title: Věc C-187/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Ravensburg (Německo) dne 28. dubna 2020 – JL v. BMW Bank GmbH, DT v. Volkswagen Bank GmbH

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Ravensburg (Německo) dne 28. dubna 2020 – JL v. BMW Bank GmbH, DT v. Volkswagen Bank GmbH
      (Věc C-187/20)
      (2020/C 255/14)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Ravensburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: JL, DT

         Žalované: BMW Bank GmbH, Volkswagen Bank GmbH

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je třeba čl. 10 odst. 2 písm. a) směrnice 2008/48/ES (1) vykládat v tom smyslu, že u tohoto druhu úvěru je případně třeba uvést, že se jedná o smlouvu o vázaném úvěru a/nebo že se jedná o úvěrovou smlouvu na dobu určitou?

                  2.

                  Je třeba čl. 10 odst. 2 písm. d) směrnice 2008/48/ES vykládat tak, že u podmínek pro použití úvěru u smluv o vázaném úvěru k financování předmětu koupě v případě vyplacení částky úvěru prodávajícímu musí být uvedeno, že dlužník je ve výši vyplacené částky osvobozen od své povinnosti na zaplacení kupní ceny a prodávající mu musí, pokud byla kupní cena uhrazena v plné výši, předat zakoupený předmět?

                  3.

                  Je třeba čl. 10 odst. 2 písm. l) směrnice 2008/48/ES vykládat tak, že

                              a)

                              musí být úroková sazba použitelná v případě opožděných plateb platná při uzavření úvěrové smlouvy sdělena jako absolutní číslo, přinejmenším ale musí být jako absolutní číslo uvedena platná referenční úroková sazba [v tomto případě základní úroková sazba podle § 247 BGB (Bürgerliches Gesetzbuch, občanský zákoník)], ze které se navýšením (v tomto případě o pět procentních bodů podle § 288 odst. 1 druhé věty BGB) vypočte platná úroková sazba použitelná v případě opožděných plateb?

                              b)

                              musí být konkrétně objasněn mechanismus úpravy úrokové sazby použitelné v případě opožděných plateb, přinejmenším však musí být odkázáno na vnitrostátní normy, z nichž lze úpravu úrokové sazby použitelné v případě opožděných plateb dovodit (§ 247, § 288 odst. 1 druhá věta BGB)?

                  4.

                              a)

                              Musí být čl. 10 odst. 2 písm. r) směrnice 2008/48/ES vykládán v tom smyslu, že v úvěrové smlouvě musí být za účelem stanovení odškodnění za předčasné splacení hrazeného při předčasném splacení úvěru uvedena konkrétní, pro spotřebitele pochopitelná metodika výpočtu, aby spotřebitel mohl alespoň přibližně vypočítat výši odškodnění hrazeného při předčasném ukončení platnosti smlouvy?

                              b)

                              [v případě kladné odpovědi na předcházející otázku uvedenou pod bodem a)]:
                              Brání čl. 10 odst. 2 písm. r) a čl. 14 odst. 1 druhá věta směrnice 2008/48/ES vnitrostátní právní úpravě, podle níž při neúplných informacích ve smyslu čl. 10 odst. 2 písm. r) směrnice 2008/48/ES lhůta pro odstoupení od smlouvy přesto začíná okamžikem uzavření smlouvy a zaniká pouze nárok věřitele na odškodnění za předčasné splacení úvěru?

                  5.

                  Je třeba čl. 10 odst. 2 písm. s) směrnice 2008/48/ES vykládat tak,

                              a)

                              že v úvěrové smlouvě musí být uvedena rovněž práva stran úvěrové smlouvy na ukončení platnosti smlouvy upravená ve vnitrostátním právu, zejména též právo dlužníka na výpověď smlouvy ze závažného důvodu podle § 314 BGB u úvěrových smluv na dobu určitou, a že musí být výslovně uveden odstavec, ve kterém je toto právo na ukončení platnosti smlouvy upraveno?

                              b)

                              [v případě záporné odpovědi na předcházející otázku uvedenou pod bodem a)]:
                              že nebrání vnitrostátnímu ustanovení, podle nějž je uvedení vnitrostátního zvláštního práva na výpověď informací, která má být uvedena v úvěrové smlouvě ve smyslu čl. 10 odst. 2 písm. s) směrnice 2008/48/ES?

                              c)

                              že v úvěrové smlouvě je třeba u veškerých práv stran úvěrové smlouvy na ukončení platnosti smlouvy upozornit na lhůtu a formu, které jsou v případě uplatnění práva na ukončení platnosti smlouvy stanoveny pro oznámení o ukončení platnosti smlouvy?

                  6.

                  Je třeba čl. 10 odst. 2 písm. t) směrnice 2008/48/ES vykládat tak, že v úvěrové smlouvě musejí být sděleny nezbytné formální předpoklady pro stížnost a/nebo prostředek nápravy při mimosoudním řízení o stížnosti a/nebo prostředku nápravy? Je nedostačující, pokud je v tomto smyslu odkázáno na jednací řád pro mimosoudní řízení o stížnosti a/nebo prostředku nápravy dostupný na internetu?

                  7.

                  Je u smlouvy o spotřebitelském úvěru vyloučeno, aby se věřitel v případě výkonu práva spotřebitele na odstoupení od smlouvy podle čl. 14 odst. 1 první věty směrnice 2008/48/ES dovolával námitky zániku práva,

                              a)

                              pokud některá z povinných informací, které stanoví čl. 10 odst. 2 směrnice 2008/48/ES, nebyla řádně obsažena v úvěrové smlouvě ani nebyla řádně poskytnuta dodatečně a lhůta pro odstoupení od smlouvy podle čl. 14 odst. 1 směrnice 2008/48/ES proto nezačala běžet?

                              b)

                              [v případě záporné odpovědi na předcházející otázku uvedenou pod bodem a)]
                              pokud se zánik práva v rozhodující míře zakládá na době, která uplynula od uzavření smlouvy, a/nebo na úplném naplnění smlouvy oběma smluvními stranami a/nebo na nakládání věřitele s vrácenou částkou úvěru nebo na vrácení úvěrových záruk a/nebo (u kupní smlouvy spojené s úvěrovou smlouvou) na užívání nebo prodeji financovaného předmětu spotřebitelem, spotřebitel však v relevantním období a v okamžiku naplnění relevantních okolností o existenci svého práva na odstoupení od smlouvy nevěděl a za tuto neznalost není odpovědný, a věřitel také nemohl vycházet z toho, že spotřebitel příslušnou znalostí disponuje?

                  8.

                  Je u smlouvy o spotřebitelském úvěru vyloučeno, aby se věřitel v případě výkonu práva spotřebitele na odstoupení od smlouvy podle čl. 14 odst. 1 první věty směrnice 2008/48/ES dovolával námitky zneužití práva,

                              a)

                              pokud některá z povinných informací, které stanoví čl. 10 odst. 2 směrnice 2008/48/ES, nebyla řádně obsažena v úvěrové smlouvě ani nebyla řádně poskytnuta dodatečně a lhůta pro odstoupení od smlouvy podle čl. 14 odst. 1 směrnice 2008/48/ES tedy nezačala běžet?

                              b)

                              [v případě záporné odpovědi na předcházející otázku uvedenou pod bodem a)]
                              pokud se zneužívající výkon práva v rozhodující míře zakládá na době, která uplynula od uzavření smlouvy, a/nebo na úplném naplnění smlouvy oběma smluvními stranami a/nebo na nakládání věřitele s vrácenou částkou úvěru nebo na vrácení úvěrových záruk a/nebo (u kupní smlouvy spojené s úvěrovou smlouvou) na užívání nebo prodeji financovaného předmětu spotřebitelem, spotřebitel však v relevantním období a v okamžiku naplnění relevantních okolností o existenci svého práva na odstoupení od smlouvy nevěděl a za tuto neznalost není odpovědný, a věřitel také nemohl vycházet z toho, že spotřebitel příslušnou znalostí disponuje?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (Úř. věst. L 133, 22.5.2008, s. 66).


title: Věc C-208/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) dne 14. května 2020 – „Toplofikatsia Sofia“ EAD, „Chez Elektro Balgaria“ AD, a „Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia“ EOOD

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/12

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) dne 14. května 2020 – „Toplofikatsia Sofia“ EAD, „Chez Elektro Balgaria“ AD, a „Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia“ EOOD
      (Věc C-208/20)
      (2020/C 255/15)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Sofiyski rayonen sad

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně:„Toplofikatsia Sofia“ EAD, „Chez Elektro Balgaria“ AD, a „Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia“ EOOD

         Předběžné otázky

                  1

                  Je třeba vykládat čl. 20 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 47 odst. 2 Listiny základních práv, zásady zákazu diskriminace a rovnocennosti procesních opatření ve vnitrostátním soudním řízení, jakož i čl. 1 [odst. 1] písm. a) nařízení (ES) č. 1206/2001 (1) o spolupráci soudů členských států při dokazování v občanských nebo obchodních věcech tak, že stanoví-li vnitrostátní právo soudu, kterému byla věc předložena, že si tento soud musí vyžádat úřední informaci o adrese žalovaného v jeho vlastním státě a je-li zjištěno, že se tento žalovaný nachází v jiném členském státě Evropské unie, je tento vnitrostátní soud, kterému byla věc předložena, povinen vyžádat si informaci o adrese žalovaného u příslušných orgánů jeho státu pobytu?

                  2

                  Je třeba vykládat čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 1215/2012 (2) ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ve spojení se zásadou, že vnitrostátní soud musí zaručit procesní práva k účinné ochraně práv, která vyplývají z unijního práva, tak, že je vnitrostátní soud povinen při zjišťování obvyklého pobytu dlužníka, což je podle vnitrostátního práva stanoveno jako podmínka k provedení jednostranného formálního řízení bez dokazování, jakým je i řízení o platebním rozkazu, vyložit každé důvodné podezření, že dlužník má svůj obvyklý pobyt v jiném členském státě Evropské unie, jako nedostatek právního základu pro vydání platebního rozkazu, resp. – jako právní základ pro to, že platební rozkaz nenabyl právní moci?

                  3

                  Je třeba vykládat čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ve spojení se zásadou, že vnitrostátní soud musí zaručit procesní práva k účinné ochraně práv, která vyplývají z unijního práva, tak, že ukládá povinnost vnitrostátnímu soudu, který po vydání platebního rozkazu proti určitému dlužníku zjistil, že tento dlužník pravděpodobně nemá žádný obvyklý pobyt ve státě, v němž má soud sídlo, a za podmínky, že toto představuje podle vnitrostátního práva překážku pro vydání platebního rozkazu proti takovému dlužníku, vydaný platební rozkaz zrušit, přestože v tomto směru neexistuje žádné výslovné zákonné ustanovení?

                  4

                  V případě záporné odpovědi na třetí otázku, je třeba ustanovení, která jsou v ní uvedena, vykládat tak, že vnitrostátnímu soudu ukládají povinnost zrušit vydaný platební rozkaz, pokud provedl ověřování a s jistotou zjistil, že dlužník nemá obvyklý pobyt ve státě soudu, kterému byla věc předložena?

         (1)  Úř. věst. 2001, L 174, s. 1.

         (2)  Úř. věst. 2012, L 351, s. 1.


title: Věc C-227/20: Žaloba podaná dne 1. června 2020 – Evropská komise v. Italská republika

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/13

      Žaloba podaná dne 1. června 2020 – Evropská komise v. Italská republika
      (Věc C-227/20)
      (2020/C 255/16)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Tricot, G. Gattinara, zmocněnci)

         Žalovaná: Italská republika

         Návrhová žádání žalobkyně

      Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  1)

                  určil, že Italská republika tím, že nepřijala pravidla týkající se sankcí za porušení článků 4 a 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 511/2014 ze dne 16. dubna 2014 o opatřeních pro dodržování pravidel, která vyplývají z Nagojského protokolu o přístupu ke genetickým zdrojům a spravedlivém a rovnocenném sdílení přínosů plynoucích z jejich využívání, ze strany uživatelů v Unii (1), nepřijala veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby taková pravidla byla uplatněna a aby stanovené sankce byly účinné, přiměřené a odrazující, a tím, že Komisi neoznámila uvedená pravidla týkající se sankcí do dne 11. června 2015, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 11 nařízení č. 511/2014;

                  2)

                  uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Komise uvádí, že opatření obsahující sankce za porušení článků 4 a 7 nařízení č. 511/2014 Italská republika ještě nepřijala, a to i přes skutečnost, že jednak uvedená opatření měla být stanovena v právních řádech členských států již od 11. června 2014, a jednak v návaznosti na ně měly členské státy rovněž přijmout „veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování“, jak uvádí poslední věta čl. 11 odst. 1 nařízení č. 511/2014.
      Kromě toho porušení článku 11 takového nařízení se týká rovněž toho, že Italská republika neoznámila opatření týkající se sankcí. V tomto smyslu příslušela podle posledního odstavce článku 11 nařízení č. 511/2014 Italské republice povinnost oznámit Komisi pravidla „uvedená v odstavci 1“ tohoto ustanovení, a sice „pravidla týkající se sankcí za porušení článků 4 a 7“ do dne 11. června 2015.

         (1)  Úř. věst. 2014, L 150, s. 59.


title: Věc C-230/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) dne 3. června 2020 – AAS „BTA Baltic Insurance Company“ v. Valsts ieņēmumu dienests

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) dne 3. června 2020 – AAS „BTA Baltic Insurance Company“ v. Valsts ieņēmumu dienests
      (Věc C-230/20)
      (2020/C 255/17)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: AAS „BTA Baltic Insurance Company“

         Odpůrce: Valsts ieņēmumu dienests

         Předběžné otázky

                  1)

                  Má být ručitel, na kterého odkazuje článek 195 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (1) ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství – ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 (2) ze dne 16. listopadu 2000 – považován za dlužníka ve smyslu čl. 221 odst. 3 [téhož nařízení] a uplatní se tedy na uvedeného ručitele lhůta stanovená v uvedeném čl. 221 odst. 3?

                  2)

                  V případě záporné odpovědi na první otázku, může být ručitel v souladu s čl. 232 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení považován za osobu, proti které směřuje výkon rozhodnutí nebo exekuce pohledávky, nebo za osobu dotčenou exekucí, na kterou se tudíž vztahují právní předpisy členského státu v oblasti exekucí, včetně pravidel týkajících se lhůt?

                  3)

                  V případě, že podle platných unijních předpisů není ručitel považován za dlužníka ve smyslu čl. 221 odst. 3 nařízení, ani za osobu, proti které směřuje výkon rozhodnutí, nebo za osobu dotčenou exekucí, lze na ručitele uplatnit požadavek vyplývající ze zásady právní jistoty, podle něhož musí být dodržena přiměřená promlčecí lhůta?

         (1)  Úř. věst. 1992, L 302, s. 1.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 ze dne 16. listopadu 2000, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 311, 12.12.2000, s. 17).


title: Věc T-717/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. června 2020 – B.D. v. EUIPO – Philicon-97 (PHILIBON) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie PHILIBON – Starší národní obrazová ochranná známka PHILICON – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Všeobecně známá ochranná známka ve smyslu článku 6a Pařížské úmluvy – Článek 8 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/15

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. června 2020 – B.D. v. EUIPO – Philicon-97 (PHILIBON)
      (Věc T-717/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie PHILIBON - Starší národní obrazová ochranná známka PHILICON - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Všeobecně známá ochranná známka ve smyslu článku 6a Pařížské úmluvy - Článek 8 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2020/C 255/18)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: B.D. – Boyer Developpement (Moissac, Francie) (zástupce: E. Junca, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: L. Lapinskaite, A. Folliard-Monguiral, H. O’Neill a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Philicon-97 AD (Plovdiv, Bulharsko) (zástupci: V. Pavlov a M. Lazarov, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. října 2018 (věc R 375/2018-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Philicon 97 a B. D. – Boyer Developpement.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti B. D. – Boyer Developpement. se ukládá náhrada nákladů řízení

         (1)  Úř. věst. C 54, 11.2.2019.


title: Věc T-105/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. června 2020 – Louis Vuitton Malletier v. EUIPO – Wisniewski (Znázornění šachovnicového vzoru) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Obrazová ochranná známka představující šachovnicový vzor – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Obecně známé skutečnosti – Rozlišovací způsobilost získaná užíváním – Celkové posouzení důkazů o rozlišovací způsobilosti získané užíváním – Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001 – Článek 59 odst. 1 a 2 nařízení 2017/1001“)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/16

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. června 2020 – Louis Vuitton Malletier v. EUIPO – Wisniewski (Znázornění šachovnicového vzoru)
      (Věc T-105/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka představující šachovnicový vzor - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Obecně známé skutečnosti - Rozlišovací způsobilost získaná užíváním - Celkové posouzení důkazů o rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001 - Článek 59 odst. 1 a 2 nařízení 2017/1001“)
      (2020/C 255/20)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Louis Vuitton Malletier (Paříž, Francie) (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi, N. Parrotta a P.-Y. Gautier, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: V. Ruzek a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Norbert Wisniewski (Varšava, Polsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. listopadu 2018 (věc R 274/2017-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Norbertem Wisniewskim a společností Louis Vuitton Malletier.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 22. listopadu 2018 (věc R 274/2017-2) se zrušuje.

                  2)

                  EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-577/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. června 2020 – Leinfelder Uhren München v. EUIPO – Schafft (Leinfelder) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Slovní ochranná známka Evropské unie Leinfelder – Neexistence skutečného užívání ochranné známky – Článek 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 – Zneužití práva“)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/17

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. června 2020 – Leinfelder Uhren München v. EUIPO – Schafft (Leinfelder)
      (Věc T-577/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie Leinfelder - Neexistence skutečného užívání ochranné známky - Článek 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 - Zneužití práva“)
      (2020/C 255/21)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG (Mnichov, Německo) (zástupce: S. Lüft, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Thomas Schafft (Mnichov) (zástupce: V. Sandulache, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. května 2019 (spojené věci R 1930/2018-2 a R 1937/2018-2) týkajícímu se řízení o zrušení mezi T. Schafftem a společností Leinfelder Uhren München.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 328, 30.9.2019.


title: Věc T-561/19: Usnesení Tribunálu ze dne 11. června 2020 – Lípidos Santiga v. Komise („Žaloba na neplatnost – Energie – Směrnice (EU) 2018/2001 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů – Omezení používání biopaliv vyrobených z potravinářských nebo krmných plodin – Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2019/807 – Definice surovin s vysokým rizikem nepřímé změny ve využívání půdy – Palmový olej – Aktivní legitimace – Neexistence bezprostředního dotčení – Nepřípustnost“)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/17

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. června 2020 – Lípidos Santiga v. Komise
      (Věc T-561/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Energie - Směrnice (EU) 2018/2001 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů - Omezení používání biopaliv vyrobených z potravinářských nebo krmných plodin - Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2019/807 - Definice surovin s vysokým rizikem nepřímé změny ve využívání půdy - Palmový olej - Aktivní legitimace - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
      (2020/C 255/22)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Lípidos Santiga, SA (Santa Perpètua de Mogoda, Španělsko) (zástupce: P. Muñiz Fernández, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J.-F. Brakeland a Y. Marinova, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na částečné zrušení nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/807 ze dne 13. března 2019, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001, pokud jde o stanovení surovin s vysokým rizikem nepřímé změny ve využívání půdy, u nichž je zjištěno značné rozšíření oblasti produkce na půdu s velkou zásobou uhlíku, a o certifikaci biopaliv, biokapalin a paliv z biomasy s nízkým rizikem nepřímé změny ve využívání půdy (Úř. věst. 2019, L 133, s. 1).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnosti Lípidos Santiga, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 328, 30.9.2019.


title: Věc T-652/19 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 11. června 2020 – Elevolution – Engenharia v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Veřejné zakázky na stavební práce – Návrh na odklad vykonatelnosti – Neexistence naléhavosti“)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/18

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 11. června 2020 – Elevolution – Engenharia v. Komise
      (Věc T-652/19 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky na stavební práce - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
      (2020/C 255/23)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Elevolution – Engenharia, S.A. (Amadora, Portugalsko) (zástupci: M. Marques Mendes, R. Campos, A. Dias Henriques, M. Troncoso Ferrer a C. García Fernández, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Dintilhac a I. Melo Sampaio, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 12. července 2019, kterým se žalobkyně na dobu tří let vylučuje z účasti na zadávacích řízeních a z přidělování grantů financovaných z Evropského rozvojového fondu (ERF) v rámci nařízení Rady (EU) 2015/323 ze dne 2. března 2015 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond (Úř. věst. 2015, L 58, s. 17) a kterým se nařizuje uveřejnění informace o uloženém vyloučení na internetových stránkách Komise.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-77/20 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. června 2020 – Ascenza Agro v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Přípravky na ochranu rostlin – Nařízení (ES) č. 1107/2009 – Prováděcí nařízení (EU) 2020/17 – Neobnovení schválení účinné látky chlorpyriphos-methyl – Návrh na odklad vykonatelnosti – Neexistence naléhavosti – Vážná a nenapravitelná újma – Neexistence“)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/18

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. června 2020 – Ascenza Agro v. Komise
      (Věc T-77/20 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Přípravky na ochranu rostlin - Nařízení (ES) č. 1107/2009 - Prováděcí nařízení (EU) 2020/17 - Neobnovení schválení účinné látky chlorpyriphos-methyl - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti - Vážná a nenapravitelná újma - Neexistence“)
      (2020/C 255/24)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ascenza Agro, SA (Setúbal, Portugalsko) (zástupci: K. Van Maldegem, P. Sellar, advokáti a G. McElwee, solicitor)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A Dawes, F. Castilla Contreras a I. Naglis, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU znějící na odklad vykonatelnosti prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/17 ze dne 10. ledna 2020, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh neobnovuje schválení účinné látky chlorpyrifos-methyl a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. 2020, L 7, s. 11).

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-77/20 RII: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. června 2020 – Industrias Afrasa v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Přípravky na ochranu rostlin – Nařízení (ES) č. 1107/2009 – Prováděcí nařízení (EU) 2020/17 – Neobnovení schválení účinné látky chlorpyriphos-methyl – Návrh na odklad vykonatelnosti – Neexistence naléhavosti – Vážná a nenapravitelná újma – Neexistence“)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/19

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. června 2020 – Industrias Afrasa v. Komise
      (Věc T-77/20 RII)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Přípravky na ochranu rostlin - Nařízení (ES) č. 1107/2009 - Prováděcí nařízení (EU) 2020/17 - Neobnovení schválení účinné látky chlorpyriphos-methyl - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti - Vážná a nenapravitelná újma - Neexistence“)
      (2020/C 255/25)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Industrias Afrasa, SA (Paterna, Španělsko) (zástupci: K. Van Maldegem, P. Sellar, advokáti a G. McElwee, solicitor)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A Dawes, F. Castilla Contreras a I. Naglis, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU znějící na odklad vykonatelnosti prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/17 ze dne 10. ledna 2020, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh neobnovuje schválení účinné látky chlorpyrifos-methyl a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. 2020, L 7, s. 11).

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-296/20: Žaloba podaná dne 12. května 2020 – Foz v. Rada

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/21

      Žaloba podaná dne 12. května 2020 – Foz v. Rada
      (Věc T-296/20)
      (2020/C 255/27)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Amer Foz (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupce: L. Cloquet, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2020/212 ze dne 17. února 2020, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (1), v rozsahu, v němž se týká žalobce,

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2020/211 ze dne 17. února 2020, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (2), v rozsahu, v němž se týká žalobce, a

                  —

                  rozhodl, že Rada ponese vlastní náklady řízení v plném rozsahu a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu.

                              —

                              Žalobce tvrdí, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, když měla za to, že podporuje Asadův režim a má z něj prospěch.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení obecné zásady proporcionality.

                              —

                              Žalobce tvrdí, že ekonomické důsledky sankcí, které vůči němu byly přijaty, jsou zničující a nepřiměřené ve srovnání s cíli napadených aktů.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z nepřiměřeného porušení práva na vlastnictví a na výkon povolání.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z porušení práva na obhajobu a práva na spravedlivý proces.

         (1)  Úř. věst. 2020 L 43I, s. 6.

         (2)  Úř. věst. 2020 L 43I, s. 1.


title: Věc T-297/20: Žaloba podaná dne 22. května 2020 – Fashioneast a AM.VI. v. EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/22

      Žaloba podaná dne 22. května 2020 – Fashioneast a AM.VI. v. EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)
      (Věc T-297/20)
      (2020/C 255/28)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Fashioneast Sàrl (Lucemburk, Lucembursko), AM.VI. Srl (Neapol, Itálie) (zástupci: A. Camusso a M. Baghetti, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Moschillo Srl (Avellino, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelky sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie RICH JOHN RICHMOND – Ochranná známka Evropské unie č. 3 815 149

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. března 2020 ve věci R 1381/2019-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  prohlásil, že žalobkyně neponesou žádné náklady odvolacího řízení a řízení o zrušení a výdaje s těmito řízeními související;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) ve spojení s článkem 18 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-325/20: Žaloba podaná dne 25. května 2020 – Unger Marketing International v. EUIPO Orben Wasseraufbereitung (čističky vody)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/23

      Žaloba podaná dne 25. května 2020 – Unger Marketing International v. EUIPO Orben Wasseraufbereitung (čističky vody)
      (Věc T-325/20)
      (2020/C 255/29)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Unger Marketing International LLC (Bridgeport, Connecticut, Spojené státy) (zástupci: T. Huber a K. von Seydlitz-Brandl, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Orben Wasseraufbereitung GmbH & Co. KG (Wiesbaden, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Žalobkyně

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Evropské unie č. 2 555 425-0002

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. února 2020, ve věci R 740/2018-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Unger.

                  —

                  uložil další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyní, v případě, že by se další účastnice řízení před odvolacím senátem stala v projednávané věci vedlejší účastnicí řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  Porušení čl. 65 odst. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc T-332/20: Žaloba podaná dne 29. května 2020 – König Ludwig International v. EUIPO (Royal Bavarian Beer)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/23

      Žaloba podaná dne 29. května 2020 – König Ludwig International v. EUIPO (Royal Bavarian Beer)
      (Věc T-332/20)
      (2020/C 255/30)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: König Ludwig International GmbH & Co. KG (Geltendorf, Německo) (zástupci: O. Spuhler a J. Stock, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie ochranné známky Royal Bavarian Beer – Přihláška č. 1 384 147

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. dubna 2020, ve věci R 1714/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, a práva být vyslechnut.

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 1 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-333/20: Žaloba podaná dne 1. června 2020 – Fidia farmaceutici v. EUIPO – Giuliani (IALO TSP)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/24

      Žaloba podaná dne 1. června 2020 – Fidia farmaceutici v. EUIPO – Giuliani (IALO TSP)
      (Věc T-333/20)
      (2020/C 255/31)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Itálie) (zástupci: R. Kunz Hallstein a H. Kunz-Hallstein, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Giuliani SpA (Milán, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie IALO TSP – Přihláška č. 17 676 271

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. března 2020, ve věci R 2107/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení; podpůrně navrhuje, aby v případě, že do řízení vstoupí jako vedlejší účastnice další účastnice řízení před odvolacím senátem, Tribunál rozhodl, že náklady řízení ponesou EUIPO a vedlejší účastnice řízení společně a nerozdílně.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  porušení čl. 165 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a čl. 32 písm. f) a čl. 39 odst. 5 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  porušení čl. 166 odst. 4 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a čl. 32 písm. f) a čl. 39 odst. 5 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, k němuž došlo tím, že v napadeném rozhodnutí odvolacího senátu není uvedeno odůvodnění;

                  —

                  porušení zásad rovného zacházení a řádné správy.


title: Věc T-337/20: Žaloba podaná dne 27. května 2020 – Hochmann Marketing v. EUIPO (bittorrent)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/25

      Žaloba podaná dne 27. května 2020 – Hochmann Marketing v. EUIPO (bittorrent)
      (Věc T-337/20)
      (2020/C 255/32)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Hochmann Marketing GmbH (Neu-Isenburg, Německo) (zástupce: J. Jennings, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie bittorrent – Slovní ochranná známka Evropské unie č. 3 216 439

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. března 2020, ve věci R 187/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil,

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  závažné nesprávné právní posouzení, jelikož převod na rakouskou ochrannou známku není zjevně vyloučen,

                  —

                  porušení článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, jakož i svévolná domněnka, kterou žalobkyně v žádném okamžiku nepodložila konkrétními argumenty, že je nutné uznat používání v Rakousku,

                  —

                  porušení čl. 103 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001,

                  —

                  závažná procesní vada a nesprávné právní posouzení, jelikož odvolací senát nedbal konstatování a úmysl Úřadu, že k převodu na německou ochrannou známku došlo právem,

                  —

                  porušení článku 47 Listiny základních práv Evropské unie opakovaným ignorováním důkazů o užívání předložených v řízení C-118/18 P,

                  —

                  procesní vada a porušení článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, jelikož nechybí hospodářský zájem žalobkyně na výsledku řízení,

                  —

                  závažná procesní vada a nesprávné právní posouzení z důvodu zohlednění tvrzení obsažených ve vyjádření vedlejší účastnice řízení ze dne 23. září 2019 z důvodu údajného podání přihlášky národní ochranné známky Evropské unie nikoli v dobré víře,

                  —

                  závažné nesprávné právní posouzení z důvodu vyloučení převodu podle článku 139 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 na základě rozsudku ve věci C-149/11,

                  —

                  závažná procesní chyba a nesprávné právní posouzení, jelikož připomínky úřady byly vyžádány až po prohlášení neplatnosti rakouské ochranné známky a úřad se dosud nevyjádřil k argumentům žalobkyně v její žádosti o převod,

                  —

                  nesprávné právní posouzení, pokud jde o rozhodnutí o nákladech řízení.


title: Věc T-341/20: Žaloba podaná dne 29. května 2020 – EAB v. EUIPO (RADIOSHUTTLE)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/26

      Žaloba podaná dne 29. května 2020 – EAB v. EUIPO (RADIOSHUTTLE)
      (Věc T-341/20)
      (2020/C 255/33)
      Jednací jazyk: švédština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: EAB AB (Smålandsstenar, Švédsko) (zástupci: J. Norderyd a C. Sundén, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie RADIOSHUTTLE – Přihláška č. 179 709 13

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. března 2020, ve věci R 1428/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského Parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-355/20: Žaloba podaná dne 5. června 2020 – Krasnyj Octyabr v. EUIPO – Spółdzielnia „Pokój“ (Pokój TRADYCJA JAKOŚĆ KRÓWKA SŁODKIE CHWILE Z DZIECIŃSTWA TRADYCYJNA RECEPTURA)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/26

      Žaloba podaná dne 5. června 2020 – Krasnyj Octyabr v. EUIPO – Spółdzielnia „Pokój“ (Pokój TRADYCJA JAKOŚĆ KRÓWKA SŁODKIE CHWILE Z DZIECIŃSTWA TRADYCYJNA RECEPTURA)
      (Věc T-355/20)
      (2020/C 255/34)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: PAO Moscow Confectionery Factory „Krasnyj Octyabr“ (Moskva, Ruská federace) (zástupci: M. Geitz a J. Stock, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Spółdzielnia „Pokój“ (Bielsko-Biała, Polsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie Pokój TRADYCJA JAKOŚĆ KRÓWKA SŁODKIE CHWILE Z DZIECIŃSTWA TRADYCYJNA RECEPTURA – Ochranná známka Evropské unie č. 15 371 305

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. dubna 2020 ve věci R 1974/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-356/20: Žaloba podaná dne 8. června 2020 – Jiruš v. EUIPO – Nile Clothing (Racing Syndicate)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/27

      Žaloba podaná dne 8. června 2020 – Jiruš v. EUIPO – Nile Clothing (Racing Syndicate)
      (Věc T-356/20)
      (2020/C 255/35)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Václav Jiruš (Vitín, Česká republika) (zástupkyně: J. Zedníková, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Nile Clothing AG (Sutz, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: žalobce

         Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Evropské unie Racing Syndicate – ochranná známka Evropské unie č. 11 801 065

         Řízení před EUIPO: řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 31. března 2020 ve věci R 1488/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí a vrátil věc zpět k novému posouzení,

                  —

                  uložil další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 72 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001,

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-359/20: Žaloba podaná dne 8. června 2020 – Team Beverage v. EUIPO – Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung (Team Beverage)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/28

      Žaloba podaná dne 8. června 2020 – Team Beverage v. EUIPO – Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung (Team Beverage)
      (Věc T-359/20)
      (2020/C 255/36)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Team Beverage AG (Brémy, Německo) (zástupci: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich a N. Achilles)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung AG (Bonn, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Team Beverage – Přihláška č. 17 665 704

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. dubna 2020 ve věci R 2727/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení článků 18 a 47 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s článkem 10 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-361/20: Žaloba podaná dne 10. června 2020 – El Corte Inglés v. EUIPO – Europull (GREEN COAST)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/28

      Žaloba podaná dne 10. června 2020 – El Corte Inglés v. EUIPO – Europull (GREEN COAST)
      (Věc T-361/20)
      (2020/C 255/37)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Europull Srl (Carpi, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka GREEN COAST – Ochranná známka Evropské unie č. 14 936 694

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. března 2020 ve věci R 1555/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se v důsledku zamítnutí odvolání přihlašovatelky potvrzuje rozhodnutí zrušovacího oddělení o vyhovění návrhu na prohlášení neplatnosti č. 13 595 C a potvrzuje prohlášení neplatnosti (obrazové) ochranné známky Evropské unie č. 14 936 694 GREEN COAST pro třídu 25;

                  —

                  uložil účastníkovi nebo účastníkům řízení, kteří vyjádří nesouhlas s touto žalobou, náhradu nákladu řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  napadené rozhodnutí je v rozporu s právní úpravou prokazování staršího práva (italská ochranná známka přihlašovaná pod č. MO1997C000283 a zapsaná pod č. 0001247661), zejména v odstavci 22, ve kterém je uvedené právo považováno za prokázané, jakož i v odstavcích 15 až 21 obsahujících základní úvahy vedoucí k uvedenému závěru;

                  —

                  porušení čl. 12 odst. 2 písm. a) a čl. 2 odst. 2 písm. b) bodu i), na nějž prvně ze zmíněných ustanovení odkazuje, jakož i čl. 7 odst. 2 písm. a) bodu ii) (per analogiam) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  porušení čl. 18 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-362/20: Žaloba podaná dne 11. června 2020 – Acciona v. EUIPO – Agencia Negociadora PB (REACCIONA)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/29

      Žaloba podaná dne 11. června 2020 – Acciona v. EUIPO – Agencia Negociadora PB (REACCIONA)
      (Věc T-362/20)
      (2020/C 255/38)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Acciona, SA (Alcobendas, Španělsko) (zástupce: J. C. Erdozain López, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Agencia Negociadora PB, SL (Las Rozas, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka REACCIONA – Ochranná známka Evropské unie č. 8 605 578

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. dubna 2020 ve věci R 652/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a vedlejší účastnici, pokud se zúčastní řízení a zpochybní tuto žalobu, náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-363/20: Žaloba podaná dne 9. června 2020 – Krasnyj Octyabr v. EUIPO – Spółdzielnia „Pokój“ (KRÓWKA MLECZNA Milk FUDGE)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/30

      Žaloba podaná dne 9. června 2020 – Krasnyj Octyabr v. EUIPO – Spółdzielnia „Pokój“ (KRÓWKA MLECZNA Milk FUDGE)
      (Věc T-363/20)
      (2020/C 255/39)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: PAO Moscow Confectionery Factory „Krasnyj Octyabr“ (Moskva, Ruská federace) (zástupci: M. Geitz a J. Stock, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Spółdzielnia „Pokój“ (Bielsko-Biała, Polsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie KRÓWKA MLECZNA Milk FUDGE – Ochranná známka Evropské unie č. 15 371 255

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. dubna 2020 ve věci R 1532/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení práva být vyslechnut.


title: Věc T-365/20: Žaloba podaná dne 11. června 2020 – Birkenstock Sales v. EUIPO (Tvar vzorku na podrážce obuvi)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/31

      Žaloba podaná dne 11. června 2020 – Birkenstock Sales v. EUIPO (Tvar vzorku na podrážce obuvi)
      (Věc T-365/20)
      (2020/C 255/40)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Birkenstock Sales GmbH (Linz am Rhein, Německo) (zástupci: C. Menebröcker a K. Middelhoff, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška poziční ochranné známky Evropské unie (Tvar vzorku na podrážce obuvi) – Přihláška č. 14 576 284

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. března 2020 ve věci R 1706/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-366/20: Žaloba podaná dne 12. června 2020 – 1031023 B.C. v. EUIPO – Bodegas San Valero (znázornění kruhovitého prvku podobného tahu štětcem)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/31

      Žaloba podaná dne 12. června 2020 – 1031023 B.C. v. EUIPO – Bodegas San Valero (znázornění kruhovitého prvku podobného tahu štětcem)
      (Věc T-366/20)
      (2020/C 255/41)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: 1031023 B.C. Ltd (Richmond, Britská Kolumbie, Kanada) (zástupkyně: M. González Gordon, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bodegas San Valero, S. Coop. (Cariñena, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie (znázornění kruhovitého prvku podobného tahu štětcem) – Přihláška č. 17 890 405

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. března 2020 ve věci R 2142/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu podanou proti napadenému rozhodnutí a k ní připojené dokumenty za přípustné a podané řádně a včas a po provedení příslušných procesních náležitostí vydal rozsudek, kterým vyhoví návrhovým žádáním žalobkyně a schválí zápis ochranné známky Evropské unie č. 17 890 405.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-368/20: Žaloba podaná dne 12. června 2020 – Smiley Miley v. EUIPO – Cyrus Trademarks (MILEY CYRUS)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/32

      Žaloba podaná dne 12. června 2020 – Smiley Miley v. EUIPO – Cyrus Trademarks (MILEY CYRUS)
      (Věc T-368/20)
      (2020/C 255/42)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Smiley Miley, Inc. (Nashville, Tennessee, Spojené státy) (zástupce: J. Devaureix, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cyrus Trademarks Ltd (Road Town, Britské Panenské ostrovy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MILEY CYRUS – Přihláška č. 12 807 111

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. dubna 2020, ve věci R 2520/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  rozhodl o přípustnosti žaloby spolu se všemi přiloženými dokumenty a kopiemi;

                  —

                  připustil všechny důkazy přiložené k žalobě;

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložil EUIPO a případně vedlejší účastnici řízení náhradu nákladů tohoto řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-369/20: Žaloba podaná dne 13. června 2020 – EFFAS v. EUIPO – CFA Institute (CEFA Certified European Financial Analyst)

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/33

      Žaloba podaná dne 13. června 2020 – EFFAS v. EUIPO – CFA Institute
      (CEFA Certified European Financial Analyst)
      (Věc T-369/20)
      (2020/C 255/43)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: European Federation of Financial Analysts’Societies (EFFAS) (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupci: S. Merico a G. Macías Bonilla, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: CFA Institute (Charlottesville, Virginie, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie CEFA Certified European Financial Analyst – Přihláška č. 14 902 341

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 31. března 2020, ve věci R 1082/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-370/20: Žaloba podaná dne 11. června 2020 – KL v. EIB

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/33

      Žaloba podaná dne 11. června 2020 – KL v. EIB
      (Věc T-370/20)
      (2020/C 255/44)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: KL (zástupkyně: L. Levi a A. Champetier, advokátky)

         Žalovaná: Evropská investiční banka

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou,

            v důsledku toho,

                  —

                  zrušil rozhodnutí EIB ze dne 8. února a 8. března 2019 prohlašující žalobce za práceschpopného a konstatující jeho neopodstatněnou absenci od 18. února 2019,

                  —

                  v případě potřeby zrušil rozhodnutí prezidenta EIB ze dne 16. března 2020 potvrzující závěry smírčí komise a v důsledku toho i rozhodnutí ze dne 8. února a 8. března 2019,

            a tudíž,

                  —

                  uložil žalované vyplatit zpětně invalidní důchod, a to v zásadě od 1. února 2019,

                  —

                  uložil žalované zaplatit úroky z prodlení s výplatou invalidního důchodu od 1. února 2019 a to až do úplného zaplacení, a to na základě sazby Evropské centrální banky navýšené o dva procentní body,

                  —

                  uložil EIB náhradu nemajetkové újmy žalobce,

                  —

                  uložil EIB náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení článků 46-1 a 48-1 pravidel systému důchodového pojištění zaměstnanců a čl. 11 odst. 1 a 3 administrativních pravidel, jakož i ze zjevně nesprávného posouzení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti jednat s náležitou péčí.


title: Věc T-374/20: Žaloba podaná dne 15. června 2020 – KM v. Komise

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/34

      Žaloba podaná dne 15. června 2020 – KM v. Komise
      (Věc T-374/20)
      (2020/C 255/45)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: KM (zástupce: M. Müller-Trawinski, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 7. října 2019, které bylo vydáno formou rozhodnutí „Autorité Investie du Pouvoir de Nomination (AIPN)“ č. R/627/19 ze dne 20. března 2020 a kterým žalovaná odmítla přiznat žalobkyni pozůstalostní důchod a aby uložil žalované, aby s ohledem na právní názor Tribunálu vydala nové rozhodnutí a pozůstalostní důchod žalobkyni přiznala;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod
                  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že je diskriminační, pokud se pro účely nabytí nároku na důchod od heterosexuálních párů požaduje, aby uzavřeli manželství, ale pokud jde o všechny ostatní páry, postačuje jakákoli jiná forma trvalého registrovaného partnerství.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod
                  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že článek 18 ve spojení s článkem 20 přílohy VIII služebního řádu úředníků Evropské unie je diskriminační a proto neplatný, protože, pokud jde o úředníky v aktivní službě, považuje se manželství trvající jeden rok za stabilní vztah, který v případě smrti úředníka zakládá jeho manželskému partnerovi nárok na pozůstalostní důchod, zatímco u manželských partnerů úředníků, kteří uzavřou manželství až po odchodu do důchodu, musí být pro získání nároku na pozůstalostní důchod prokázáno pět let trvání manželství.


title: Věc T-378/20: Žaloba podaná dne 19. června 2020 – Ryanair v. Komise

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/35

      Žaloba podaná dne 19. června 2020 – Ryanair v. Komise
      (Věc T-378/20)
      (2020/C 255/46)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ryanair DAC (Swords, Irsko) (zástupci: E. Vahida, F. Laprévote, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise (EU) ze dne 15. dubna 2020 o státní podpoře SA.56795; (1) a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Evropská komise porušila právní požadavek, aby podpora schválená podle čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU byla určena k náhradě škod způsobených mimořádnými událostmi, a nikoli pouze škody, kterou utrpěla jedna oběť těchto událostí.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Evropská komise při přezkumu přiměřenosti podpory určené k náhradě škody způsobené krizí COVID-19 dopustila zjevně nesprávného posouzení.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Evropská komise porušila zvláštní ustanovení SFEU a obecné zásady evropského práva týkající se zákazu diskriminace, volného poskytování služeb a svobody usazování, o které se opírá liberalizace letecké dopravy v EU od konce 80. let. Liberalizace trhu letecké dopravy v EU umožnila růst skutečně celoevropských nízkonákladových leteckých společností. Evropská komise podle žalobkyně nechala bez povšimnutí škody způsobené krizí COVID-19 těmto celoevropským leteckým společnostem a jejich roli v leteckém propojení Dánska tím, že Dánsku povolila vyhradit podporu pouze pro společnost SAS. Článek 107 odst. 2 písm. b) SFEU stanoví výjimku ze zákazu státní podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU, nestanoví však výjimku z ostatních pravidel a zásad SFEU.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Evropská komise navzdory závažným obtížím nezahájila formální vyšetřovací řízení a porušila procesní práva žalobkyně.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise v rozhodnutí porušila svoji povinnost uvést odůvodnění.

         (1)  Rozhodnutí Evropské komise (EU) ze dne 15. dubna 2020 o státní podpoře SA.56795 – Dánsko – Náhrada škody způsobené onemocněním COVID-19 společnosti Scandinavian Airlines (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).


title: Věc T-379/20: Žaloba podaná dne 19. června 2020 – Ryanair v. Komise

text:
               3.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/36

      Žaloba podaná dne 19. června 2020 – Ryanair v. Komise
      (Věc T-379/20)
      (2020/C 255/47)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ryanair DAC (Swords, Irsko) (zástupci: E. Vahida, F. Laprévote, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise (EU) ze dne 24. dubna 2020 o státní podpoře SA. 57061 (1); a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

            Žalobkyně rovněž navrhla, aby byla její žaloba projednána ve zrychleném řízení podle článku 23a statutu Soudního dvora Evropské unie.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů, které jsou obdobné jako žalobní důvody uplatněné ve věci T-378/20, Ryanair v. Komise.

         (1)  Rozhodnutí Evropské komise (EU) ze dne 24. dubna 2020 o státní podpoře SA. 57061 – Švédsko – Náhrada škody způsobené onemocněním COVID-19 společnosti Scandinavian Airlines (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).


title: Věc C-580/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Darmstadt (Německo) dne 30. července 2019 – RJ v. město Offenbach am Main

text:
               4.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Darmstadt (Německo) dne 30. července 2019 – RJ v. město Offenbach am Main
      (Věc C-580/19)
      (2019/C 372/19)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Darmstadt

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: RJ

         Žalované: město Offenbach am Main

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být článek 2 směrnice 2003/88/ES (1) vykládán v tom smyslu, že doba pohotovosti, během níž je zaměstnanec povinen dostavit se v zásahovém obleku a zásahovým vozem do dvaceti minut na hranici města své služebny, je pracovní dobou, ačkoliv zaměstnavatel neurčil zaměstnanci žádné místo pobytu, avšak zaměstnanec je i přesto podstatně omezen ve výběru místa pobytu a možnostech věnovat se svým osobním a společenským zájmům?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku:

                              Musí být článek 2 směrnice 2003/88/ES v takové situaci, jako je situace popsaná v první předběžné otázce, vykládán v tom smyslu, že je u definice pojmu pracovní doby nutno také zohlednit, zda a do jaké míry lze během pracovní pohotovosti, kterou zaměstnanec tráví na místě neurčeném zaměstnavatelem, počítat s využitím služby?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. 2003, L 299, s. 9).


title: Věc T-217/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – FVE Holýšov I a další v. Komise („Státní podpory – Trh s elektřinou z obnovitelných zdrojů – Opatření, která stanoví minimální kupní cenu elektřiny z obnovitelných zdrojů energie nebo poskytování bonusu výrobcům této elektřiny – Úprava původních opatření – Rozhodnutí prohlašující režim podpory za slučitelný s vnitřním trhem po předběžné fázi zkoumání – Článek 107 odst. 3 písm. c) SFEU – Příjemci podpory a akcionáři příjemců – Legitimní očekávání – Státní prostředky – Pravomoc Komise zkoumat slučitelnost opatření s jinými ustanoveními unijního práva, než jsou ustanovení o státní podpoře“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/42

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – FVE Holýšov I a další v. Komise
      (Věc T-217/17) (1)

      („Státní podpory - Trh s elektřinou z obnovitelných zdrojů - Opatření, která stanoví minimální kupní cenu elektřiny z obnovitelných zdrojů energie nebo poskytování bonusu výrobcům této elektřiny - Úprava původních opatření - Rozhodnutí prohlašující režim podpory za slučitelný s vnitřním trhem po předběžné fázi zkoumání - Článek 107 odst. 3 písm. c) SFEU - Příjemci podpory a akcionáři příjemců - Legitimní očekávání - Státní prostředky - Pravomoc Komise zkoumat slučitelnost opatření s jinými ustanoveními unijního práva, než jsou ustanovení o státní podpoře“)
      (2019/C 413/49)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: FVE Holýšov I s. r. o. (Praha, Česká republika) a dalších 27 žalobkyň, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: A. Reuter, H. Wendt, C. Bürger, T. Christner, W. Schumacher, A. Compes a T. Herbold, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Armati, P. Němečková a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller, O. Serdula a L. Dvořáková, zmocněnci), Španělské království (zástupci: původně A. Gavela Llopis, poté A. Rubio González a S. Centeno Huerta, zmocněnci), Kyperská republika (zástupkyně: E. Symeonidou a E. Zachariadou, zmocněnkyně), Slovenská republika (zástupci: B. Ricziová a M. Kianička, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2016) 7827 final ze dne 28. listopadu 2016 o státní podpoře SA.40171 (2015/NN), týkající se podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie, jehož shrnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (Úř. věst. 2017, C 69, s. 2).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     FVE Holýšov I s. r. o. a ostatní žalobkyně, jejichž názvy jsou uvedeny v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                     Česká republika, Španělské království, Kyperská republika a Slovenská republika, ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 202, 26.6.2017.


title: Věc T-391/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Rumunsko v. Komise („Institucionální právo – Evropská občanská iniciativa – Ochrana národnostních a jazykových menšin – Posílení kulturní a jazykové rozmanitosti – Částečná registrace – Zásada svěření pravomocí – Neexistence zjevného nedostatku legislativních pravomocí Komise – Povinnost uvést odůvodnění – Článek 5 odst. 2 SEU – Článek 4 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 211/2011 – Článek 296 SFEU“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Rumunsko v. Komise
      (Věc T-391/17) (1)

      („Institucionální právo - Evropská občanská iniciativa - Ochrana národnostních a jazykových menšin - Posílení kulturní a jazykové rozmanitosti - Částečná registrace - Zásada svěření pravomocí - Neexistence zjevného nedostatku legislativních pravomocí Komise - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 5 odst. 2 SEU - Článek 4 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 211/2011 - Článek 296 SFEU“)
      (2019/C 413/50)
      Jednací jazyk: rumunština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Rumunsko (zástupci: původně R. Radu, C.-M. Florescu, E. Gane a L. Lițu, poté C.-M. Florescu, E. Gane, L. Lițu a C.-R. Canțăr, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. Krämer, L. Radu Bouyon a H. Stancu, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Maďarsko (zástupci: M. Fehér, G. Koós a G. Tornyai, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2017/652 ze dne 29. března 2017 týkající se navrhované občanské iniciativy s názvem „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe“ (Úř. věst. 2017, L 92, s. 100).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Rumunsko ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Komise, včetně nákladů spojených s řízením o předběžném opatření.

                  3)

                     Maďarsko ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 269, 14.8.2017.


title: Věc T-466/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Printeos a další v. Komise („Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh standardních katalogových a speciálně potištěných obálek – Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU – Částečné zrušení z důvodu porušení povinnosti uvést odůvodnění – Pozměňující rozhodnutí – Postup při narovnání – Pokuty – Základní částka – Mimořádná úprava – Horní hranice 10 % celkového obratu – Článek 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 – Zásada non bis in idem – Právní jistota – Legitimní očekávání – Rovné zacházení – Souběh sankcí – Proporcionalita – Spravedlnost – Přezkum v plné jurisdikci“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/44

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Printeos a další v. Komise
      (Věc T-466/17) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh standardních katalogových a speciálně potištěných obálek - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU - Částečné zrušení z důvodu porušení povinnosti uvést odůvodnění - Pozměňující rozhodnutí - Postup při narovnání - Pokuty - Základní částka - Mimořádná úprava - Horní hranice 10 % celkového obratu - Článek 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 - Zásada non bis in idem - Právní jistota - Legitimní očekávání - Rovné zacházení - Souběh sankcí - Proporcionalita - Spravedlnost - Přezkum v plné jurisdikci“)
      (2019/C 413/51)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Španělsko), Printeos Cartera Industrial, SL (Alcalá de Henares), Tompla Scandinavia AB (Stockholm, Švédsko), Tompla France (Fleury-Mérogis, Francie), Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Německo) (zástupci: H. Brokelmann a P. Martínez-Lage Sobredo, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras, F. Jimeno Fernández a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a směřující k částečnému zrušení rozhodnutí Komise C(2017) 4112 final ze dne 16. června 2017, kterým se mění rozhodnutí Komise C(2014) 9295 final ze dne 10. prosince 2014 v řízení podle článku [101 SFEU] a článku 53 Dohody o EHP (AT.39780 – Obálky), a podpůrně ke snížení pokuty uložené žalobkyním.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 318, 25.9.2017.


title: Věc T-780/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – US v. ECB („Veřejná služba – Zaměstnanci ECB – Hodnotící zpráva za rok 2016 – Každoroční přezkum platů a prémií – Odmítnutí změnit smlouvu na dobu určitou na smlouvu na dobu neurčitou – Povinnost uvést odůvodnění – Zjevně nesprávné posouzení“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/44

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – US v. ECB
      (Věc T-780/17) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Hodnotící zpráva za rok 2016 - Každoroční přezkum platů a prémií - Odmítnutí změnit smlouvu na dobu určitou na smlouvu na dobu neurčitou - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2019/C 413/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: US (zástupkyně: L. Levi a A. Blot, advokátky)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: F. von Lindeiner a M. Rötting, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wagenbaurem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a článku 50a statutu Soudního dvora Evropské unie a znějící zaprvé na zrušení hodnotící zprávy žalobce za rok 2016 a rozhodnutí o každoročním přezkumu platů a prémií za rok 2016 a zadruhé na náhradu škody, kterou žalobce údajně utrpěl v důsledku těchto úkonů.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     US se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 52, 12.2.2018.


title: Věc T-13/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Crédit mutuel Arkéa v. EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie Crédit Mutuel – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Rozlišovací způsobilost získaná užíváním – Vedlejší žaloba – Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001 – Článek 59 odst. 1 písm. a) a odst. 2 nařízení 2017/1001“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/45

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Crédit mutuel Arkéa v. EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel)
      (Věc T-13/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie Crédit Mutuel - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Rozlišovací způsobilost získaná užíváním - Vedlejší žaloba - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001 - Článek 59 odst. 1 písm. a) a odst. 2 nařízení 2017/1001“)
      (2019/C 413/53)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon, Francie) (zástupci: A. Casalonga, L. Codevelle a C. Bercial Arias, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Confédération nationale du Crédit mutuel (Paříž, Francie) (zástupci: B. Moreau-Margotin a M. Merli, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. listopadu 2017 (věc R 1724/2016-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Crédit Mutuel Arkéa a Confédération nationale du Crédit mutuel.

         Výrok

                  1)

                     Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 8. listopadu 2017 (věc R 1724/2016-5) se zrušuje v rozsahu, v němž odvolací senát dospěl k závěru, že zpochybněná ochranná známka získala rozlišovací způsobilost užíváním pro výrobky a služby, pro něž je popisná a nemá rozlišovací způsobilost.

                  2)

                     Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                     Vedlejší žaloba se zamítá.

                  4)

                     Crédit Mutuel Arkéa ponese jednu třetinu vlastních nákladů řízení a ukládá se jí náhrada jedné třetiny nákladů řízení EUIPO a Confédération nationale du Crédit mutuel souvisejících s hlavní žalobou.

                  5)

                     EUIPO ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení a ukládá se mu náhrada dvou třetin nákladů řízení žalobkyně souvisejících s hlavní žalobou.

                  6)

                     Confédération nationale du Crédit mutuel ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení souvisejících s hlavní žalobou, jakož i náklady řízení související s vedlejší žalobou.

         (1)  Úř. věst. C 94, 12.3.2018.


title: Věc T-39/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – VF v. ECB („Veřejná služba – Zaměstnanci ECB – Hodnotící zpráva za rok 2016 – Každoroční přezkum platů a prémií – Odmítnutí změnit smlouvu na dobu určitou na smlouvu na dobu neurčitou – Povinnost uvést odůvodnění – Zjevně nesprávné posouzení – Zásada řádné správy“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/46

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – VF v. ECB
      (Věc T-39/18) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Hodnotící zpráva za rok 2016 - Každoroční přezkum platů a prémií - Odmítnutí změnit smlouvu na dobu určitou na smlouvu na dobu neurčitou - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Zásada řádné správy“)
      (2019/C 413/54)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: VF (zástupkyně: L. Levi a A. Blot, advokátky)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: F. von Lindeiner a D. Camilleri Podestà, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wagenbaurem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a článku 50a statutu Soudního dvora Evropské unie a znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí o každoročním přezkumu platů a prémií za rok 2016 a zadruhé rozhodnutí neprovést změnu smlouvy na dobu určitou uzavřenou se žalobcem na smlouvu na dobu neurčitou, a dále na náhradu škody, kterou žalobce údajně utrpěl v důsledku těchto úkonů

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     VF se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 112, 26.3.2018.


title: Věc T-68/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Fränkischer Weinbauverband v. EUIPO – (Tvar elipsovité láhve) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie – Tvar vyboulené elipsovité láhve, vpředu a vzadu zploštělé – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/47

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Fränkischer Weinbauverband v. EUIPO – (Tvar elipsovité láhve)
      (Věc T-68/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie - Tvar vyboulené elipsovité láhve, vpředu a vzadu zploštělé - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001“)
      (2019/C 413/55)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Fränkischer Weinbauverband eV (Würzburg, Německo) (zástupci: L. Petri a M. Gilch, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: W. Schramek, M. Fischer a D. Walicka, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. prosince 2017 (věc R 413/2017 4) týkajícímu se přihlášky k zápisu trojrozměrného označení tvořeného tvarem vyboulené elipsovité láhve vpředu a vzadu zploštělé jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Fränkischer Weinbauverband eV se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 112, 26. 3. 2018.


title: Věc T-219/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Piaggio & C. v. EUIPO – Zhejiang Zhongneng Industry Group (Mopedy) („(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující moped – Starší (průmyslový) vzor Společenství – Důvod neplatnosti – Individuální povaha – Odlišný celkový dojem – Informovaný uživatel – Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 – Konformní výklad článku 6 nařízení č. 6/2002 – Absence použití starší nezapsané vnitrostátní trojrozměrné ochranné známky v zapsaném (průmyslovém) vzoru – Článek 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002 – Absence neoprávněného užití díla chráněného autorským právem podle právních předpisů dotyčného členského státu v zapsaném (průmyslovém) vzoru – Článek 25 odst. 1 písm. f) nařízení č. 6/2002“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/47

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Piaggio & C. v. EUIPO – Zhejiang Zhongneng Industry Group (Mopedy)
      (Věc T-219/18) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující moped - Starší (průmyslový) vzor Společenství - Důvod neplatnosti - Individuální povaha - Odlišný celkový dojem - Informovaný uživatel - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 - Konformní výklad článku 6 nařízení č. 6/2002 - Absence použití starší nezapsané vnitrostátní trojrozměrné ochranné známky v zapsaném (průmyslovém) vzoru - Článek 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002 - Absence neoprávněného užití díla chráněného autorským právem podle právních předpisů dotyčného členského státu v zapsaném (průmyslovém) vzoru - Článek 25 odst. 1 písm. f) nařízení č. 6/2002“)
      (2019/C 413/56)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Piaggio & C. SpA (Pontedera, Itálie) (zástupci: F. Jacobacci, B. La Tella a B. Lucchetti, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: L. Rampini a J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Zhejiang Zhongneng Industry Group Co. Ltd (Tchaj-čou, Čína) (zástupci: M. Spolidoro, M. Gurrado, S. Verea a M. Balestriero, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. ledna 2018 (věc R 1496/2015-3), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Piaggio & C. a Zhejiang Zhongneng Industry Group.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Piaggio & C. SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 182, 28.5.2018.


title: Věc T-255/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – US v. ECB („Veřejná služba – Zaměstnanec ECB – Smlouva na dobu určitou – Rozhodnutí, kterým se odmítá překvalifikování smlouvy na dobu určitou na smlouvu na dobu neurčitou – Povinnost uvést odůvodnění – Zjevně nesprávné posouzení“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/48

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – US v. ECB
      (Věc T-255/18) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanec ECB - Smlouva na dobu určitou - Rozhodnutí, kterým se odmítá překvalifikování smlouvy na dobu určitou na smlouvu na dobu neurčitou - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2019/C 413/57)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: US (zástupkyně: L. Levi a A. Blot, advokátky)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: F. von Lindeiner a M. Rötting, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wagenbaurem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU a článku 50a statutu Soudního dvora Evropské unie znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí ECB, kterým tento orgán odmítl překvalifikovat smlouvu žalobce na smlouvu na dobu neurčitou, a zadruhé na náhradu újmy, která byla žalobci údajně způsoben a v důsledku tohoto rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     US se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc T-356/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Volvo Trademark v. EUIPO – Paalupaikka (V V-WHEELS) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie V V-WHEELS – Starší obrazové ochranné známky Evropské unie, starší národní obrazové ochranné známky a starší nezapsané obrazové ochranné známky VOLVO – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Podobnost označení – Článek 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/49

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Volvo Trademark v. EUIPO – Paalupaikka (V V-WHEELS)
      (Věc T-356/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie V V-WHEELS - Starší obrazové ochranné známky Evropské unie, starší národní obrazové ochranné známky a starší nezapsané obrazové ochranné známky VOLVO - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Podobnost označení - Článek 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 413/58)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Švédsko) (zástupci: T. Dolde, advokát a M. Hawkins, solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: S. Bonne a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Paalupaikka Oy (Iisalmi, Finsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. března 2018 (věc R 1852/2017-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Volvo Trademark Holding a Paalupaikka.

         Výrok

                  1)

                     Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 21. března 2018 (věc R 1852/2017-4) se zrušuje.

                  2)

                     EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nutných výdajů vynaložených společností Volvo Trademark Holding AB v souvislosti s řízením před odvolacím senátem EUIPO.

         (1)  Úř. věst. C 268, 30.7.2018.


title: Věc T-458/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Multifit v. EUIPO – real nature („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie real nature – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/49

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Multifit v. EUIPO – real nature
      (Věc T-458/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie real nature - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 413/59)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Německo) (zástupci: N. Weber a P. Gentili, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Walicka a M. Fischer, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. května 2018 (věc R 2650/2017-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení real nature jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 28. května 2018 (věc R 2650/2017-2) se zrušuje v rozsahu, v němž zamítlo zápis slovního označení real nature jako ochranné známky Evropské unie pro služby „reklama; marketing; obchodní a odborné poradenství pro franchisingové koncepty; zprostředkování hospodářského know-how (franchising)“ spadající so třídy 35 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků.

                  2)

                     Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                     Multifit Tiernahrungs GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí dvě třetiny nákladů vynaložených EUIPO. EUIPO ponese třetinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 319, 10.9.2018.


title: Věc T-492/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Žadanov v. EUIPO (Scanner Pro) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Scanner Pro – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Neexistence rozlišovací způsobilosti získané užíváním – Článek 7 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/50

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Žadanov v. EUIPO (Scanner Pro)
      (Věc T-492/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Scanner Pro - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 413/60)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Igor Žadanov (Oděsa, Ukrajina) (zástupce: P. Olson, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: G. Sakalaitė-Orlovskienė, S. Palmero Cabezas a H. O’Neill, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. června 2018 (věc R 1812/2017-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení Scanner Pro jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Igoru Žadanovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 352, 1.10.2018