title: Věc C-320/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. května 2018 společností Crocs, Inc. proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 14. března 2018 ve věci T-651/16, Crocs v. EUIPO

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/12

      Kasační opravný prostředek podaný dne 14. května 2018 společností Crocs, Inc. proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 14. března 2018 ve věci T-651/16, Crocs v. EUIPO
      (Věc C-320/18 P)
      (2018/C 319/15)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Crocs, Inc. (zástupci: J. Guise, Solicitor, D. Knight, Solicitor)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  v případě, že Soudní dvůr prohlásí první důvod kasačního opravného prostředku za opodstatněný, domáhá se navrhovatelka toho, aby Soudní dvůr zrušil také rozhodnutí odvolacího senátu a potvrdil prvostupňové rozhodnutí;

                  —

                  v případě, že Soudní dvůr prohlásí druhý důvod kasačního opravného prostředku za opodstatněný, domáhá se navrhovatelka toho, aby byl napadený rozsudek zrušen a aby bylo Tribunálu uloženo omezit své úvahy na skutkové a právní otázky nastolené v rozhodnutí odvolacího senátu; pokud Tribunál dospěje k závěru, že nemůže potvrdit rozhodnutí odvolacího senátu, bude-li zpřístupnění veřejnosti na internetu uvažováno izolovaně, domáhá se navrhovatelka toho, aby věc vrátil odvolacímu senátu pro další posouzení toho, zda se s ohledem na podané důkazy vztahuje výjimka podle článku 7 (1) na zpřístupnění veřejnosti ve Fort Lauderdale a na zpřístupnění veřejnosti pro obchodní účely;

                  —

                  v případě, že Soudní dvůr prohlásí třetí důvod kasačního opravného prostředku za opodstatněný, domáhá se navrhovatelka toho, aby byl napadený rozsudek zrušen v části týkající se uplatnění článku 7 a aby bylo Tribunálu uloženo opětovné posouzení důkazů, přičemž bude dbát na řádný účinek znění článku 7 a použije kritérium poměrného vážení pravděpodobnosti;

                  —

                  v případě, že Soudní dvůr prohlásí čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku za opodstatněný, domáhá se navrhovatelka toho, aby byl napadený rozsudek zrušen a aby byla věc vrácena jinému senátu Tribunálu pro další posouzení;

                  —

                  navrhovatelka se dále domáhá toho, aby Soudní dvůr rozhodl o nákladech řízení v její prospěch podle článků 137 a 184 jednacího řádu Soudního dvora.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1)

                     První důvod kasačního opravného prostředku – porušení článku 63 nařízení o PVS

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu a použití článku 63 tím, že nezrušil rozhodnutí odvolacího senátu v rozsahu, v němž povolil nové důkazy.

                  2)

                     Druhý důvod kasačního opravného prostředku – porušení článku 61 nařízení o PVS

                  Tribunál se dopustil porušení článku 61, když ve skutečnosti provedl skutková zjištění, jež nebyla provedena odvolacím senátem v jeho rozhodnutí a nespadala do předmětu odvolání. Tribunál šel takto nad rámec své pravomoci zrušit nebo změnit rozhodnutí odvolacího senátu.

                  3)

                     Třetí důvod kasačního opravného prostředku – porušení článku 7 nařízení o PVS

                  Tribunál se dopustil porušení článku 7, když uplatnil nesprávná kritéria pro posouzení důkazů. Tribunál tím rovněž naznačil, že k posouzení kritérií je zapotřebí specifických důkazů, místo aby při posouzení důkazů předložených v řízení použil řádná kritéria. Tribunál konečně nesprávně odmítl argument navrhovatelky, že při uplatnění článku 7 může být zohledněn kvantitativní faktor.

                  4)

                     Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku – vadné složení Tribunálu (sedmého senátu)

                  Sedmý senát Tribunálu nebyl řádně složen. Soudce Kornezov byl jmenován soudcem Tribunálu v roce 2016, když byl předtím soudcem Soudu pro veřejnou službu. Mezitím však byla odhalena procesní vada ve jmenování soudce Kornezova soudcem Soudu pro veřejnou službu. Kdyby soudce Kornezov nebyl soudcem Soudu pro veřejnou službu v roce 2016, jeho jmenování soudcem Tribunálu by před rokem 2019 nebylo možné. Z toho tedy vyplývá procesní vada rovněž v jeho jmenování soudcem Tribunálu. Napadený rozsudek proto musí být zrušen a věc musí být vrácena jinému senátu Tribunálu.

         (1)  Článek 7 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (Úř. věst. 2002, L 3, s. 1) (dále jen „nařízení o PVS“).


title: Věc C-629/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – řízení zahájené CX „Řízení o předběžné otázce – Mezinárodní silniční doprava – Dohoda zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem – Článek 9 – Dodatkový protokol – Články 41 a 42 – Volný pohyb služeb – Doložka standstill – Rozhodnutí Rady přidružení ES-Turecko č. 1/95 – Články 5 a 7 – Volný pohyb zboží – Vnitrostátní právní úprava omezující právo podniků přepravujících zboží, které mají sídlo v Turecku, projíždět přes území dotčeného členského státu – Povinnost získat buď povolení v mezích kvóty stanovené na základě dvoustranné dohody uzavřené mezi dotčeným členským státem a Tureckem, nebo povolení vydané pro jednotlivou přepravu z důvodu závažného veřejného zájmu“

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/4

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – řízení zahájené CX
      (Věc C-629/16) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Mezinárodní silniční doprava - Dohoda zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem - Článek 9 - Dodatkový protokol - Články 41 a 42 - Volný pohyb služeb - Doložka standstill - Rozhodnutí Rady přidružení ES-Turecko č. 1/95 - Články 5 a 7 - Volný pohyb zboží - Vnitrostátní právní úprava omezující právo podniků přepravujících zboží, které mají sídlo v Turecku, projíždět přes území dotčeného členského státu - Povinnost získat buď povolení v mezích kvóty stanovené na základě dvoustranné dohody uzavřené mezi dotčeným členským státem a Tureckem, nebo povolení vydané pro jednotlivou přepravu z důvodu závažného veřejného zájmu“)
      (2018/C 319/04)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastník původního trestního řízení

      CX

         za přítomnosti: Bezirkshauptmannschaft Schärding

         Výrok

      Ustanovení Dohody zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, kterou dne 12. září 1963 v Ankaře podepsaly Turecká republika na jedné straně a členské státy EHS a Společenství na straně druhé a jež byla jménem Společenství uzavřena, schválena a potvrzena rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963, dodatkového protokolu podepsaného dne 23. listopadu 1970 v Bruselu, který byl uzavřený, schválený a potvrzený jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972, jakož i rozhodnutí Rady přidružení ES-Turecko č. 1/95 ze dne 22. prosince 1995 o provádění závěrečné etapy celní unie musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, na jejímž základě mohou podniky poskytující silniční dopravu zboží se sídlem v Turecku uskutečnit takovouto dopravu do tohoto členského státu nebo přes jeho území pouze tehdy, pokud mají dokumenty vydané v mezích kvóty stanovené pro tento druh dopravy na základě dvoustranné dohody uzavřené mezi uvedeným členským státem a Tureckou republikou nebo jim bylo vydáno oprávnění z důvodu důležitého veřejného zájmu, a to za předpokladu, že tato právní úprava neobsahuje žádná nová omezení volného pohybu služeb ve smyslu čl. 41 odst. 1 dodatkového protokolu, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 104, 3.4.2017.


title: Věc C-89/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. července 2018 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London – Spojené království] – Secretary of State for the Home Department v. Rozanne Banger „Řízení o předběžné otázce – Občanství Evropské unie – Článek 21 SFEU – Právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt v rámci území Unie – Směrnice 2004/38/ES – Článek 3 odst. 2 první pododstavec písm. b) – Partner, se kterým má občan Unie řádně doložený trvalý vztah – Návrat do členského státu, jehož je občan Unie státním příslušníkem – Žádost o povolení k pobytu – Pečlivé posouzení osobních poměrů žadatele – Články 15 a 31 – Účinná soudní ochrana – Listina základních práv Evropské unie – Článek 47“

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/9

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. července 2018 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London – Spojené království] – Secretary of State for the Home Department v. Rozanne Banger
      (Věc C-89/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Občanství Evropské unie - Článek 21 SFEU - Právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt v rámci území Unie - Směrnice 2004/38/ES - Článek 3 odst. 2 první pododstavec písm. b) - Partner, se kterým má občan Unie řádně doložený trvalý vztah - Návrat do členského státu, jehož je občan Unie státním příslušníkem - Žádost o povolení k pobytu - Pečlivé posouzení osobních poměrů žadatele - Články 15 a 31 - Účinná soudní ochrana - Listina základních práv Evropské unie - Článek 47“)
      (2018/C 319/10)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Secretary of State for the Home Department

         Další účastnice řízení: Rozanne Banger

         Výrok

                  1)

                  Článek 21 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že ukládá členskému státu, jehož je občan Unie státním příslušníkem, povinnost usnadnit udělení povolení k pobytu neregistrovanému partnerovi, který je státním příslušníkem třetího státu a s nímž má tento občan Unie řádně doložený trvalý vztah, pokud se uvedený občan Unie poté, co využil svého práva na volný pohyb za účelem výkonu práce v jiném členském státě v souladu s podmínkami stanovenými směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, vrátí společně se svým partnerem k pobytu do členského státu, jehož je státním příslušníkem.

                  2)

                  Článek 21 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že rozhodnutí neudělit povolení k pobytu státnímu příslušníkovi třetího státu, který je neregistrovaným partnerem občana Unie, jenž se poté, co využil svého práva na volný pohyb za účelem výkonu práce v jiném členském státě v souladu s podmínkami stanovenými směrnicí 2004/38, vrátí se svým partnerem k pobytu do členského státu, jehož je státním příslušníkem, musí být vydáno na základě pečlivého posouzení osobních poměrů žadatele a musí být odůvodněno.

                  3)

                  Článek 3 odst. 2 směrnice 2004/38 musí být vykládán v tom smyslu, že státní příslušníci třetích států, na něž se vztahuje toto ustanovení, musí mít k dispozici opravný prostředek umožňující napadnout rozhodnutí o odmítnutí udělit jim povolení k pobytu a po jeho využití musí mít vnitrostátní soud možnost ověřit, zda se zamítavé rozhodnutí opírá o dostatečně pevný skutkový základ a zda byly dodrženy procesní záruky. K těmto zárukám patří i povinnost, aby příslušné vnitrostátní orgány pečlivě zkoumaly osobní poměry žadatele a odůvodnily každé rozhodnutí o odepření vstupu nebo pobytu.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24.4.2017.


title: Věc T-419/18: Žaloba podaná dne 10. července 2018 – Crédit agricole a Crédit agricole Corporate and Investment Bank v. Komise

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/19

      Žaloba podaná dne 10. července 2018 – Crédit agricole a Crédit agricole Corporate and Investment Bank v. Komise
      (Věc T-419/18)
      (2018/C 319/23)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Crédit agricole SA (Montrouge, Francie) a Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Montrouge) (zástupci: J.-P. Tran Thiet, M. Powell, J. Jourdan a J.-J. Lemonnier, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí v rozsahu, v němž zamítá žádosti o důvěrné zacházení podané žalobkyněmi;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby proti rozhodnutí Komise C(2018) 2743, ze dne 27. dubna 2018, o námitkách proti zveřejňování informací, které podaly žalobkyně na základě článku 8 rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011(Úř. věst. 2011, L 275, s. 29) o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže [věc AT.39914 – Úrokové deriváty v eurech (EIRD)], předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že zveřejnění informací o žalobkyních, pokud jde o výměnu mezi hospodářskými subjekty, která předcházela období porušení, je v rozporu s presumpcí neviny. Komise v tomto ohledu neměla právo zveřejnit rozhodnutí obsahující náznaky o protiprávním jednání, které žalobkyně nemohly zpochybnit. Komise se v napadeném rozhodnutí podle žalobkyň dopustila nesprávného právního posouzení, tím že jím zamítla žádosti žalobkyň o důvěrné zacházení s těmito informacemi.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že zveřejnění informací, které nastiňující protiprávní jednání žalobkyň a které žalobkyně napadají u Tribunálu, předtím, než Tribunál meritorně rozhodl ve věci T-113/17, Crédit agricole a Crédit Agricole Corporate and Investment Bank v. Komise, představuje porušení presumce neviny. Komise se tedy v napadeném rozhodnutí podle žalobkyň dopustila nesprávného právního posouzení, tím že jím zamítla jejich žádosti o důvěrné zacházení s těmito informacemi.


title: Věc C-420/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof 's-Hertogenbosch (Nizozemsko) dne 26. června 2018 – IO v. Inspecteur van de rijksbelastingsdienst

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof 's-Hertogenbosch (Nizozemsko) dne 26. června 2018 – IO v. Inspecteur van de rijksbelastingsdienst
      (Věc C-420/18)
      (2018/C 319/16)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Gerechtshof 's-Hertogenbosch

         Účastníci původního řízení

         Odvolatel: IO

         Odpůrce: Inspecteur van de rijksbelastingsdienst

         Předběžná otázka

      Vykonává člen Raad van Commissarissen (dozorčí rada) nadace, který je z hlediska svých pracovních podmínek a pracovní odměny podřízen této Raad, ale jinak není ani vůči Raad van Commissarissen ani vůči nadaci ve vztahu podřízenosti, samostatně ekonomickou činnost ve smyslu článků 9 a 10 směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty?

         (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.


title: Věc T-469/17: Usnesení Tribunálu ze dne 11. července 2018 – The Scotch Whisky Association v. EUIPO – José Estévez (JOHN COR)

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/26

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. července 2018 – The Scotch Whisky Association v. EUIPO – José Estévez (JOHN COR)
      (Věc T-469/17) (1)

      (2018/C 319/32)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 309, 18.9.2017.


title: Věc C-438/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) dne 9. července 2018 – Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) dne 9. července 2018 – Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Věc C-438/18)
      (2018/C 319/17)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA

         Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je v souladu s unijním právem čl. 23 odst. 1 písm. c) zákoníku korporační daně ve znění účinném v roce 2013 a čl. 23 odst. 1 a 2 písm. c) téhož zákoníku ve znění účinném v roce 2014, pokud jsou vykládány v tom smyslu, že po uskutečnění reverzní fúze nejsou již úroky vznikající v souvislosti s úvěry získanými třetími osobami (které zaniklá společnost mohla odečíst od daně, pokud by nedošlo k fúzi) k nabytí kapitálu v nástupnické společnosti, které jsou převedeny v důsledku fúze, odpočitatelné od daně z výnosů nástupnické společnosti? Lze mít konkrétně za to, že nemožnost odečíst úroky od daně je překážkou operací slučování, na které se vztahuje směrnice Rady 2009/133/ES (1), nebo jejich omezením, což je v rozporu se zásadami a cíli směrnice, jak je stanoveno v jejím článku 4?

                  2)

                  V případě, že bude odpovězeno na první předběžnou otázku tak, že vyloučení možnosti odečíst takové úroky je slučitelné se směrnicí, má vliv na tuto odpověď skutečnost, že tato úprava nebyla provedena v souladu s ustanovením proti daňovým únikům stanoveným ve směrnici (článek 15) nebo s vnitrostátními právními předpisy, které jej provádějí (čl. 73 odst. 10 zákoníku korporační daně), nýbrž k ní došlo na základě jiného vnitrostátního ustanovení (článek 23 téhož zákoníku)?

         (1)  Směrnice Rady 2009/133/ES ze dne 19. října 2009 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, částečných rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států a při přemístění sídla evropské společnosti nebo evropské družstevní společnosti mezi členskými státy (Úř. věst. 2009, L 310, s. 34).


title: Věc T-10/18: Usnesení Tribunálu ze dne 11. července 2018 – Eesti Apteekide Ühendus v. Komise

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/26

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. července 2018 – Eesti Apteekide Ühendus v. Komise
      (Věc T-10/18) (1)

      (2018/C 319/33)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda devátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 104, 19.3.2018.


title: Věc C-154/17: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – SIA „E LATS“ v. Valsts ieņēmumu dienests „Řízení o předběžné otázce – Daně – Daň z přidané hodnoty – Směrnice 2006/112/ES – Článek 311 odst. 1 bod 1 – Zvláštní režim použitého zboží – Pojem ‚použité zboží‘ – Zboží obsahující drahé kovy nebo drahokamy, které je dále prodáno obchodníkem – Zpracování uvedeného zboží po jeho prodeji – Extrakce drahých kovů a drahokamů – Pojem ‚drahé kovy nebo drahokamy‘“

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/10

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – SIA „E LATS“ v. Valsts ieņēmumu dienests
      (Věc C-154/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Článek 311 odst. 1 bod 1 - Zvláštní režim použitého zboží - Pojem ‚použité zboží‘ - Zboží obsahující drahé kovy nebo drahokamy, které je dále prodáno obchodníkem - Zpracování uvedeného zboží po jeho prodeji - Extrakce drahých kovů a drahokamů - Pojem ‚drahé kovy nebo drahokamy‘“)
      (2018/C 319/11)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Augstākā tiesa

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: SIA „E LATS“

         Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests

         Výrok

      Článek 311 odst. 1 bod 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „použité zboží“ se nevztahuje na použité zboží obsahující drahé kovy nebo drahokamy, pokud toto zboží již není způsobilé mít svou původní funkci a uchovalo si jen funkci inherentní těmto kovům a kamenům, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu tak, že zohlední veškeré relevantní objektivní okolnosti každého jednotlivého případu.

         (1)  Úř. věst. C 195, 19.6.2017.


title: Věc T-103/18: Usnesení Tribunálu ze dne 6. července 2018 – S & V Technologies v. EUIPO – Smoothline (Smoothline)

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/27

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. července 2018 – S & V Technologies v. EUIPO – Smoothline (Smoothline)
      (Věc T-103/18) (1)

      (2018/C 319/34)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 134, 16.4.2018.


title: Věc T-428/18: Žaloba podaná dne 12. července 2018 – McDreams Hotel v. EUIPO – McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!)

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/20

      Žaloba podaná dne 12. července 2018 – McDreams Hotel v. EUIPO – McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!)
      (Věc T-428/18)
      (2018/C 319/24)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: McDreams Hotel GmbH (Feldkirchen, Německo) (zástupce: S. Schenk, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: McDonald’s International Property Co. Ltd (Wilmington, Delaware, Spojené státy americké)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie mark mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis! – Přihláška č. 1 47 35 435

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. dubna 2018, ve věci R 972/2017-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení článku 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc C-451/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Győri Ítélőtábla (Maďarsko) dne 10. července 2018 – Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft. v. DAF TRUCKS N.V.

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/15

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Győri Ítélőtábla (Maďarsko) dne 10. července 2018 – Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft. v. DAF TRUCKS N.V.
      (Věc C-451/18)
      (2018/C 319/18)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Győri Ítélőtábla

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft.

         Žalovaná: DAF TRUCKS N.V.

         Předběžná otázka

      Má být zvláštní pravidlo o soudní příslušnosti stanovené v čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 (1) ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (EU) vykládáno v tom smyslu, že „místo, kde došlo nebo může dojít ke škodné události“ zakládá příslušnost soudu, pokud

                  —

                  se bydliště či sídlo, nebo středisko hospodářské činnosti či majetkových zájmů žalobkyně, která uplatňuje utrpěnou škodu, nachází v daném státě;

                  —

                  se návrh žalobkyně směřující proti jedinému žalované, výrobci nákladních vozidel se sídlem v jiném členském státě, zakládá na protiprávním jednání [konstatovaném] prostřednictvím [rozhodnutí] Evropské komise podle čl. 101 odst. 1 SFEU (dříve čl. 81 odst. 1 SES), které spočívalo v koluzních dohodách o stanovení cen a navyšování hrubých cen v Evropském hospodářském prostoru, přičemž toto rozhodnutí je určeno kromě žalované také dalším osobám;

                  —

                  žalobkyně nakupovala pouze nákladní vozidla vyrobené ostatními podniky, které se účastnily kartelu;

                  —

                  nic nenasvědčuje tomu, že se některé ze setkání kvalifikovaných jako omezující hospodářskou soutěž konalo ve státě, kde se nachází příslušný soud;

                  —

                  žalobkyně obecně nakupovala nákladní vozidla — podle jejího názoru za zkreslené ceny — ve státě, kde se nachází příslušný soud, a za tím účelem podepisovala leasingové smlouvy stanovící povinný převod vlastnictví s podniky činnými v daném státě, ale podle vlastních tvrzení žalobkyně jednala přímo s prodejci automobilů a poskytovatel leasingu přidával k cenám, které si sjednala, vlastní marži a náklady na leasing, přičemž vlastnické právo k vozidlům přešlo na žalobkyni po naplnění leasingové smlouvy, v okamžiku jejího zániku?

         (1)  Úř. vest. 2012, L 351, s. 1.


title: Věc C-574/17 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. července 2018 – Evropská komise v. Combaro SA „Kasační opravný prostředek – Celní unie – Nařízení (EHS) č. 2913/92 – Článek 239 – Prominutí dovozního cla – Dovoz lněných tkanin z Lotyšska v letech 1999 až 2002 – Zvláštní situace – Povinnosti dohledu a kontroly – Tvrzené korupční jednání celních orgánů – Nepravé průvodní osvědčení – Vzájemná důvěra“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/21

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. července 2018 – Evropská komise v. Combaro SA
      (Věc C-574/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Celní unie - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Článek 239 - Prominutí dovozního cla - Dovoz lněných tkanin z Lotyšska v letech 1999 až 2002 - Zvláštní situace - Povinnosti dohledu a kontroly - Tvrzené korupční jednání celních orgánů - Nepravé průvodní osvědčení - Vzájemná důvěra“)
      (2018/C 328/26)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: A. Caeiros a B.-R. Killmann, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Combaro SA (zástupce: D. Ehle, Rechtsanwalt)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 19. července 2017, Combaro v. Komise (T-752/14, EU:T:2017:529), se zrušuje.

                  2)

                  Žaloba společnosti Combaro SA se zamítá.

                  3)

                  Společnost Combaro SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 382, 13.11.2017.


title: Věc T-439/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – LS Cable & System v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh se silovými kabely – Jediné a trvající protiprávní jednání – Dostatečný důkaz – Přispění k jednotnému cíli protiprávního jednání – Znalost základních prvků protiprávního jednání – Výpočet výše pokuty – Základní výše – Bod 2 pokynů – Závažnost protiprávního jednání – Přiměřenost – Polehčující okolnosti – Soudní přezkum v plné jurisdikci“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – LS Cable & System v. Komise
      (Věc T-439/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh se silovými kabely - Jediné a trvající protiprávní jednání - Dostatečný důkaz - Přispění k jednotnému cíli protiprávního jednání - Znalost základních prvků protiprávního jednání - Výpočet výše pokuty - Základní výše - Bod 2 pokynů - Závažnost protiprávního jednání - Přiměřenost - Polehčující okolnosti - Soudní přezkum v plné jurisdikci“)
      (2018/C 328/44)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: LS Cable & System Ltd (Anyang-si, Jižní Korea) (zástupci: S. Kinsella a S. Spinks, solicitors)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně C. Giolito, A. Biolan a N. Khan, poté N. Khan a H. van Vliet, zmocněnci, ve spolupráci s B. Rayment, barrister)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 2139 final ze dne 2. dubna 2014 v řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 Dohody o [EHP] (věc AT.39610 – Elektrické kabely) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a na snížení výše pokuty, která jí byla uložena.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti LS Cable & System Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 282, 25.8.2014.


title: Věc C-492/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 27. července 2018 – Openbaar Ministerie v. TC

text:
               22.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 27. července 2018 – Openbaar Ministerie v. TC
      (Věc C-492/18)
      (2018/C 381/09)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank Amsterdam

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Openbaar Ministerie

         Odpůrce: TC

         Předběžná otázka

      Je ponechání vyžádané osoby, k níž se pojí nebezpečí útěku, ve vazbě za účelem předání po dobu přesahující 90 dnů od jejího zatčení v rozporu s článkem 6 Listiny základních práv Evropské unie, pokud:

                  —

                  vykonávající členský stát provedl článek 17 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV (1) v tom smyslu, že vazba pro účely vydání vyžádané osoby musí být přerušena vždy, kdy dojde k překročení lhůty 90 dnů stanovené pro přijetí konečného rozhodnutí o výkonu evropského zatýkacího rozkazu, a

                  —

                  justiční orgány tohoto členského státu vyložily vnitrostátní právní předpisy v tom smyslu, že běh lhůty pro přijetí rozhodnutí se staví okamžikem, kdy se vykonávající justiční orgán rozhodne podat k Soudnímu dvoru žádost o rozhodnutí o předběžné otázce nebo vyčkat odpovědi na předběžnou otázku položenou jiným vykonávajícím justičním orgánem nebo odložit rozhodnutí o předání z důvodu skutečného nebezpečí nelidských nebo ponižujících podmínek vazby ve vystavujícím členském státě?

         (1)  Rámcové rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. 2002, L 190, s. 1; Zvl. vyd. 19/06/, s. 34).


title: Věc T-112/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2018 – Pelikan v. EUIPO – NBA Properties (NEW ORLEANS PELICANS) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie NEW ORLEANS PELICANS – Starší slovní ochranné známky Evropské unie a starší národní obrazová ochranná známka Pelikan – Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               22.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2018 – Pelikan v. EUIPO – NBA Properties (NEW ORLEANS PELICANS)
      (Věc T-112/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie NEW ORLEANS PELICANS - Starší slovní ochranné známky Evropské unie a starší národní obrazová ochranná známka Pelikan - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2018/C 381/26)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hannover, Německo) (zástupce: U. Hildebrandt, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Gája a D. Walicka, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: NBA Properties, Inc. (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: původně M. Chapple, poté T. Elias, barristers)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. prosince 2016 (věc R 408/2016-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Pelikan Vertriebsgesellschaft a NBA Properties.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24.4.2017.


title: Věc C-556/18: Žaloba podaná dne 30. srpna 2018 – Evropská komise v. Španělské království

text:
               22.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/18

      Žaloba podaná dne 30. srpna 2018 – Evropská komise v. Španělské království
      (Věc C-556/18)
      (2018/C 381/19)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Manhaeve a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

         Žalovaný: Španělské království

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr

                  —

                  na základě čl. 258 prvního pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie určil, že Španělské království tím, že nedokončilo informování veřejnosti a konzultace k přezkoumání a aktualizaci plánů povodí, a tím, že nepřijalo, nezveřejnilo a nesdělilo Komisi přezkoumání a aktualizaci plánů pro oblasti povodí Lanzarote, Fuerteventura, Gran Canaria, Tenerife, La Gomera, La Palma a Hierro, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 13 odst. 7 ve spojení s odstavcem 1 téhož článku, z článku 14 a z čl. 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (1);

                  —

                  uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Směrnice 2000/60/ES vstoupila na základě svého článku 25 v platnost dnem zveřejnění v Úř. věst. EU, tedy dne 22. prosince 2000. Plány povodí měly přitom být, jak stanoví čl. 13 odst. 6, zveřejněny nejpozději dne 22. prosince 2009 a k jejich prvnímu přezkoumání a aktualizování mělo na základě jejího čl. 13 odst. 7 dojít nejpozději dne 22. prosince 2015.
      Komise má za to, že Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedených ustanovení směrnice 2000/60/ES, neboť nedokončilo informování veřejnosti a konzultace k přezkoumání a aktualizaci plánů povodí a nepřijalo, nezveřejnilo a ve lhůtě dvou měsíců určené v jejím odůvodněném stanovisku ze dne 5. října 2017 nesdělilo Komisi přezkoumání a aktualizaci plánů pro oblasti povodí Lanzarote, Fuerteventura, Gran Canaria, Tenerife, La Gomera, La Palma a Hierro.

         (1)  Úř. věst. 2000, L 327, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 275.


title: Věc C-494/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Španělsko) dne 27. července 2018 – Bondora AS v. XY

text:
               22.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Španělsko) dne 27. července 2018 – Bondora AS v. XY
      (Věc C-494/18)
      (2018/C 381/10)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de Primera Instancia de Barcelona

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Bondora AS

         Žalovaný: XY

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je slučitelná s článkem 38 Listiny, čl. 6 odst. 1 [SEU] a čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice 13/93 (1) vnitrostátní právní úprava, jako je bod 4 dvacátého třetího závěrečného ustanovení LEC, která neumožňuje předložit ani vyžadovat smlouvu, ani rozpis dluhu v řízení, kdy žalovaný je spotřebitel a kdy existují náznaky, že jsou požadovány částky na základě zneužívajících ujednání?

                  2)

                  Je slučitelné s čl. 7 odst. 2 písm. d) nařízení 1896/2006 (2), kterým se zavádí řízení o evropském platebním rozkazu, v žalobách proti spotřebiteli požadovat, aby žalobce v bodě 11 formuláře A uvedl rozpis vyžadovaného dluhu? Dále, je s uvedeným ustanovením slučitelné vyžadovat, aby v tomtéž bodě 11 byl uveden obsah ujednání, na kterých se zakládají nároky vůči spotřebiteli jdoucí nad rámec hlavního předmětu smlouvy, a to za účelem posouzení existence zneužívající povahy?

                  3)

                  V případě záporné odpovědi na druhou otázku, pokládá se SDEU otázka, zda je na základě platného znění nařízení 1896/2006 možné z úřední moci přezkoumat před vydáním evropského platebního rozkazu, zda se ve smlouvě se spotřebitelem neuplatňují zneužívající ujednání a na základě kterého ustanovení lze takový přezkum provést?

                  4)

                  V případě nemožnosti na základě platného znění nařízení 1896/2006 přezkoumat z úřední moci před vydáním evropského platebního rozkazu existenci zneužívajících ujednání, je SDEU žádán, aby rozhodl o platnosti uvedeného nařízení v případě, že porušuje článek 38 Listiny a čl. 6 odst. 1 [SEU].

         (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993 L 95, s. 29).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 ze dne 12. prosince 2006 , kterým se zavádí řízení o evropském platebním rozkazu (Úš. věst. 2006, L 399, s. 1).


title: Věc T-14/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. září 2018 – Apimab Laboratoires a další v. Komise „Ochrana spotřebitele – Stanovení maximálních limitů aromatických uhlovodíků v doplňcích stravy – Nařízení (EHS) č. 315/93 – Analýza rizik – Nařízení (ES) č. 178/2002 – Zjevně nesprávné posouzení – Proporcionalita – Zásada nediskriminace“

text:
               22.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/19

      Rozsudek Tribunálu ze dne 11. září 2018 – Apimab Laboratoires a další v. Komise
      (Věc T-14/16) (1)

      („Ochrana spotřebitele - Stanovení maximálních limitů aromatických uhlovodíků v doplňcích stravy - Nařízení (EHS) č. 315/93 - Analýza rizik - Nařízení (ES) č. 178/2002 - Zjevně nesprávné posouzení - Proporcionalita - Zásada nediskriminace“)
      (2018/C 381/20)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Apimab Laboratoires (Clermont-l’Hérault, Francie) a 7 dalších žalobkyň, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupce: A. de Brosses advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Herbout-Borczak a C. Valero, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující k částečnému zrušení nařízení Komise (EU) 2015/1933 ze dne 27. října 2015, kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity polycyklických aromatických uhlovodíků v kakaové vláknině, banánových lupíncích, doplňcích stravy, sušených bylinách a sušeném koření (Úř. věst. 2015, L 282, s. 11).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost Apimab Laboratoires a další žalobkyně, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 90, 7.3.2016.


title: Věc T-584/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2018 – Primart v. EUIPO – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie PRIMART Marek Łukasiewicz – Starší národní slovní ochranné známky PRIMA – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               22.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2018 – Primart v. EUIPO – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz)
      (Věc T-584/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie PRIMART Marek Łukasiewicz - Starší národní slovní ochranné známky PRIMA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2018/C 381/27)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz (Wołomin, Polsko) (zástupce: J. Skołuda, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Palmero Cabezas, agent)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Bolton Cile España, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: F. Celluprica, F. Fischetti a F. De Bono, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. června 2017 (věc R 1933/2016-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Bolton Cile España a Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 374, 6.11.2017.


title: Věc T-527/18: Žaloba podaná dne 6. září 2018 – K.A. Schmersal Holding v. EUIPO – Tecnium (tec.nicum)

text:
               22.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/30

      Žaloba podaná dne 6. září 2018 – K.A. Schmersal Holding v. EUIPO – Tecnium (tec.nicum)
      (Věc T-527/18)
      (2018/C 381/35)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG (Wuppertal, Německo) (zástupce: A. Haudan, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Tecnium, SA (Manresa, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie tec.nicum – Ochranná známka Evropské unie č. 13 626 791

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. června 2018, ve věci R 2427/2017-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž potvrzuje odmítnutí provést zápis přihlašované ochranné známky pro třídu 42;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  neexistence řádného používání namítané ochranné známky;

                  —

                  nesprávné určení cílové veřejnosti;

                  —

                  neexistence podobnosti mezi službami;

                  —

                  neexistence podobnosti mezi kolidujícími ochrannými známkami;

                  —

                  neexistence nebezpečí záměny.


title: Věc T-101/17: Usnesení Tribunálu ze dne 27. července 2018 – Apple Distribution International v. Komise „Žaloba na neplatnost – Státní podpory – Podpora zamýšlená Německem na podporu filmové produkce a distribuce – Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou s vnitřním trhem – Absence osobního dotčení – Nepřípustnost“

text:
               22.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/25

      Usnesení Tribunálu ze dne 27. července 2018 – Apple Distribution International v. Komise
      (Věc T-101/17) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Podpora zamýšlená Německem na podporu filmové produkce a distribuce - Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou s vnitřním trhem - Absence osobního dotčení - Nepřípustnost“)
      (2018/C 381/29)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Apple Distribution International (Cork, Irsko) (zástupci: S. Schwiddessen, H. Lutz, N. Niejahr a A. Patsa, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Samnadda, G. Braun a B. Stromsky, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2016/2042 ze dne 1. září 2016 o režimu podpory SA.38418 – 2014/C (ex 2014/N), kterou Německo zamýšlí poskytnout na podporu filmové produkce a distribuce (Úř. věst. 2016, L 314, s. 63).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Není důvodné rozhodnout o návrzích na vstup vedlejšího účastníka do řízení předložených Spolkovou republikou Německo, Francouzskou republikou a Filmförderungsanstalt.

                  3)

                  Společnost Apple Distribution International ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí s výjimkou nákladů týkajících se jejího návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

                  4)

                  Společnost Apple Distribution International, Komise, Spolková republika Německo, Francouzská republika a Filmförderungsanstalt ponesou vlastní náklady řízení týkající se jejich návrhů na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

         (1)  Úř. věst. C 121, 18.4.2017.


title: Věc C-256/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. dubna 2018 Massimem Campaillou proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 23. ledna 2018 ve věci T-759/16, Campailla v. Evropská unie

text:
               22.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/2

      Kasační opravný prostředek podaný dne 9. dubna 2018 Massimem Campaillou proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 23. ledna 2018 ve věci T-759/16, Campailla v. Evropská unie
      (Věc C-256/18 P)
      (2018/C 381/02)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Massimo Campailla (zástupce: F. Rollinger, advokát)

         Další účastník řízení: Evropská unie, zastoupená Soudním dvorem Evropské unie
      Usnesením ze dne 7. srpna 2018, Soudní dvůr (sedmý senát) zamítl tento kasační opravný prostředek jako zčásti zjevně neopodstatněný a zčásti zjevně neúčinný.


title: Věc T-613/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2018 – PH v. Komise „Veřejná služba – Přijímání – Otevřené výběrové řízení – Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AST-SC/03/15 – Rozhodnutí vyloučit kandidáta z výběrového řízení – Rodinný vztah se členem výběrové komise – Zásada rovného zacházení“

text:
               22.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/19

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2018 – PH v. Komise
      (Věc T-613/16) (1)

      („Veřejná služba - Přijímání - Otevřené výběrové řízení - Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AST-SC/03/15 - Rozhodnutí vyloučit kandidáta z výběrového řízení - Rodinný vztah se členem výběrové komise - Zásada rovného zacházení“)
      (2018/C 381/21)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: PH (zástupce: M. Cornacchia, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a L. Radu Bouyon, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba založená na článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ze dne 19. května 2016, kterým se v návaznosti na žádost o přezkum podanou žalobcem potvrzuje jeho vyřazení z výběrového řízení EPSO/AST-SC/03/1.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  PH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 371, 10.10.2016 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-43/16 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1. 9. 2016).


title: Věc T-251/18 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. srpna 2018 – IFSUA v. Rada „Řízení o předběžných opatřeních – Rybolovná práva pro některé rybí populace – Opatření týkající se rybolovu mořčáka evropského – Zákaz lovu v rámci rekreačního rybolovu – Návrh na předběžné opatření – Neexistence naléhavosti“

text:
               22.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/26

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. srpna 2018 – IFSUA v. Rada
      (Věc T-251/18 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Rybolovná práva pro některé rybí populace - Opatření týkající se rybolovu mořčáka evropského - Zákaz lovu v rámci rekreačního rybolovu - Návrh na předběžné opatření - Neexistence naléhavosti“)
      (2018/C 381/30)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: International Forum for Sustainable Underwater Activities (IFSUA) (Barcelona, Španělsko) (zástupce: T. Gui Mori, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: F. Naert a P. Plaza García, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: M. Morales Puerta, F. Moro a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti článku 2 odst. 2 a článku 9 odst. 4 a 5 nařízení Rady (EU) 2018/120 ze dne 23. ledna 2018, kterým se pro rok 2018 stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují rybářská plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací a kterým se mění nařízení (EU) 2017/127 (Úř. věst. 2018, L 27, s. 1).

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-539/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. srpna 2018 Českými drahami a.s. proti rozsudku Tribunálu (osmý senát) vydanému dne 20. června 2018 ve věci T-621/16, České dráhy v. Komise

text:
               29.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/11

      Kasační opravný prostředek podaný dne 16. srpna 2018 Českými drahami a.s. proti rozsudku Tribunálu (osmý senát) vydanému dne 20. června 2018 ve věci T-621/16, České dráhy v. Komise
      (Věc C-539/18 P)
      (2018/C 392/15)
      Jednací jazyk: čeština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: České dráhy a.s. (zástupci: K. Muzikář, J. Kindl, advokát)

         Další účastník řízení: Evropská komise

         Předmět

      Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu ze dne 20. června 2018 ve věci T-621/16, České dráhy proti Komisi.
      Daným rozsudkem Tribunál zamítl žalobu podanou podle čl. 263 Smlouvy o fungování EU, jejímž prostřednictvím se České dráhy domáhaly zrušení rozhodnutí Evropské komise zn. C(2016) 3993 final ze dne 22. června 2016 vydaného ve věci AT.40401 – Twins. Tribunál rovněž uložil Českým drahám náhradu nákladů řízení.

         Návrhové žádání navrhovatele

      České dráhy navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 20. června 2018 ve věci T-621/16, České dráhy proti Komisi, ECLI:EU:T:2018:367;

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise zn. C(2016) 3993 final ze dne 22. června. 2016 ve věci zn. AT.40401 – Twins;

                  —

                  uložil Evropské komisi povinnost nahradit náklady Českých drah související s řízením ve věci T-621/16 i náklady Českých drah související s řízením o tomto kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu kasačního opravného prostředku uplatňují České dráhy čtyři odvolací důvody.

                  1.

                  První důvod, vycházející z toho, že pokud Soudní dvůr vyhoví kasačnímu opravnému prostředku Českých drah ve věci T-325/16, měl by také vyhovět tomuto kasačnímu opravnému prostředku.
                  Kasačním opravným prostředkem proti rozsudku Tribunálu ze dne 20. června 2018 ve věci T-325/16 se České dráhy domáhají, aby Soudní dvůr zcela zrušil rozhodnutí Komise nařizující kontrolu provedenou v sídle Českých drah v dubnu 2016. Rozhodnutí Komise ze dne 22. června 2016, jehož zrušení se České dráhy domáhají vezdejším řízení, bylo přijato na základě dokumentů zajištěných během této předcházející kontroly. Pokud tedy Soudní dvůr vyhoví kasačnímu opravnému prostředku Českých drah ve věci T-325/16 (tj. pokud Soudní dvůr vysloví, že předchozí kontrola komise byla zcela nelegální), měl by také zrušit napadené rozhodnutí Komise ze dne 22. června 2016.

                  2.

                  Druhý důvod, vycházející z toho, že Tribunál nezkoumal, jestli dokumenty, na jejichž základě byla nařízena druhá kontrola, byly zajištěny v rámci nelegální části první kontroly, a rozhodl, jako kdyby byla první kontrola nařízena zcela v souladu s právem.
                  Dokumenty, na jejichž základě byla nařízena druhá kontrola, byly zajištěny při předcházející (první) kontrole Komise v sídle Českých drah. Tribunál svým rozsudkem ve věci T-325/16 částečně zrušil rozhodnutí Komise nařizující první kontrolu, a to v rozsahu, v němž se netýkalo údajných podnákladových cen na trati Praha-Ostrava. Podle přesvědčení Českých drah byly dokumenty, na jejichž základě Komise nařídila druhou kontrolu, zajištěny v rámci nelegální části první Kontroly (Komise by na ně nenarazila, kdyby provedla první kontrolu pouze v legálním rozsahu), a tedy nemohly být využity jako podklad pro nařízení druhé kontroly. Tribunál tyto otázky nezkoumal.

                  3.

                  Třetí důvod, vycházející z toho, že Tribunál vyhodnotil na základě nesprávného právního standardu otázku, zda ony dokumenty, na jejichž základě Komise nařídila druhou kontrolu, souvisejí s údajnými podnákladovými cenami na trati Praha-Ostrava.
                  Tribunál vyšel z nesprávného právního standardu, podle něhož prakticky jakékoli dokumenty nacházející se v sídle Českých drah mohou souviset s posuzováním údajných podnákladových cen této společnosti na trati Praha-Ostrava (podle daného právního standardu je kontrola Komise zaměřená na údajné podnákladové ceny prakticky neomezená). Na základě tohoto nesprávného právního standardu dospěl Tribunál k závěru, že Komise byla oprávněna při své první kontrole zajistit dokumenty, na jejichž základě posléze nařídila druhou kontrolu.

                  4.

                  Čtvrtý důvod, podle něhož je výrok Tribunálu o nákladech řízení nesprávný.
                  České dráhy namítají, že Tribunál měl správně žalobě vyhovět, a tedy měl také Komisi uložit, aby Českým drahám nahradila náklady řízení.


title: Věc T-531/18: Žaloba podaná dne 26. června 2018 – LL-Carpenter v. Komise

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/45

      Žaloba podaná dne 26. června 2018 – LL-Carpenter v. Komise
      (Věc T-531/18)
      (2018/C 399/60)
      Jednací jazyk: čeština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: LL-CARPENTER s.r.o. (Praha, Česká republika) (zástupce: J. Buřil, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2018) 4138 final ze dne 26. června 2018 ve věci AT.40037 – Carpenter/Subaru, kterým Evropská komise dle článku 13 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (dále jen „nařízení č. 1/2003“) a čl. 7 odst. 2 nařízení Evropské komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Evropské komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (dále jen „nařízení č. 773/2004“) zamítla stížnost žalobkyně dle článku 7 nařízení č. 1/2003 ze dne 6. září 2012 pro porušení článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie, a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí trpí vadou spočívající v nesprávném právním posouzení a zjevně nesprávném posouzení skutkového stavu.

                              —

                              Evropská komise nesprávně posoudila skutkový stav, když dospěla k závěru, že žalobkyní namítané protisoutěžní jednání (v části, která se týká České republiky) řešil vnitrostátní orgán hospodářské soutěže v České republice, a dospěla k nesprávnému právnímu posouzení případu v tom smyslu, že jsou splněny podmínky pro aplikaci článku 13 nařízení č. 1/2003 (v části týkající se České republiky).

                              —

                              Evropská komise neprozkoumala důkladně veškeré skutkové a právní okolnosti, se kterými ji žalobkyně seznámila, a z toho důvodu nesprávně posoudila skutkový stav, když dospěla k závěru, že písemná vyjádření žalobkyně nevedou k jinému posouzení stížnosti a že pravděpodobnost toho, že bude zjištěn výskyt porušení článku 101 SFEU se zdá být malá, a dospěla k nesprávnému právnímu posouzení případu v tom smyslu, že jsou splněny podmínky pro aplikaci čl. 7 odst. 2 nařízení č. 773/2004.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí trpí procesní vadou spočívající v tom, že Evropská komise ve svém rozhodnutí neuvádí odpovídající odůvodnění.

                              —

                              Evropská komise neuvedla, z jakých priorit vycházela, když se rozhodovala, že v dané věci nebude provádět další šetření, odkázala pouze na očekávané vysoké náklady dalších šetření.

                              —

                              Evropská komise neodůvodnila, jakým způsobem hodnotila důkazy a z jakého důvodu nepřihlédla ke skutkovým a právním okolnostem, se kterými ji žalobkyně seznámila, a proč své rozhodnutí o zamítnutí stížnosti založila pouze na tvrzeních vyplývajících z jednoho písemného vyjádření společnosti, proti níž stížnost směřuje.


title: Věc C-471/17: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 6. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Hannover „Řízení o předběžné otázce – Celní unie a společný celní sazebník – Celní a statistická nomenklatura – Zařazení zboží – Smažené instantní nudle – Sazební podpoložka 1902 30 10“

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/11

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 6. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Hannover
      (Věc C-471/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Celní unie a společný celní sazebník - Celní a statistická nomenklatura - Zařazení zboží - Smažené instantní nudle - Sazební podpoložka 1902 30 10“)
      (2018/C 399/13)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG

         Žalovaný: Hauptzollamt Hannover

         Výrok

      Kombinovaná nomenklatura obsažená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění vyplývajícím z prováděcího nařízení Komise (EU) č. 927/2012 ze dne 9. října 2012, musí být vykládána v tom smyslu, že takové pokrmy z instantních nudlí, jako jsou pokrmy, které jsou předmětem věci v původním řízení, jež především sestávají z kostky předvařených a smažených nudlí, patří do podpoložky 1902 30 10 této nomenklatury.

         (1)  Úř. věst. C 374, 6.11.2017


title: Věc T-537/13: Usnesení Tribunálu ze dne 19. září 2018 – Roeckl Sporthandschuhe v. EUIPO – Roeckl Handschuhe & Accessoires (Zobrazení ruky) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/65

      Usnesení Tribunálu ze dne 19. září 2018 – Roeckl Sporthandschuhe v. EUIPO – Roeckl Handschuhe & Accessoires (Zobrazení ruky)
      (Věc T-537/13) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2018/C 427/86)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG (Mnichov, Německo) (zástupci: O. Baumann, C. Straßberger a F. Römisch, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG (Mnichov, Německo) (zástupci: M. Kinkeldey, J. Springer, A. Wagner a S. Brandstätter, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. července 2013 (věc R 1866/2012-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Roeckl Sporthandschuhe a Roeckl Handschuhe & Accessoires

         Výrok

                  1.

                  O žalobě již není třeba rozhodnout.

                  2.

                  Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG a Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG ponesou vlastní náklady řízení a nahradí každá polovinu nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 367, 14.12.2013.


title: Věc C-607/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2018 NKT Verwaltungs GmbH, dříve nkt cables GmbH, NKT A/S, dříve NKT Holding A/S proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 12. července 2018 ve věci T-447/14, NKT Verwaltungs a NKT v. Komise

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/30

      Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2018 NKT Verwaltungs GmbH, dříve nkt cables GmbH, NKT A/S, dříve NKT Holding A/S proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 12. července 2018 ve věci T-447/14, NKT Verwaltungs a NKT v. Komise
      (Věc C-607/18 P)
      (2018/C 427/38)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: NKT Verwaltungs GmbH, dříve nkt cables GmbH, NKT A/S, dříve NKT Holding A/S (zástupci: B. Creve, advocaat, M. Kofmann, advokat)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zcela nebo zčásti zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  zcela nebo zčásti sporné napadené rozhodnutí (1);

                  —

                  podpůrně vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí v souladu s rozsudkem Soudního dvora;

                  —

                  nařídil vydání organizačního opatření; a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku, jakož i řízení před Tribunálem

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      K prvnímu důvodu kasačního opravného prostředku: Tribunál nesprávně určil územní rozsah protiprávního jednání.
      K druhému důvodu kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při posuzování rozsahu JTPJ (2) a rozsahu účasti tomto jednání a jeho vědomí o něm.
      K třetímu důvodu kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když uvedl, že nedošlo k porušení práva navrhovatelek na obhajobu.
      K čtvrtému důvodu kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když odmítl žalobní důvod navrhovatelek týkající směřující ke zrušení nebo snížení pokuty.

         (1)  Rozhodnutí Komise C(2014) 2139 final ze dne 2. dubna 2014 týkajícího se řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 53 Dohody o EHP.

         (2)  Jediné a trvající protiprávní jednání.


title: Věc C-479/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bezirksgericht für Handelssachen Wien (Rakousko) dne 20. července 2018 – KL a další v. UNIQA Österreich Versicherungen a další

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/6

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bezirksgericht für Handelssachen Wien (Rakousko) dne 20. července 2018 – KL a další v. UNIQA Österreich Versicherungen a další
      (Věc C-479/18)
      (2018/C 427/10)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bezirksgericht für Handelssachen Wien

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: KL, LK, MJ, NI

         Žalované: UNIQA Österreich Versicherungen, DONAU Versicherung AG Vienna Insurance Group, Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 15 odst. 1 směrnice 90/619/EHS (1) ve spojení s článkem 31 směrnice 92/96/EHS (2), resp. čl. 35 odst. 1 ve spojení s čl. 36 odst. 1 směrnice 2002/83/ES (3), resp. čl. 185 odst. 1 ve spojení s čl. 186 odst. 1 směrnice 2009/138/ES (4) vykládány v tom smyslu, že – v případě absence vnitrostátních pravidel o následcích nesprávného poučení o právu odstoupit od smlouvy před jejím uzavřením – pokud pojišťovna v poučení uvede, že odstoupení je třeba provést písemnou formou, ačkoli vnitrostátní právo pro odstoupení nepředepisuje žádnou formu, lhůta pro výkon práva na odstoupení nezačne běžet?

                  2)

                  (pro případ, že odpověď na první otázku bude kladná:)
                  Musí být čl. 15 odst. 1 směrnice 90/619/EHS ve spojení s článkem 31 směrnice 92/96/EHS vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle níž v případě, že před uzavřením smlouvy nedošlo k poučení o právu na odstoupení nebo že toto poučení bylo nesprávné, začíná lhůta pro uplatnění práva na odstoupení běžet okamžikem, kdy se pojistník – lhostejno jakým způsobem – dozvěděl o svém právu na odstoupení?

                  3)

                  Musí být čl. 35 odst. 1 ve spojení s čl. 36 odst. 1 směrnice 2002/83/ES vykládán v tom smyslu, že – v případě absence vnitrostátních pravidel o následcích nesprávného poučení o právu odstoupit od smlouvy před jejím uzavřením – právo pojistníka na odstoupení od smlouvy zanikne nejpozději poté, co mu bylo na základě jeho výpovědi smlouvy vyplaceno odbytné, čímž smluvní strany zcela splnily povinnosti vyplývající ze smlouvy?

                  4)

                  (pro případ, že odpověď na první otázku bude kladná nebo že odpověď na třetí otázku bude záporná:)
                  Musí být čl. 15 odst. 1 směrnice 90/619/EHS, resp. čl. 35 odst. 1 směrnice 2002/83/ES, resp. čl. 186 odst. 1 směrnice 2009/138/ES vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní úpravě, podle níž má být pojistníkovi v případě, že uplatnil své právo na odstoupení, vyplaceno odbytné (časová hodnota pojištění vypočtená podle uznávaných pojistně-matematických pravidel)?

                  5)

                  (pro případ, že bylo nutné zabývat se čtvrtou otázkou a odpověď na ni byla kladná:)
                  Musí být čl. 15 odst. 1 směrnice 90/619/EHS, resp. čl. 35 odst. 1 směrnice 2002/83/ES, resp. čl. 186 odst. 1 směrnice 2009/138/ES vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní úpravě, podle níž lze v případě výkonu práva na odstoupení kvůli promlčení omezit nárok na paušální úročení vráceného pojistného na tu část, která zahrnuje období posledních tří let před podáním žaloby?

         (1)  Druhá směrnice Rady 90/619/EHS ze dne 8. listopadu 1990 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění (životního pojištění), kterou se stanoví opatření k usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb a kterou se mění směrnice 79/267/EHS, Úř. věst. 1990, L 330, s. 50.

         (2)  Směrnice Rady 92/96/EHS ze dne 10. listopadu 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění (životního pojištění) a o změně směrnic 79/267/EHS a 90/619/EHS (třetí směrnice o životním pojištění), Úř. věst. 1992, s. 1.

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění, Úř. věst. 2002, L 345, s. 1.

         (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II), Úř. věst. 2009, L 335, s. 1.


title: Věc T-819/17: Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2018 – WH v. EUIPO („Veřejná služba — Úřednici — Hodnotící období 2016 — Odstranění některých částí hodnocení z hodnotící zprávy — Nepřípustnost“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/77

      Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2018 – WH v. EUIPO
      (Věc T-819/17) (1)

      („Veřejná služba - Úřednici - Hodnotící období 2016 - Odstranění některých částí hodnocení z hodnotící zprávy - Nepřípustnost“)
      (2018/C 427/103)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: WH (zástupce: E. Fontes Vila, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė a K. Tóth, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a směřující k tomu, aby Tribunál uložil EUIPO povinnost odstranit z hodnotící zprávy žalobkyně za rok 2016 všechny výtky týkající se jejího stylu komunikace, neboť je považuje za nepravdivé a za zásah do základního práva svobodně vyjadřovat své myšlenky a názory.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se pro nepřípustnost odmítá.

                  2)

                  WH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 72, 26.2.2018.


title: Věc C-535/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 16. srpna 2018 – IL a další v. Land Nordrhein-Westfalen

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 16. srpna 2018 – IL a další v. Land Nordrhein-Westfalen
      (Věc C-535/18)
      (2018/C 427/14)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: IL, JK, KJ, LI, NG, MH, OF, PE, společenství dědiců po paní QD (tvořené RC a SB), TA, UZ, VY, WX

         Žalovaná: Land Nordrhein-Westfalen

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 11 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU (1) ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, dále jen „směrnice EIA“, vykládán v tom smyslu, že je s ním slučitelné ustanovení vnitrostátního práva, podle nějž je žalobce, který není státem uznaným spolkem na ochranu životního prostředí, oprávněn požadovat zrušení rozhodnutí z důvodu procesní vady jen tehdy, pokud tato procesní vada odňala zákonem zakotvenou možnost účastnit se rozhodovacího procesu přímo jemu samému?

                  2)

                              a)

                              Musí být čl. 4 odst. 1 písm. a) body i) až iii) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (2) ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, naposledy pozměněné článkem 1 směrnice Komise 2014/101/EU (3) ze dne 30. října 2014 (Úř. věst. 2014, L 311, s. 32), dále jen „rámcová směrnice o vodě“, vykládán v tom smyslu, že obsahuje nejen hmotně právní kritérium přezkumu, nýbrž i požadavky kladené na schvalovací správní řízení?

                              b)

                              V případě kladné odpovědi na otázku a):

                        Musí se účast veřejnosti podle článku 6 směrnice EIA vždy povinně vztahovat na dokumentaci vodoprávního posouzení ve výše uvedeném smyslu, nebo je přípustné rozlišování podle doby vyhotovení této dokumentace a její komplexnosti?

                  3)

                  Musí být pojem zhoršení stavu útvaru podzemních vod, který je uveden v čl. 4 odst. 1 písm. b) bodu i) rámcové směrnice o vodě, vykládán v tom smyslu, že ke zhoršení chemického stavu útvaru podzemních vod dojde, jakmile je v souvislosti s projektem překročena alespoň jedna norma environmentální kvality pro daný ukazatel, a bez ohledu na tuto okolnost v případě, že je pro znečišťující látku již překročena relevantní prahová hodnota, představuje zhoršení každé další (měřitelné) zvýšení koncentrace?

                  4)

                              a)

                              Musí být článek 4 rámcové směrnice o vodách – s ohledem na svůj závazný účinek (článek 288 SFEU) a na záruku účinné právní ochrany (článek 19 SEU) – vykládán v tom smyslu, že se všichni příslušníci veřejnosti dotčené daným projektem, kteří tvrdí, že jsou schválením tohoto projektu dotčeni ve svých právech, mohou soudní cestou dovolávat porušení vodoprávního zákazu zhoršení, resp. povinnosti zlepšení?

                              b)

                              V případě záporné odpovědi na otázku a):

                        Musí být článek 4 rámcové směrnice o vodě – s ohledem na svůj účel – vykládán v tom smyslu, že v každém případě ti žalobci, kteří mají v blízkosti plánované trasy silnice domovní studny pro individuální zásobování vodou, jsou oprávněni uplatnit porušení vodoprávního zákazu zhoršení, resp. povinnosti zlepšení soudní cestou?

         (1)  Úř. věst. 2012, L 26, s. 1.

         (2)  Úř. věst. 2000, L 327, s. 1.

         (3)  Úř. věst. 2014, L 311, s. 32.


title: Věc T-593/18: Žaloba podaná dne 28. září 2018 – BS (Údaje vymazané nebo nahrazené v rámci zajištění ochrany osobních dat a/nebo důvěrné povahy.) v. Parlament

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/99

      Žaloba podaná dne 28. září 2018 –  BS (1) v. Parlament
      (Věc T-593/18)
      (2018/C 427/130)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: BS (2) (zástupci: M. Maes a J.-N. Louis, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
      určil a rozhodl, že

                  —

                  se oznámení o změně č. 15 důchodových práv žalobce ze dne 10. srpna 2017 zrušuje;

                  —

                  v případě potřeby se zrušuje rozhodnutí o vrácení bezdůvodného obohacení ve výši 1 589,16 eura za měsíce září, říjen a listopad 2017 a částky 4 815,16 eura, jak je uvedeno v důchodovém výměru za měsíce prosinec 2017;

                  —

                  uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení článku 2 přílohy VII služebního řádu úředníků Evropské unie, neboť napadená rozhodnutí jsou stižena vadou zjevně nesprávného posouzení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva na řádnou správu (článek 41 Listiny základních práv Evropské unie), neboť žalovaný své rozhodnutí neodůvodnil a nedodržel právo žalobce být vyslechnut a jeho právo na přístup ke spisu.

         (1)  Údaje vymazané nebo nahrazené v rámci zajištění ochrany osobních dat a/nebo důvěrné povahy.

         (2)  Údaje vymazané nebo nahrazené v rámci zajištění ochrany osobních dat a/nebo důvěrné povahy.


title: Věc T-561/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2018 – L-Shop-Team v. EUIPO (bags2GO) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie bags2GO — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (UE) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/59

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2018 – L-Shop-Team v. EUIPO (bags2GO)
      (Věc T-561/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie bags2GO - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (UE) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/76)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: L-Shop-Team GmbH (Dortmund, Německo) (zástupce: A. Sautter, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: V. Mensing a A. Söder, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. června 2017 (věc R 2301/2016-1) týkajícímu se přihlášky obrazového označení bags2GO jako ochranné známky Evropské unie

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti L-Shop-Team GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc C-536/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 16. srpna 2018 – XW v. Landesamt für Verbraucherschutz

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/11

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 16. srpna 2018 – XW v. Landesamt für Verbraucherschutz
      (Věc C-536/18)
      (2018/C 427/15)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: XW

         Žalovaný: Landesamt für Verbraucherschutz

         Předběžná otázka

      Smějí být v poplatcích vybíraných podle čl. 27 odst. 2 a 4 ve spojení s přílohou VI nařízení (ES) č. 882/2004 (1) zohledněny také poměrné výdaje na mzdy a platy personálu podílejícího se na administrativním zpracování a výběru poplatků v souvislosti s prováděnými úředními kontrolami?

         (1)  Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (Úř. věst. 2004, L 165, s. 1; Zvl. vyd. 03/045, s. 200)


title: Věc T-597/18: Žaloba podaná dne 1. října 2018 – Hermann Albers v. Komise

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/99

      Žaloba podaná dne 1. října 2018 – Hermann Albers v. Komise
      (Věc T-597/18)
      (2018/C 427/131)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Hermann Albers (Neubörger, Německo) (zástupce: S. Roling, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise (C(2018) 4385 final) ze dne 12. července 2018

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce jediný žalobní důvod.
      Touto žalobou navrhuje žalobce zrušení rozhodnutí Komise C(2018) 4385 final ze dne 12. července 2018, které se týká jeho stížnosti na státní podporu ve věci ustanovení § 7a Niedersächsischen Nahverkehrsgesetzes (zákon o příměstské dopravě Spolkové země Dolní Sasko) (dále jen NNVG) (věc SA. 46697 [2017/NN]) (Úř. věst. 2018, C 292, s. 1).
      Jediný žalobní důvod vychází z toho, že § 7a NNVG zakládá na rozdíl od názoru Komise novou státní podporu podléhající oznamovací povinnosti.


               10.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/6

      Žaloba podaná dne 9. listopadu 2018 Kontrolním úřadem ESVO proti Islandu
      (Věc E-3/18)
      (2019/C 9/07)
      Dne 9. listopadu 2018 podal Kontrolní úřad ESVO, který zastoupují zplnomocnění zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese Rue Belliard / Belliardstraat 35, 1040 Bruxelles/Brussel, Belgie) Carsten Zatschler, Catherine Howdle a Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, žalobu k Soudnímu dvoru ESVO proti Islandu.
      Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:

                  1.

                  prohlásil, že Island nepřijal opatření nezbytná k tomu, aby akt uvedený v bodě 7ja přílohy XIX Dohody o Evropském hospodářském prostoru (prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1051 ze dne 1. července 2015 o způsobech provádění funkcí platformy pro řešení sporů on-line, o podrobnostech týkajících se elektronického formuláře pro podávání stížností a o pravidlech týkajících se spolupráce mezi kontaktními místy uvedených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 524/2013 o řešení spotřebitelských sporů on-line) a začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě začlenil do svého právního řádu, jak požaduje článek 7 Dohody o EHP;

                  2.

                  uložil Islandu uhradit náklady tohoto řízení.

         Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

                  —

                  žaloba se týká skutečnosti, že Island nejpozději do 23. dubna 2018 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 21. února 2018, které se týkalo nesplnění povinnosti Islandu provést ve svém právním řádu prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1051 ze dne 1. července 2015 o způsobech provádění funkcí platformy pro řešení sporů on-line, o podrobnostech týkajících se elektronického formuláře pro podávání stížností a o pravidlech týkajících se spolupráce mezi kontaktními místy uvedených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 524/2013 o řešení spotřebitelských sporů on-line, uvedené v bodě 7ja přílohy XIX Dohody o Evropském hospodářském a začleněné do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě (dále jen „akt“),

                  —

                  Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že Island ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nutná k provedení uvedeného aktu, a tím nesplnil své povinnosti vyplývající z článku 7 Dohody o EHP.


               10.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/7

      Žaloba podaná dne 9. listopadu 2018 Kontrolním úřadem ESVO proti Islandu
      (Věc E-4/18)
      (2019/C 9/08)
      Dne 9. listopadu 2018 podal Kontrolní úřad ESVO, který zastupují zplnomocnění zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese Rue Belliard/Belliardstraat 35, 1040 Bruxelles/Brussel, Belgie) Carsten Zatschler, Catherine Howdle a Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, žalobu k Soudnímu dvoru ESVO proti Islandu.
      Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:

                  1.

                  prohlásil, že Island nepřijal opatření nezbytná k tomu, aby akt uvedený v bodech 7d, 7f a 7j přílohy XIX Dohody o Evropském hospodářském prostoru (nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 524/2013 ze dne 21. května 2013 o řešení spotřebitelských sporů on-line a o změně nařízení (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2009/22/ES (nařízení o řešení spotřebitelských sporů on-line)) a začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě začlenil do svého právního řádu, jak požaduje článek 7 Dohody o EHP;

                  2.

                  uložil Islandu uhradit náklady tohoto řízení.

         Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

                  —

                  žaloba se týká skutečnosti, že Island nejpozději do 23. dubna 2018 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 21. února 2018, které se týkalo nesplnění povinnosti Islandu provést ve svém právním řádu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 524/2013 ze dne 21. května 2013 o řešení spotřebitelských sporů on-line a o změně nařízení (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2009/22/ES (nařízení o řešení spotřebitelských sporů on-line) uvedené v bodech 7d, 7f a 7j přílohy XIX Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněné do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě (dále jen „akt“),

                  —

                  Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že Island ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nutná k provedení uvedeného aktu, a tím nesplnil své povinnosti vyplývající z článku 7 Dohody o EHP.


title: Věc T-651/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (Stříkací pistole na barvu) „(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující stříkací pistoli na barvu – Starší (průmyslové) vzory Společenství – Důvod neplatnosti – Informovaný uživatel – Míra volnosti původce vzoru – Individuální povaha – Saturace v daném oboru – Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 – Užitečnost ústní části řízení – Článek 64 odst. 1 nařízení č. 6/2002 – Povinnost uvést odůvodnění – Článek 62 nařízení č. 6/2002“

text:
               4.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (Stříkací pistole na barvu)
      (Věc T-651/17) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující stříkací pistoli na barvu - Starší (průmyslové) vzory Společenství - Důvod neplatnosti - Informovaný uživatel - Míra volnosti původce vzoru - Individuální povaha - Saturace v daném oboru - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 - Užitečnost ústní části řízení - Článek 64 odst. 1 nařízení č. 6/2002 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 62 nařízení č. 6/2002“)
      (2019/C 44/47)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

      Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Německo) (zástupci: K. Manhaeve, G. Glas, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Zhejiang Auarita Pneumatic Tools Co. Ltd (Zhejiang, Čína)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. července 2017 (věc R 914/2016-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Zhejiang Auarita Pneumatic Tools a Sata.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Sata GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 402, 27.11.2017.


title: Věc T-681/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2018 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (Khadi) „Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie Khadi – Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem – Posuzovací pravomoc odvolacího senátu – Článek 76 odstavec 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 95 odstavec 2 nařízení (EU) 2017/1001] – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost – Článek 7 odstavec 1 písm. g) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. g) nařízení 2017/1001] – Ochranná známka obsahující znaky, emblémy a erby – Článek 7 odstavec 1 písm. i) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. i) nařízení 2017/1001] – Dobrá víra – Článek 52 odstavec 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 59 odstavec 1 písm. b) nařízení 2017/1001]“

text:
               4.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2018 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (Khadi)
      (Věc T-681/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie Khadi - Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Článek 76 odstavec 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 95 odstavec 2 nařízení (EU) 2017/1001] - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost - Článek 7 odstavec 1 písm. g) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. g) nařízení 2017/1001] - Ochranná známka obsahující znaky, emblémy a erby - Článek 7 odstavec 1 písm. i) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. i) nařízení 2017/1001] - Dobrá víra - Článek 52 odstavec 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 59 odstavec 1 písm. b) nařízení 2017/1001]“)
      (2019/C 44/48)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai Maharashtra, Indie) (zástupci: J. Guise, N. Rose a V. Ellis, solicitors)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně M. Rajh a D. Walicka, poté M. Rajh a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: BNP Best Natural Products GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: M. Kloth a R. Briske, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. června 2017 (věc R 2083/2016-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Khadi and Village Industries Commission a BNP Best Natural Products.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Khadi and Village Industries Commission se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 402, 27.11.2017.


title: Věc T-682/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2018 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (khadí Naturprodukte aus Indíen) „Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie khadí Naturprodukte aus Indíen – Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem – Posuzovací pravomoc odvolacího senátu – Článek 76 odstavec 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 95 odstavec 2 nařízení (EU) 2017/1001] – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost – Článek 7 odstavec 1 písm. g) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. g) nařízení 2017/1001] – Dobrá víra – Článek 52 odstavec 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 59 odstavec 1 písm. b) nařízení 2017/1001]“

text:
               4.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2018 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (khadí Naturprodukte aus Indíen)
      (Věc T-682/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie khadí Naturprodukte aus Indíen - Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Článek 76 odstavec 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 95 odstavec 2 nařízení (EU) 2017/1001] - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost - Článek 7 odstavec 1 písm. g) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. g) nařízení 2017/1001] - Dobrá víra - Článek 52 odstavec 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 59 odstavec 1 písm. b) nařízení 2017/1001]“)
      (2019/C 44/49)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai Maharashtra, Indie) (zástupci: J. Guise, N. Rose a V. Ellis, solicitors)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně M. Rajh a D. Walicka, poté M. Rajh a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: BNP Best Natural Products GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: M. Kloth a R. Briske, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. července 2017 (věc R 2085/2016-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Khadi and Village Industries Commission a BNP Best Natural Products.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Khadi and Village Industries Commission se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 402, 27.11.2017.


title: Věc T-683/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2018 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products GmbH „Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie Khadi Ayurveda – Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem – Posuzovací pravomoc odvolacího senátu – Článek 76 odstavec 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 95 odstavec 2 nařízení (EU) 2017/1001] – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost – Článek 7 odstavec 1 písm. g) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. g) nařízení 2017/1001] – Dobrá víra – Článek 52 odstavec 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 59 odstavec 1 písm. b) nařízení 2017/1001]“

text:
               4.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2018 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products GmbH
      (Věc T-683/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie Khadi Ayurveda - Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Článek 76 odstavec 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 95 odstavec 2 nařízení (EU) 2017/1001] - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost - Článek 7 odstavec 1 písm. g) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. g) nařízení 2017/1001] - Dobrá víra - Článek 52 odstavec 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 59 odstavec 1 písm. b) nařízení 2017/1001]“)
      (2019/C 44/50)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai Maharashtra, Indie) (zástupci: J. Guise, N. Rose a V. Ellis, solicitors)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně M. Rajh a D. Walicka, poté M. Rajh a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: BNP Best Natural Products GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: M. Kloth a R. Briske, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. července 2017 (věc R 2086/2016-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Khadi and Village Industries Commission a BNP Best Natural Products.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Khadi and Village Industries Commission se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 402, 27.11.2017.