title: Věc C-542/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Itálie) dne 16. října 2015 – trestní řízení proti Angele Manzo

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Itálie) dne 16. října 2015 – trestní řízení proti Angele Manzo
   (Věc C-542/15)
   (2016/C 016/22)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Účastník původního trestního řízení

   Angela Manzo

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba články 49 a [56] [SFEU], jakož i zásadu rovného zacházení a zásadu efektivity vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě v oblasti hazardních her, která vyžaduje vyhlášení nové veřejné soutěže (podle [čl. 10 odst. 9]g zákona č. 44 ze dne 26. dubna 2012) na udělení koncesí, jež obsahuje ustanovení o vyloučení podniků z veřejné soutěže pro nesplnění hospodářských a finančních předpokladů, protože nestanoví náhradní kritéria namísto podmínky dvou bankovních referencí od dvou rozdílných finančních institucí?

               2)

               Je třeba článek 47 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (1) ze dne 31. března 2004 vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě v oblasti hazardních her, která vyžaduje vyhlášení nové veřejné soutěže (podle [čl. 10 odst. 9]g zákona č. 44 ze dne 26. dubna 2012) na udělení koncesí, [jež obsahuje ustanovení o vyloučení podniků z veřejné soutěže] pro nesplnění hospodářských a finančních předpokladů, protože nestanoví náhradní dokumenty a možnosti stanovené v [nad]národních právních předpisech?

               3)

               Brání články 49 a [56] [SFEU] vnitrostátní právní úpravě, která ve skutečnosti brání veškeré přeshraniční činnosti v oblasti hazardních her, bez ohledu na formu, v níž je tato činnost vykonávána, a zejména (podle rozsudku Biasci a další, C-660/11 a C-8/12, EU:C:2013:550) v případech, kdy mohou být zástupci podniku nacházející se na území členského státu podrobeni fyzické kontrole policie z důvodu veřejného pořádku?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114).


title: Věc T-52/12 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 19. září 2012 — Řecko v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Vyrovnávací platby uhrazené v roce 2008 a 2009 řeckým subjektem pro zemědělská pojištění (ELGA) — Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem a nařizující jejich navrácení — Návrh na odklad vykonatelnosti — Fumus boni juris — Naléhavost — Zvážení zájmů“ )

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/27

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 19. září 2012 — Řecko v. Komise
   (Věc T-52/12 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Vyrovnávací platby uhrazené v roce 2008 a 2009 řeckým subjektem pro zemědělská pojištění (ELGA) - Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem a nařizující jejich navrácení - Návrh na odklad vykonatelnosti - Fumus boni juris - Naléhavost - Zvážení zájmů)
   2012/C 355/57
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: I. Chalkias a S. Papaïoannou, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a S. Thomas, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise 2012/157/EU ze dne 7. prosince 2011 o vyrovnávacích platbách uhrazených řeckým subjektem pro zemědělská pojištění (ELGA) během let 2008 a 2009 (Úř. věst. L 78, s. 21)

      Výrok

               1)

               Vykonatelnost rozhodnutí Komise 2012/157/EU ze dne 7. prosince 2011 o vyrovnávacích platbách uhrazených řeckým subjektem pro zemědělská pojištění (ELGA) během let 2008 a 2009 v rozsahu, v němž ukládá Řecké republice povinnost vymáhat navrácení uhrazených částek od příjemců, se odkládá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-371/10: Žaloba podaná dne 7. září 2010 — Amor v. OHIM — Jablonex Group (AMORIKE)

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/62

      Žaloba podaná dne 7. září 2010 — Amor v. OHIM — Jablonex Group (AMORIKE)
      (Věc T-371/10)
      ()
      (2010/C 288/112)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Amor GmbH (Obertshausen, Německo) (zástupce: M. Hartmann, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Jablonex Group a.s. (Jablonec nad Nisou, Česká republika)

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. června 2010 ve věci R 619/2009-2;

                  —

                  uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Jablonex Group a.s.

         Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „AMORIKE“ pro výrobky zařazené do tříd 14, 25 a 26.

         Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

         Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodně zapsaná slovní ochranná známka „AMOR“ pro výrobky a služby třídy 14; slovní ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „Amor“ pro výrobky třídy 14 a 18; národní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Amor“ pro výrobky třídy 25; a národní obrazová ochranná známka v oranžové barvě obsahující slovní prvek „Amor“ pro výrobky třídy 9, 14, 18, 35 a 42.

         Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek.

         Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

         Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), jelikož mezi dotčenými ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-196/04: Žaloba podaná dne 25. května 2004 Ryanair Limited proti Komisi Evropských Společenství

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/42

         Žaloba podaná dne 25. května 2004 Ryanair Limited proti Komisi Evropských Společenství
   (Věc T-196/04)
   (2004/C 228/97)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 25. května 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Ryanair Limited, se sídlem v Dublinu, Irsko, zastoupenou D. Gleesonem, A. Collinsem a V. Powerem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 12. února 2004, týkající se výhod poskytnutých Valonským regionem a letištěm Brussels South Charleroi letecké společnosti Ryanair v období jejího zřízení v Charleroi.

               —

               uložil Komisi Evropských Společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Žalobkyně je leteckou společností, která se zaměřuje na nízkonákladové lety. V souvislosti s tím, že žalobkyně zřídila svou základnu na letišti Brussels South Charleroi, zavedl Valonský region řadu podpůrných opatření ve prospěch žalobkyně. Komise napadeným rozhodnutím shledala, že část těchto opatření, zejména snížení letištních přistávacích poplatků stejně jako i slev na pozemní handlingové služby, představovala státní podporu neslučitelnou se společným trhem ve smyslu článku 87 ES. To samé rozhodnutí prohlásilo řadu jiných podpůrných opatření poskytnutých žalobkyni letištěm za slučitelné se společným trhem, s výhradou několika podmínek.
   Žalobkyně na podporu své žaloby na neplatnost tohoto rozhodnutí uvádí, že byla porušena povinnost odůvodnění dle článku 253 ES. Žalobkyně zejména uplatňuje, že napadené rozhodnutí neuvádí žádné důvody pro zacházení s Valonským regionem a letištěm jako se samostatnými subjekty, a to i přesto, že region letiště vlastní a vykonává nad ním kontrolu. Dále žalobkyně uplatňuje, že nejsou dány žádné důvody pro zacházení s regionem jako se zákonodárcem/regulátorem, a nikoliv jako s vlastníkem letiště, a že Komise nevzala v úvahu důkaz o chování jiných letišť a řádným způsobem neposoudila obchodní plán letiště.
   Žalobkyně má také za to, že došlo k nesprávnému použití článku 87 ES, neboť nebyly naplněny všechny znaky prvního odstavce tohoto článku; z objektivního pohledu neodpovídá plnění, které je předmětem smlouvy, státní podpoře; a Komise neanalyzovala situaci z pohledu obou subjektů – údajného poskytovatele a příjemce.


title: Věc C-331/12: Žaloba podaná dne 9. července 2012 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/24

         Žaloba podaná dne 9. července 2012 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-331/12)
   2012/C 287/44
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch, L. Nicolae a J. Hottiaux, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES, kterou se mění směrnice 2002/22/ES o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací, směrnice 2002/58/ES o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací a nařízení (ES) č. 2006/2004 o spolupráci mezi vnitrostátními orgány příslušnými pro vymáhání dodržování zákonů na ochranu zájmů spotřebitele (1) nebo každopádně tím, že je nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 4 této směrnice;

               —

               uložit Polské republice podle čl. 260 odst. 3 SFEU pro porušení povinnosti sdělit opatření k provedení směrnice 2009/136/ES zaplacení pokuty ve výši 56 095,20 eur denně ode dne vyhlášení rozsudku v této věci;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 25. května 2011.

      (1)  ABl. L 337, S. 11.


title: Věc T-318/17: Žaloba podaná dne 19. května 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking v. Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/51

         Žaloba podaná dne 19. května 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking v. Revoind Industriale
   (Věc T-318/17)
   (2017/C 231/66)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Společný podnik Clean Sky 2 (Clean Sky) (zástupce: B. Mastantuono, zmocněnec, a M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Revoind Industriale Srl (Oricola, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uložil žalované, aby jí zaplatila částku 359 913,75 eur v souvislosti s Grantovou dohodou pro partnery č. 325940 „EULOSAM – Design and Manufacturing of Baseline Low-Speed, Low-Sweep Wind Tunnel Model“, navýšenou o úroky z prodlení ve výši 2 105,25 eur, vypočítané podle sazby 3,5 % za období od 31. ledna do 1. dubna 2017;

               —

               uložil žalované, aby zaplatila úroky ve výši 34.51 eur za den, a to od 2. dubna 2017 do data úplného zaplacení dluhu, a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.
   Žalobkyně tvrdí, že žalovaná porušila své smluvní povinnosti, když neuskutečnila projekt EULOSAM a neposkytla jí příslušné zprávy a výsledky v souladu s čl. II.2 přílohy II grantové dohody.
   Žalovaná navíc neprovedla práci, která měla být provedena podle přílohy I, čímž porušila své povinnosti podle čl. II.3 písm. a), e) a h) přílohy II grantové dohody.
   Konsorcium proto ukončilo Grantovou dohodu a vydala oznámení o dluhu týkající se předběžného financování ve výši 359 913,75 eur, které již koordinátor zaplatil žalované podle ustanovení grantové dohody. Částky předběžného financování totiž zůstávají až do úplného zaplacení ve vlastnictví žalobkyně.
   Skutkové okolnosti, z nichž vyplývají povinnosti společnosti Revoind Industriale S.r.l. jakožto příjemce grantové dohody, jsou v projednávané věci ve velké míře nesporné a námitky žalované jsou obecné, neúplné a postrádají jakýkoli podpůrný prvek, takže se jeví být zcela neopodstatněné.
   V důsledku toho je žalobkyně oprávněna domáhat se vrácení a náhrady částky, kterou vyplatila žalované v rámci předběžného financování, zvýšené o úroky z prodlení.


title: Věc C-336/04: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Pordenone – Itálie) – Banca Popolare FriulAdria SpA v. Agenzia delle Entrate, Ufficio Pordenone (Státní podpory — Rozhodnutí 2002/581/ES — Daňová zvýhodnění přiznaná bankám — Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Předběžná otázka totožná s otázkou, o níž již Soudní dvůr rozhodoval)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/22

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Pordenone – Itálie) – Banca Popolare FriulAdria SpA v. Agenzia delle Entrate, Ufficio Pordenone
   (Věc C-336/04) (1)

   (Státní podpory - Rozhodnutí 2002/581/ES - Daňová zvýhodnění přiznaná bankám - Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Předběžná otázka totožná s otázkou, o níž již Soudní dvůr rozhodoval)
   (2006/C 326/43)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Commissione tributaria provinciale di Pordenone
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Banca Popolare FriulAdria SpA

      Žalovaná: Agenzia delle Entrate, Ufficio Pordenone
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Commissione tributaria provinciale di Pordenone – Platnost rozhodnutí Komise 2002/581/ES ze dne 11. prosince 2001 o režimu státních podpor zavedených Itálií ve prospěch bank [oznámeno pod číslem K(2001)3955] (Úř. věst. L 184, s. 27)
   Výrok

               1)

               Přezkum položených otázek neodhalil skutečnosti, jimiž by mohla být dotčena platnost rozhodnutí Komise 2002/581/ES ze dne 11. prosince 2001 o režimu státních podpor zavedených Itálií ve prospěch bank.

               2)

               Články 87 ES a násl., článek 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES, jakož i zásady ochrany legitimního očekávání, právní jistoty a proporcionality nemohou bránit vnitrostátnímu opatření nařizujícímu vrácení podpory podle rozhodnutí Komise, které kvalifikovalo tuto podporu jako neslučitelnou se společným trhem a jejíž přezkum s ohledem na tatáž ustanovení a obecné zásady neodhalil skutečnosti, jimiž by mohla být dotčena platnost.

      (1)  Úř. věst. C 251, 9.10.2004.


title: Věc T-416/05: Žaloba podaná dne  25. listopadu 2005  – Olympiakes Aerogrammes AE v. Komise

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/39

         Žaloba podaná dne 25. listopadu 2005 – Olympiakes Aerogrammes AE v. Komise
   (Věc T-416/05)
   (2006/C 60/77)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Olympiakes Aerogrammes AE (Atény, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit čl. 1 odst. 1 a 4 a článek 2 rozhodnutí Komise C 11/2004 v rozsahu, v němž se týká žalobce;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V rámci privatizace řecké národní letecké společnosti „Olympiaki Aeroporia“ žalobce zahájil činnost, žalobce, jenž je novou společností a jenž převzal letecké činnosti, zatímco „Olympiaki Aeroporia – Ypiresies AE“ (dále jen „OA“) (nový název původní společnosti) si ponechala všechny ostatní činnosti, zejména pozemní služby, údržbu a opravy letadel. Napadeným rozhodnutím Komise shledala, že Řecko poskytlo žalobci a OA státní podpory neslučitelné se Smlouvou, mezi jinými na základě následujících důvodů:
   platby žalobcem za podnájem letadel, nižší nájem než nájem zaplacený za hlavní leasing, na úkor Řeckého státu a OA,

               —

               nadhodnocení hodnoty částí aktiv žalobce v okamžiku jeho vzniku,

               —

               soustavné tolerování Řeckým státem ve prospěch OA, co se týče daňových dluhů a dluhů v oblasti příspěvků na sociální zabezpečení.

               —

               Svou žalobou žalobce úvodem zpochybňuje část rozhodnutí týkající se nájmů, které platí za letadla. Potvrzuje, že neexistuje státní pomoc, a že v důsledku toho napadené rozhodnutí porušuje čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Podle žalobce Komise nepřezkoumala volbu provedenou OA pronajímat letadla na základě kritéria soukromého hospodářského subjektu a navíc nepřezkoumala, zda žalobce nečerpal výhodu, kterou nemohl získat na základě tržních podmínek, zatímco se krom toho dopustila zjevně nesprávného posouzení, jelikož porovnala nájmy zaplacené žalobcem s nájmy, které platí OA za hlavní nájem, a ne s nájmy, které by měl žalobce zaplatit, pokud by se obrátil na jiného pronajímatele.

         Žalobce uplatňuje podobnou argumentaci, pokud jde o část napadeného rozhodnutí týkající se letadel na leasing. Žalobce se zejména v tomto bodu dovolává kromě jiného zjevně nesprávného posouzení vyplývajícího ze skutečnosti, že Komise nesprávně posoudila, že žalobce uzavřel leasingové smlouvy, zatímco podle jeho tvrzení uzavřel pouze smlouvy o operativním pronájmu.
   Žalobce se rovněž dovolává neexistence uvedení odůvodnění, jež se týká všech výše uvedených zjištění Komise.
   Co se týče části rozhodnutí, dle kterého žalobce je nástupcem OA, žalobce uplatňuje nesprávné posouzení Komise, která nezohlednila skutečnosti, že OA pokračovala ve své činnosti, že neexistuje žádný vztah závislosti mezi těmito dvěma společnostmi, a že privatizační řízení probíhá. Žalobce se rovněž dovolává neexistence uvedení odůvodnění, jelikož Komise nepřezkoumala kritérium hospodářské logiky postupu, ze kterého podle žalobkyně vyplývala nutnost vydělení oddělení OA zajištujícího letové činnosti, vznik nové společnosti, a následně, její prodej jednotlivcům.
   Pokud jde o zjištění obsažené v napadeném rozhodnutí o „soustavné toleranci“, již Řecko projevovalo ve vztahu k OA, žalobce se dovolává porušení práva Společenství týkajícího se pojmu státní podpory, protože Komise nepřezkoumala jednání Řecka ve světle soukromého věřitele. Dovolává se rovněž porušení povinnosti uvést odůvodnění, jakož i porušení zásady proporcionality v rozsahu, v němž napadené rozhodnutí ukládá žalobci vrátit všechny poskytnuté protiprávní podpory až do okamžiku rozdělení, i když tyto částky se týkají činností původní společnosti, ve kterých ve velké většině OA pokračuje, zatímco žalobce zajišťuje pouze poskytování přepravních leteckých služeb.


title: Věc C-270/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social n° 1 de Cuenca (Španělsko) dne 13. května 2016 – Carlos Enrique Ruiz Conejero v. Ferroser Servicios Auxiliares S.A. a Ministerio Fiscal

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 1 de Cuenca (Španělsko) dne 13. května 2016 – Carlos Enrique Ruiz Conejero v. Ferroser Servicios Auxiliares S.A. a Ministerio Fiscal
   (Věc C-270/16)
   (2016/C 279/24)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social no 1 de Cuenca

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Carlos Enrique Ruiz Conejero

      Žalované: Ferroser Servicios Auxiliares S.A. a Ministerio Fiscal

      Předběžné otázky

   Brání směrnice 2000/78 (1) použití vnitrostátního zákonného ustanovení, podle něhož je zaměstnavatel oprávněn propustit zaměstnance z objektivních důvodů pro nepřítomnost[i] v zaměstnání, a to i odůvodněné, avšak přerušované, kter[é] dosahuj[í] 20 % pracovních směn během dvou po sobě jdoucích měsíců, za předpokladu, že souhrn nepřítomností během předcházejících dvanácti měsíců dosahuje 5 % pracovních směn, nebo 25 % během čtyř nenavazujících měsíců v rámci období dvanácti měsíců, v případě zaměstnance, jehož je třeba považovat za zdravotně postiženého ve smyslu směrnice, pokud byla jeho nepřítomnost způsobena jeho zdravotním postižením?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. ledna 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16).


title: Věc C-544/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 27. listopadu 2014 – Chatherine Gimmig v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               2.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 27. listopadu 2014 – Chatherine Gimmig v. Condor Flugdienst GmbH
      (Věc C-544/14)
      (2015/C 073/15)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Rüsselsheim

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Chatherine Gimmig

         Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH
      Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 10. ledna 2015 vymazána z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc T-218/00: Usnesení Tribunálu ze dne 22. ledna 2013 — Cooperativa Mare Azzurro a další v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Úlevy na sociálních příspěvcích poskytnuté podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia — Rozhodnutí prohlašující režimu podpor za neslučitelný se společným trhem a ukládající vrácení vyplacených podpor — Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně právně nepodložená“ )

text:
               9.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. ledna 2013 — Cooperativa Mare Azzurro a další v. Komise
   (Věc T-218/00) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Úlevy na sociálních příspěvcích poskytnuté podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia - Rozhodnutí prohlašující režimu podpor za neslučitelný se společným trhem a ukládající vrácení vyplacených podpor - Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně právně nepodložená)
   2013/C 71/28
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl (Chioggia, Itálie); Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl (Chioggia) (zástupci: původně G. Boscolo, poté A. Boscolo, advokáti); a Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. (Benátky, Itálie) (zástupci: R. Volpe a C. Montagner, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, zmocněnec, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2000/394/ES ze dne 25. listopadu 1999 o podporách poskytnutých podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia stanovených zákony č. 30/1997 a č. 206/1995, kterými se zavádějí úlevy na sociálních příspěvcích (Úř. věst. 2000, L 150, s. 50).

      Výrok

               1)

               Námitka nepřípustnosti vznesená Evropskou komisí se spojuje s věcí samou.

               2)

               Žaloba se zamítá jako zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně právně nepodložená.

               3)

               Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarini Lido Soc. coop. rl a Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 302, 21.10.2000.


title: Věc T-332/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. ledna 2012 — Viaguara v. OHIM — Pfizer (VIAGUARA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství VIAGUARA — Starší slovní ochranná známka Společenství VIAGRA — Neoprávněně získaný prospěch z rozlišovací schopnosti a dobrého jména starší ochranné známky — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. ledna 2012 — Viaguara v. OHIM — Pfizer (VIAGUARA)
   (Věc T-332/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství VIAGUARA - Starší slovní ochranná známka Společenství VIAGRA - Neoprávněně získaný prospěch z rozlišovací schopnosti a dobrého jména starší ochranné známky - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 65/23
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Viaguara S.A. (Varšava, Polsko) (zástupci: R. Skubisz, M. Mazurek a J. Dudzik, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: K. Zajfert, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Pfizer Inc. (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: původně M. Hawkins, solicitor, V. von Bomhard a A. Renck, advokáti, poté V. von Bomhard, A. Renck a M. Fowler, solicitor)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 20. května 2010 (věc R 946/2009-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Pfizer Inc. a Viaguara S.A.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Viaguara S.A. ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc F-88/08: Žaloba podaná dne 20. října 2008 – Vandeuren v. Evropská nadace odborného vzdělávání

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/44

         Žaloba podaná dne 20. října 2008 – Vandeuren v. Evropská nadace odborného vzdělávání
   (Věc F-88/08)
   (2008/C 327/84)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Monique Vandeuren (Pino Torinese, Itálie) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Evropská nadace odborného vzdělávání
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí žalované o propuštění žalobkyně, jakož i uložení Evropské nadaci, aby nahradila majetkovou i nemajetkovou újmu způsobenou žalobkyni
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí o propuštění žalobkyně ze dne 23. října 2007 přijaté Evropskou nadací odborného vzdělávání;

               —

               v rozsahu, v němž je to nezbytné, zrušit jednoznačně formulované rozhodnutí Evropské nadace odborného vzdělávání ze dne 10. července 2008, kterým se zamítá stížnost, kterou podala žalobkyně podle článku 46 Pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství a čl. 90 odst. 2 statutu;

               —

               uložit Evropské nadaci odborného vzdělávání, aby zaplatila částku ve výši 125 000 eur jako náhradu za majetkovou újmu;

               —

               uložit Evropské nadaci odborného vzdělávání, aby zaplatila částku ve výši 50 000 eur jako náhradu za nemajetkovou újmu;

               —

               uložit Evropské nadaci odborného vzdělávání náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-142/13: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 27. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Barcelona – Španělsko) – Bright Service SA v. Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního — Kartelové dohody — Článek 81 ES — Dohoda o výhradním prodeji — Výjimka — Nařízení (EHS) č. 1984/83 — Dohoda, která je předmětem výjimky — Nařízení (ES) č. 2790/1999 — Dohoda, která není předmětem výjimky — Časové účinky ‚osvobození‘ “

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/4

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 27. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Barcelona – Španělsko) – Bright Service SA v. Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA
   (Věc C-142/13) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního - Kartelové dohody - Článek 81 ES - Dohoda o výhradním prodeji - Výjimka - Nařízení (EHS) č. 1984/83 - Dohoda, která je předmětem výjimky - Nařízení (ES) č. 2790/1999 - Dohoda, která není předmětem výjimky - Časové účinky ‚osvobození‘“)
   2014/C 184/05
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Bright Service SA

      Žalovaná: Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Audiencia Provincial de Barcelona – Výklad nařízení Komise (EHS) č. 1984/83 ze dne 22. června 1983 o použití čl. [81] odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod o výhradním odběru (Úř. věst. L 173, s. 5) a čl. 3 odst. 1, čl. 5 písm. a) a čl. 12 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2790/1999 ze dne 22. prosince 1999 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě (Úř. věst. L 336, s. 21; Zvl. vyd. 08/01, s. 364) – Časové účinky – Dohoda o výhradním odběru pohonných hmot mezi dodavatelem a provozovatelem čerpací stanice – Dohoda uzavřená na základě nařízení č. 1984/83 s účinky po vstupu v platnost nařízení č. 2790/1999 – Dohoda nesplňující podmínky uvedených dvou nařízení

      Výrok

   Článek 12 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2790/1999 Komise ze dne 22. prosince 1999 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě, musí být vykládán v tom smyslu, že smlouva platná ke dni 31. května 2000, která obsahuje ustanovení o zákazu soutěžit a splňuje podmínky pro výjimku podle nařízení Komise (EHS) č. 1984/83 ze dne 22. června 1983 o použití čl. [81] odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod o výhradním odběru, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1582/97 ze dne 30. července 1997, avšak nikoli podmínky nařízení č. 2790/1999, je na základě uvedeného čl. 12 odst. 2 nadále předmětem výjimky z působnosti čl. 81 odst. 1 ES, avšak pouze do 31. prosince 2001.

      (1)  Úř. věst. C 178, 22. 6. 2013.


title: Věc T-125/15: Žaloba podaná dne 18. března 2015 – Unicorn v. OHIM – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/31

         Žaloba podaná dne 18. března 2015 – Unicorn v. OHIM – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Věc T-125/15)
   (2015/C 171/36)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Unicorn a. s. (Praha, Česká republika) (zástupce: L. Lorenc, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Kypr)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem.

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „UNICORN“ – Ochranná známka Společenství č. 11 014 701.

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení.

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. ledna 2015 ve věci R 150/2014-5.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               OHIM řádně nezohlednil důkazy, které žalobkyně předložila,

               —

               OHIM chybně posoudil dobrou pověst starších ochranných známek.


title: Věc T-565/10: Žaloba podaná dne 21. prosince 2010 — ThyssenKrupp Steel Europe v. OHIM (Highprotect)

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/26

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2010 — ThyssenKrupp Steel Europe v. OHIM (Highprotect)
   (Věc T-565/10)
   2011/C 55/47
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Německo) (zástupkyně: U. Ulrich, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. září 2010 ve věci R 1038/2010-1;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vzniklých v řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka Společenství „Highprotect“ pro výrobky zařazené do třídy 6.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky k zápisu.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009 (1), protože dotčená ochranná známka Společenství má rozlišovací způsobilost a není popisná.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-261/13: Žaloba podaná dne 3. května 2013 — Nizozemsko v. Komise

text:
               29.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 189/29

         Žaloba podaná dne 3. května 2013 — Nizozemsko v. Komise
   (Věc T-261/13)
   2013/C 189/59
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman a J. Langer, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil nařízení č. 119/2013 za neplatné v rozsahu, ve kterém čl. 1 odst. 2 nařízení č. 119/2013 nemůže být oddělen od ostatních ustanovení tohoto nařízení. Čl. 1 odst. 2 nařízení č. 119/2013 představuje jádro tohoto nařízení a ostatní ustanovení jsou tedy při zrušení čl. 1 odst. 2 bezvýznamná.

               —

               podpůrně zrušil čl. 1 odst. 2 nařízení č. 119/2013;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 5 odst. 3 nařízení č. 2494/95 (1), neboť Eurostat byl označen za jednotku, která zpracovává a aktualizuje pokyny.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 13 odst. 2 SEU, jelikož Eurostat byl zmocněn zpracovávat a aktualizovat právně závazné pokyny.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 338 odst. 1 SFEU, jelikož k vytvoření harmonizovaných indexů spotřebitelských cen při stálých daňových sazbách byly použity pokyny a nikoliv jeden z právních nástrojů uvedených v článku 288 SFEU.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z čl. 5 odst. 3 a čl. 14 odst. 3 nařízení č. 2494/95 ve spojení s článkem 5a rozhodnutí 1999/468 (2), jelikož bylo stanoveno jiné řízení než poradní řízení s kontrolou.

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení článku 291 SFEU ve spojení s nařízením č. 182/2011 (3), jelikož pro zpracování a aktualizaci pokynů nebylo stanoveno jedno z řízení stanovených v nařízení č. 182/2011.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2494/95 ze dne 23. října 1995 o harmonizovaných indexech spotřebitelských cen (Úř. věst. L 257, s. 1; Zvl. vyd. 10/001, s. 39).

      (2)  Rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (Úř. věst. L 184, s. 23; Zvl. vyd. 01/03 s. 124).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, s. 13).


title: Věc C-375/10: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. března 2011 — Evropská komise v. Španělské království ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2007/36/ES — Výkon některých práv akcionářů ve společnostech s kótovanými akciemi — Neprovedení ve stanovené lhůtě“ )

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/9

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. března 2011 — Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-375/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2007/36/ES - Výkon některých práv akcionářů ve společnostech s kótovanými akciemi - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   2011/C 152/16
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Braun a E. Adsera Ribera, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království (zástupce: F. Díez Moreno, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí nezbytných opatření ve stanovené lhůtě za účelem dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/36/ES ze dne 11. července 2007 o výkonu některých práv akcionářů ve společnostech s kótovanými akciemi (Úř. věst. L 184, s. 17)

      Výrok

               1)

               Španělské království tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/36/ES ze dne 11. července 2007 o výkonu některých práv akcionářů ve společnostech s kótovanými akciemi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 15 uvedené směrnice.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.10.2010.


title: Věc C-78/07: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana – Itálie) – Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia v. Domenico Valvo (Zemědělství — Nařízení (EHS) č. 2328/91 a (ES) č. 950/97 — Články 17 a 18 — Vyrovnávací příspěvek pro oblasti s trvalým přírodním znevýhodněním — Zemědělci pobírající důchod na základě služebního stáří — Nárok na vyrovnávací příspěvek — Meze)

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/7

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana – Itálie) – Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia v. Domenico Valvo
   (Věc C-78/07) (1)

   (Zemědělství - Nařízení (EHS) č. 2328/91 a (ES) č. 950/97 - Články 17 a 18 - Vyrovnávací příspěvek pro oblasti s trvalým přírodním znevýhodněním - Zemědělci pobírající důchod na základě služebního stáří - Nárok na vyrovnávací příspěvek - Meze)
   (2008/C 116/12)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia

      Žalovaný: Domenico Valvo
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana – Výklad nařízení Rady (ES) č. 950/97 ze dne 20. května 1997 o zlepšení účinnosti zemědělských struktur – Vnitrostátní právní úprava, která odpírá přiznání vyrovnávacího příspěvku zemědělcům, kteří působí ve znevýhodněných oblastech a pobírají důchod na základě služebního stáří
   Výrok
   Články 17 a 18 nařízení Rady (ES) č. 950/97 ze dne 20. května 1997 o zlepšení účinnosti zemědělských struktur udělují členským státům možnost přiznat vyrovnávací příspěvek zemědělci, který splňuje podmínky uvedené v těchto dvou článcích. Nebrání však tomu, aby členský stát vyloučil vyplacení takového příspěvku v případě, že uvedený zemědělec pobírá důchod, konkrétně důchod na základě služebního stáří.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007, s. 3.


title: Věc C-444/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 15. září 2010 — Finanzamt Lüdenscheid v. Christel Schriever

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 15. září 2010 — Finanzamt Lüdenscheid v. Christel Schriever
   (Věc C-444/10)
   ()
   2010/C 317/35
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Finanzamt Lüdenscheid

      Žalovaný: Christel Schriever

      Předběžné otázky

               1)

               Jedná se o „převod souhrnu aktiv“ ve smyslu čl. 5 odst. 8 šesté směrnice Rady 77/388/EHS (1) ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu, pokud podnikatel převede zboží na skladě a zařízení maloobchodu na nabyvatele a obchodní prostory, jichž je vlastníkem, mu pouze pronajme?

               2)

               Je v tomto ohledu relevantní, zda obchodní prostory byly přenechány k užívání na základě dlouhodobé nájemní smlouvy nebo zda byla nájemní smlouva uzavřena na dobu neurčitou, kterou mohou obě smluvní strany vypovědět v krátké výpovědní lhůtě?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1.


title: Věc C-148/05: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Irsko (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 79/923/EHS — Jakost vod pro měkkýše — Vymezení vod pro měkkýše — Programy ke snížení znečištění — Stanovení kontrolních ukazatelů)

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-148/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 79/923/EHS - Jakost vod pro měkkýše - Vymezení vod pro měkkýše - Programy ke snížení znečištění - Stanovení kontrolních ukazatelů)
   (2007/C 183/04)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Doherty a D. Recchia, zmocněnci)

      Žalovaný: Irsko (zástupci: D. O'Hagan a N. Travers, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Neúplné provedení článků 3, 4 a 5 směrnice Rady 79/923/EHS ze dne 30. října 1979 o požadované jakosti vod pro měkkýše (Úř. věst. L 281, s. 47) – Nevymezení některých vod pro měkkýše, nepřipravení programů ke snížení znečištění vod a nestanovení kontrolních ukazatelů
   Výrok

               1)

               Irsko tím, že

                           —

                           nevymezilo všechny vody pro měkkýše, vyžadující vymezení podle článku 4 směrnice Rady 79/923/EHS ze dne 30. října 1979 o požadované jakosti vod pro měkkýše,

                           —

                           nestanovilo všechny hodnoty ukazatelů pro vymezené vody pro měkkýše nebo pro vody vyžadující vymezení na základě článku 4 směrnice 79/923 v souladu s článkem 3 této směrnice,

                           —

                           nepřijalo všechna požadovaná opatření pro přípravu programů ke snížení znečištění vod vyžadujících vymezení na základě článku 4 směrnice 79/923 v souladu s článkem 5 této směrnice,

                     nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 19.3.2005.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. prosince 2004 ve věci C-460/02: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Letecká doprava — Pozemní odbavování — Směrnice 96/67/ES)

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/4

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 9. prosince 2004
   ve věci C-460/02: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

   (Letecká doprava - Pozemní odbavování - Směrnice 96/67/ES)
   (2005/C 45/07)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-460/02, Komise Evropských společenství (zmocněnci: A. Aresu a M. Huttunen) proti Italské republice (zmocněnci: I. M. Braguglia, ve spolupráci s O. Fiumarou), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 19. prosince 2002, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta (zpravodaj), K. Lenaerts, S. von Bahr a K. Schiemann, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 9. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               V rozsahu, v němž legislativní nařízení č. 18 ze dne 13. ledna 1999, jímž se provádí směrnice 96/67/ES o přístupu na trh odbavovacích služeb na letištích Společenství, zavedlo ve svém článku 14 sociální opatření neslučitelné s článkem 18 směrnice Rady 96/67/ES ze dne 15. října 1996 a stanovilo ve svém článku 20 přechodný režim, který tato směrnice nepřipouští, Italská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, ze dne 8.3.2003.


title: Věc F-31/15: Žaloba podaná dne 23. února 2015 – ZZ v. Rada

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/51

         Žaloba podaná dne 23. února 2015 – ZZ v. Rada
   (Věc F-31/15)
   (2015/C 146/71)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení potvrzenky důchodu žalobce za měsíc květen 2014 v rozsahu, v němž obsahuje opravu důchodu ve výši 0 % za rok 2011 a 0,8 % za rok 2012 a návrh na náhradu škody za údajně vzniklou hmotnou újmu

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit napadená rozhodnutí a v případě potřeby rozhodnutí zamítající stížnosti;

               —

               uložit žalované povinnost zaplatit mu nevyplacenou odměnu odpovídající opravě jeho platů a důchodů v sazbě 1,7 % v letech 2011 a 2012 jako náhradu finanční majetkové újmy, zvýšenou o úroky z prodlení v sazbě Evropské centrální banky zvýšené o dva body, ode dne vyhlášení rozsudku;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-634/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2017 – Frinsa del Noroeste v. EUIPO – Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Frinsa LA CONSERVERA — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie FRIUSA — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2017 – Frinsa del Noroeste v. EUIPO – Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA)
   (Věc T-634/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Frinsa LA CONSERVERA - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie FRIUSA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 283/52)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Ribeira, Španělsko) (zástupce: J. Botella Reyna, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Frigoríficos Unidos, SA (Riudellots de la Selva, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. července 2015 (věc R 2382/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Frigoríficos Unidos a Frinsa del Noroeste.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Frinsa del Noroeste, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 16, 18.1.2016.


title: Věc T-94/11: Usnesení Tribunálu ze dne 13. června 2013 — AU Optronics v. Komise

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/83

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. června 2013 — AU Optronics v. Komise
   (Věc T-94/11) (1)

   2013/C 225/187
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 120, 16.4.2011.


title: Věc T-230/16: Žaloba podaná dne 11. května 2016 – C & J Clark International v. Komise

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/42

         Žaloba podaná dne 11. května 2016 – C & J Clark International v. Komise
   (Věc T-230/16)
   (2016/C 260/53)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: C & J Clark International Ltd (Somerset, Spojené království) (zástupci: A. Willems, S. De Knop a J. Charles, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Prohlásil žalobu za nepřípustnou;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/223 ze dne 17. února 2016, kterým se stanoví postup pro posouzení některých žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství a individuální zacházení podaných vyvážejícími výrobci z Číny a Vietnamu a kterým se provádí rozsudek Soudního dvora ve spojených věcech C-659/13 a C-34/14; a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že Evropská komise porušila zásadu svěření pravomocí podle čl. 5 odst. 1 a 2 SEU tím, že jednala na nesprávném právním základu;

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Evropská komise porušila článek 266 SFEU tím, že nepřijala opatření nezbytná k zajištění souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci C & J Clark International, C-659/13 a C-34/14, EU:C:2016:74;

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Evropská komise porušila čl. 5 odst. 1 a 4 SEU tím, že přijala akt překračující meze toho, co je nezbytné pro dosažení jeho cíle; a

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Evropská komise zneužila své pravomoci tím, že je použila za jiným účelem, než pro které ji byly svěřeny.


title: Věc F-97/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 11. prosince 2012 — Vienne v. Parlament ( „Veřejná služba — Platový režim — Rodinné přídavky — Příspěvek na domácnost — Skončení nároku na příspěvek na domácnost — Ukončení manželství“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/30

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 11. prosince 2012 — Vienne v. Parlament
   (Věc F-97/11) (1)

   (Veřejná služba - Platový režim - Rodinné přídavky - Příspěvek na domácnost - Skončení nároku na příspěvek na domácnost - Ukončení manželství)
   2013/C 46/58
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Philippe Vienne (Moutfort, Lucembursko) (zástupci: P. Nelissen Grade a G. Leblanc, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: M. Ecker a S. Alves, zmocněnci)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Návrh na zrušení rozhodnutí Parlamentu ohledně data účinnosti změny rodinného stavu, jež má být zohledněna pro účely zrušení příspěvku na domácnost po vydání rozsudku, kterým se rozvádí manželství žalobce

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Philippe Vienne ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení vynaložených Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 347, 26.11.2011, s. 47.


title: Věc T-450/11: Žaloba podaná dne 10. srpna 2011 — Galileo International Technology v. OHIM — ESA (GALILEO)

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/25

         Žaloba podaná dne 10. srpna 2011 — Galileo International Technology v. OHIM — ESA (GALILEO)
   (Věc T-450/11)
   2011/C 298/47
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (zástupci: S. Malynicz, Barrister, M. Blair a K. Gilbert, Solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Evropská kosmická agentura (ESA) (Paříž, Francie)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. dubna 2001 ve věci R 1423/2005-1;

               —

               uložit žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu vlastních nákladů řízení a nákladů řízení žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „GALILEO“ pro služby zařazené do třídy 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 2742237

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Přihláška slovní ochranné známky Společenství č. 1701167 „GALILEO“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 39, 41 a 42; přihláška slovní ochranné známky Společenství č. 2157501 „GALILEO“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 38, 39, 41 a 42; přihláška obrazové ochranné známky č. 516799 „powered by GALILEO“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 38, 39, 41 a 42; přihláška obrazové ochranné známky Společenství č. 330084 „GALILEO INTERNATIONAL“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 39, 41 a 42; přihláška obrazové ochranné známky Společenství č. 2159069 „GALILEO INTERNATIONAL“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 38, 39, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 v rozsahu, v němž rozhodnutí odvolacího senátu nevzalo v úvahu vysoký stupeň podobnosti mezi výrobky a službami, na které se vztahují starší ochranné známky Společenství, a službami, na které se vztahují napadené ochranné známky Společenství. Odvolací senát konkrétně nevzal v úvahu, že tato část relevantních výrobků a služeb mohla být komplementární a zaměřené na stejného spotřebitele a mít stejný účel. Za těchto podmínek byl závěr odvolacího senátu, podle kterého neexistovalo nebezpečí záměny, postižen vadou, vzhledem ke zřetelným podobnostem mezi ochrannými známkami a skutečnosti, že menší míra podobnosti mezi těmito výrobky a službami může být kompenzována vyšším stupněm podobnosti mezi ochrannými známkami.


title: Věc T-1/08: Žaloba podaná dne 8. ledna 2008 – Buczek Automotive v. Komise

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/53

         Žaloba podaná dne 8. ledna 2008 – Buczek Automotive v. Komise
   (Věc T-1/08)
   (2008/C 64/85)
   Jednací jazyk: polština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Buczek Automotive sp. z o.o. (Sosnowiec, Polsko) (zástupce: T. Gackowski, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit článek 1, čl. 3 odst. 1 a 3 rozhodnutí Komise ze dne 23. října 2007 o státní podpoře č. C 23/2006 (ex NN 35/2006), kterou Polsko poskytlo výrobci oceli Technologie Buczek Group;

               —

               podpůrně zrušit článek 1, čl. 3 odst. 1 a 3 rozhodnutí Komise ze dne 23. října 2007 o státní podpoře č. C 23/2006 (ex NN 35/2006), kterou Polsko poskytlo výrobci oceli Technologie Buczek Group, v rozsahu, v němž Komise nařizuje vrácení podpory ve výši 7 183 528 PLN společností Buczek Automotive sp. z o. o.;

               —

               zrušit články 4 a 5 rozhodnutí Komise ze dne 23. října 2007 o státní podpoře č. C 23/2006 (ex NN 35/2006), kterou Polsko poskytlo výrobci oceli Technologie Buczek Group, v rozsahu, ve kterém se týkají vrácení podpory společností Buczek Automotive sp. z o. o.;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje stejné žalobní důvody jako žalobní důvody uvedené žalobkyní ve věci T-440/07 (1), Huta Buczek v. Komise.

      (1)  Úř. věst. 2008, C 22, s. 50.


title: Věc C-77/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di Cassazione (Itálie) dne 9. února 2010 — Ugo Cifone v. Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di Cassazione (Itálie) dne 9. února 2010 — Ugo Cifone v. Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani
   (Věc C-77/10)
   2010/C 100/42
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte Suprema di Cassazione

      Účastník původního řízení

      Žalobce: Ugo Cifone

      Předběžná otázka

   Nechť Soudní dvůr Evropské unie stanoví, jaký je výklad článků 43 a 49 Smlouvy o založení Evropské unie vzhledem ke svobodě usazování a pohybu služeb v oblasti sázek na sportovní události, aby bylo možno určit, zda uvedená ustanovení této smlouvy povolují použití vnitrostátní právní úpravy, která stanoví monopolní postavení státu a systém koncesí a povolení, jenž v rámci určeného počtu koncesí stanoví: a) existenci všeobecné ochrany držitelů koncesí vydaných v předchozím období na základě postupu, který neoprávněně vyloučil část subjektů; b) existenci předpisů skutečně zaručujících zachování obchodních pozic získaných na základě postupu, který neoprávněně vyloučil část subjektů (jako například zákaz pro nové koncesionáře umisťovat svá sázková okénka do určité vzdálenosti od již existujících okének); c) případy zániku koncesí a propadnutí vysokých kaucí, kam zahrnuje případ, kdy koncesionář přímo či nepřímo provozuje přeshraniční herní činnosti obdobné těm, které jsou předmětem koncese.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) 20. ledna 2005 ve věci C-300/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessisches Finanzgericht, Kassel): Honeywell Aerospace GmbH proti Hauptzollamt Gießen (Tranzitní režim Společenství — Vznik celního dluhu v důsledku porušení předpisů nebo nesrovnalostí — Důsledek opomenutí oznámit hlavnímu povinnému lhůtu pro předložení důkazu o místě porušení předpisů nebo nesrovnalosti)

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/9

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   20. ledna 2005
   ve věci C-300/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessisches Finanzgericht, Kassel): Honeywell Aerospace GmbH proti Hauptzollamt Gießen (1)

   (Tranzitní režim Společenství - Vznik celního dluhu v důsledku porušení předpisů nebo nesrovnalostí - Důsledek opomenutí oznámit hlavnímu povinnému lhůtu pro předložení důkazu o místě porušení předpisů nebo nesrovnalosti)
   (2005/C 57/17)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-300/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Hessisches Finanzgericht, Kassel (Německo) ze dne 25. dubna 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 11. července 2003, v řízení mezi Honeywell Aerospace GmbH a Haupzollamt Gießen, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts předseda senátu, J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj) a K. Schiemann, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 20. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Ustanovení čl. 203 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve spojení s článkem 379 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení č. 2913/92, musí být vykládána v tom smyslu, že celní dluh vznikl, když zásilka propuštěná do režimu vnějšího tranzitu Společenství nebyla předložena celnímu úřadu určení, ale že členský stát, o jehož celní úřad odeslání se jedná, může přikročit k vybrání dluhu, jen pokud oznámil hlavnímu povinnému, že disponuje tříměsíční lhůtou pro předložení požadovaných důkazů a hlavní povinný je v této lhůtě neposkytl.

      (1)  Úř. věst. C 226, 20.9.2003.


title: Věc T-185/07: Žaloba podaná dne 29. května 2007 – Calvin Klein Trademark Trust v. OHIM – Zafra Marroquineros (CK CREACIONES KENNYA)

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/34

         Žaloba podaná dne 29. května 2007 – Calvin Klein Trademark Trust v. OHIM – Zafra Marroquineros (CK CREACIONES KENNYA)
   (Věc T-185/07)
   (2007/C 170/66)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Calvin Klein Trademark Trust (Delaware, Spojené státy) (zástupci: T. Andrade Boué, M. I. Lehmann Novo a A. Hernández Lehmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Zafra Marroquineros, S. L.
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí ze dne 29. března 2007 ve věci R 314/2006-2;

               —

               nařídit zamítnutí slovní ochranné známky Společenství č. 3386604 CK CREACIONES KENNYA;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených vedlejší účastnicí.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Zafra Marroquineros, S.L.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „CK CREACIONES KENNYA“ pro výrobky zařazené do tříd 18 a 25 (přihláška č. 3 386 604).

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Především obrazová ochranná známka Společenství „CK Calvin Klein“ (známka č. 66 712) pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 4, 8, 9, 14, 16, 20, 21, 24–27, 35 a 42 a národní ochranné známky pro výrobky zařazené do tříd 18 a 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 a 5 nařízení (ES) č. 40/94 (1), vzhledem k tomu, že existuje nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami a že ochranná známka „CK“ je proslulá.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-431/04 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 18. června 2007 – Itálie v. Komise ( Řízení o nařízení předběžného opatření — Návrh na nařízení předběžných opatření — Nařízení (ES) č. 1429/2004 — Společná organizace trhu s vínem — Systém používání názvů různých druhů hroznů a jejich synonym — Časové omezení používání — Návrh, který se stal bezpředmětným )

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/38

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 18. června 2007 – Itálie v. Komise
   (Věc T-431/04 R)
   („Řízení o nařízení předběžného opatření - Návrh na nařízení předběžných opatření - Nařízení (ES) č. 1429/2004 - Společná organizace trhu s vínem - Systém používání názvů různých druhů hroznů a jejich synonym - Časové omezení používání - Návrh, který se stal bezpředmětným“)
   (2007/C 199/73)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: M. Fiorilli, zmocněnec)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně E. Righini a L. Visaggio, poté F. Jimeno Fernández a E. Righini, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Maďarská republika (zástupci: původně P. Gottfried, poté R. Somssich a J. Stadler, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na nařízení předběžných opatření směřující k odkladu až do vyhlášení rozsudku Soudního dvora ve spojených věcech C-23/07 a C-24/07, výkonu ustanovení omezujícího do dne 31. března 2007 právo používat označení „tocai friulano“, které je uvedeno jako vysvětlivka v příloze I bodě 103 nařízení Komise (ES) č. 1429/2004 ze dne 9. srpna 2004, kterým se mění nařízení (ES) č. 753/2002, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro popis, označení, obchodní úpravu a ochranu některých vinařských produktů (Úř. věst. L 263, s. 11) a, podpůrně, k odkladu výkonu téhož ustanovení na území Italské republiky až do vyhlášení rozsudku Soudního dvora ve spojených věcech C-23/07 a C-24/07, které spočívá v zákazu vyvážet výrobky v rámci Společenství, aniž by tím bylo dotčeno uvádění na trh vína maďarské výroby s označením „tokaj“ anebo vín s týmž označením, která mohou být uváděná na trh v Itálii a v rámci Společenství.
   Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc F-80/13: Žaloba podaná dne 21. srpna 2013 — ZZ v. ESMA

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/51

         Žaloba podaná dne 21. srpna 2013 — ZZ v. ESMA
   (Věc F-80/13)
   2013/C 325/83
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: O. Kress a S. Bassis, advokáti)

      Žalovaný: Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o prodloužení zkušební doby žalobce a následného rozhodnutí o propuštění, a dále návrh na náhradu údajně utrpěné újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí o prodloužení stáže;

               —

               zrušit rozhodnutí o propuštění;

               —

               uložit ESMA, aby žalobci z titulu náhrady utrpěné újmy nahradil škodu a zaplatil úroky odhadované prozatím ex aequo et bono na částku 373 414 eur za majetkovou újmu a na částku 50 000 eur za nemajetkovou újmu;

               —

               uložit ESMA náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-71/13 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 15. července 2014 – Řecká republika v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — EZOZF, EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování Evropské unie — Výdaje vynaložené Řeckou republikou“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/27

         Usnesení Soudního dvora ze dne 15. července 2014 – Řecká republika v. Evropská komise
   (Věc C-71/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - EZOZF, EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování Evropské unie - Výdaje vynaložené Řeckou republikou“)
   2014/C 315/41
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Řecká republika (zástupci: I. Chalkias a E. Leftheriotou, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou, H. Tserepa-Lacombe a A. Markoulli, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 101, 6.4.2013.


title: Věc T-249/12: Žaloba podaná dne 5. června 2012 — Vestel Iberia v. Komise

text:
               4.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/14

         Žaloba podaná dne 5. června 2012 — Vestel Iberia v. Komise
   (Věc T-249/12)
   2012/C 235/34
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Vestel Iberia, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: P. De Baere a P. Muñiz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí Komise COM (2010) 22 final ze dne 18. ledna 2010, v němž konstatovala, že dodatečné zaúčtování dovozního cla je odůvodněné a že prominutí tohoto cla v konkrétním případě odůvodněné není (REM 02/08), a které bylo žalobkyni oznámeno dne 12. dubna 2012;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z toho, že

                           —

                           dovozní clo bylo zaúčtováno v rozporu s čl. 220 odst. 2 písm. b) celního kodexu Společenství (CKS) (1), jelikož žalovaná měla nesprávně za to, že antidumpingová nařízení přijatá proti dovozům z třetích zemí se automaticky uplatní na zboží ve volném oběhu v celní unii EU-Turecko, a v důsledku toho žalovaná chybně neinformovala účastníky hospodářského styku, že se dotyčné antidumpingové nařízení použije též na zboží ve volném oběhu v celní unii EU-Turecko. Podpůrně, turecké orgány se dopustily pochybení, když potvrdily, že se antidumpingová cla ukládaná na zboží ze třetích zemí neuplatní na zboží ve volném oběhu v celní unii EU-Turecko. Španělské celní orgány se mimoto také dopustily pochybení, jelikož měly za to, že zboží s A.TR osvědčením nepodléhá dalším clům nebo ochranným obchodním opatřením, a neinformovaly hospodářské subjekty, že jejich dovozy z Turecka mohou podléhat obchodním opatřením i tehdy, jestliže se takovéto zboží nachází ve volném oběhu.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že

                           —

                           pochybení, jehož se dopustily příslušné celní orgány, nemohlo být rozumně zjištěno osobou povinnou zaplatit clo, která jednala v dobré víře a dodržela veškeré platné předpisy v oblasti celních prohlášení.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že

                           —

                           žalobkyně se sama nachází ve zvláštní situaci ve smyslu článku 239 CKS a že jí nelze přičítat podvodné jednání nebo hrubou nedbalost podle článku 239 CKS.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1).


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. ledna 2005 ve věci C-59/04: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/29/ES — Sbližování určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti — Neprovedení v předepsané lhůtě)

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 27. ledna 2005
   ve věci C-59/04: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/29/ES - Sbližování určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti - Neprovedení v předepsané lhůtě)
   (2005/C 82/09)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-59/04, Komise Evropských společenství (zmocněnkyně: K. Banks) proti Francouzské republice (zmocněnci: G. de Bergues a A. Bodard-Hermant), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 11. února 2004, Soudní dvůr (šestý senát), ve složení A. Borg Barthet, předseda senátu, J.-P. Puissochet a J. Malenovský (zpravodaj), soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 27. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s čl. 5 odst. 1 a články 6 a 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004.


title: Věc T-375/16: Žaloba podaná dne 13. července 2016 – Sabre GLBL v. EUIPO (INSTASITE)

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/30

         Žaloba podaná dne 13. července 2016 – Sabre GLBL v. EUIPO (INSTASITE)
   (Věc T-375/16)
   (2016/C 326/52)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sabre GLBL, Inc. (Southlake, Texas, Spojené státy) (zástupce: J. Zecher, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „INSTASITE“ – Přihláška č. 13 882 162

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. dubna 2016, ve věci R 1742/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-546/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret — Dánsko) — Dansk Jurist- og Økonomforbund, agissant pour Erik Toftgaard v. Indenrigs- og Sundhedsministeriet ( „Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Zákaz diskriminace na základě věku — Směrnice 2000/78/ES — Článek 6 odst. 1 a 2 — Nepřiznání platu po propuštění úředníkům, kteří dosáhli věku 65 let a mají nárok na důchod“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/13

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret — Dánsko) — Dansk Jurist- og Økonomforbund, agissant pour Erik Toftgaard v. Indenrigs- og Sundhedsministeriet
   (Věc C-546/11) (1)

   (Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Zákaz diskriminace na základě věku - Směrnice 2000/78/ES - Článek 6 odst. 1 a 2 - Nepřiznání platu po propuštění úředníkům, kteří dosáhli věku 65 let a mají nárok na důchod)
   2013/C 344/21
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Højesteret

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Dansk Jurist- og Økonomforbund (DJØF — Dánský svaz právníků a ekonomů), jednající jménem Erika Toftgaarda

      Žalovaný: Indenrigs- og Sundhedsministeriet

      Za přítomnosti: Centralorganisationernes Fællesudvalg (CFU), Kommunale Tjenestemænd og Overenskomstansatte (KTO), Personalestyrelsen, Kommunernes Landsforening (KL), Danske Regioner

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Højesteret — Výklad čl. 6 odst. 1 a 2 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16) — Stanovení věkových hranic pro přijetí nebo pro nárok na dávky v důchodu nebo invaliditě v systémech sociálního zabezpečení v zaměstnání — Diskriminace na základě věku — Vnitrostátní právní předpisy, které v případě zrušení pracovního místa zaměstnance stanoví odškodnění ve výši jeho mzdy, a to po dobu tří let nebo do té doby, než dosáhne důchodového věku — Vyplácení důchodu, a nikoliv dřívější mzdy zaměstnanci ve věku 65 let, jehož pracovní místo bylo zrušeno, a to bez ohledu na právo dotyčné osoby, aby po dosažení 65 let věku i nadále vykonávala výdělečnou činnost

      Výrok

               1)

               Článek 6 odst. 2 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že se použije pouze na dávky v důchodu a invaliditě, které plynou ze systému sociálního zabezpečení v zaměstnání.

               2)

               Článek 2 a čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78 musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle níž úředníci, kteří dosáhli věku, který jim umožňuje pobírat důchod, nemohou z tohoto jediného důvodu pobírat plat po propuštění určený úředníkům, kteří byli propuštěni z důvodu zrušení jejich pracovního místa.

      (1)  Úř. věst. C 13, ze dne 14.1.2012.


title: Věc C-293/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. května 2013 Fresh Del Monte Produce, proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 14. března 2013 ve věci T-587/08, Fresh Del Monte Produce, Inc. v. Evropská Komise

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. května 2013 Fresh Del Monte Produce, proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 14. března 2013 ve věci T-587/08, Fresh Del Monte Produce, Inc. v. Evropská Komise
   (Věc C-293/13 P)
   2013/C 252/27
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fresh Fresh Del Monte Produce, Inc. (zástupci: B. Meyring, Rechtsanwalt, L. Suhr, advokátka, O. Van Ermengem, advokát)

      Další účastnice řízení: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG, Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 13. března ve věci T-587/08;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 15. října 2008 K(2008) 5955 final ve věci COMP/39.188 — Banány v rozsahu, v němž se týká navrhovatelky; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení prvního a druhého stupně.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka zaprvé tvrdí, že Komise a Tribunál nesprávně aplikovali čl. 81 odst. 1 ES (nyní článek 101 SFEU) a čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 (1), když společnosti Del Monte přičetli odpovědnost za protiprávní jednání. Odpovědnost lze mateřské společnosti přičíst v případě, že dceřiná společnost nemůže nezávisle rozhodovat o svém chování na trhu. To znamená, že mateřské společnosti lze přičíst odpovědnost pouze v případech, kdy se dceřiná společnost řídí pokyny mateřské společnosti ve všech podstatných ohledech. Komise a Tribunál přičetli společnosti Del Monte odpovědnost za jednání společnosti Weichert, ačkoli uznali, že „společnost Weichert se ne vždy řídila pokyny společnosti Del Montes“ a že „rozhodování společnosti Weichert o cenách nemusela splnit očekávání společnosti Del Monte“. Z rozhodnutí ani z rozsudku dále nevyplývá, že se společnost Weichert skutečně řídila pokyny společnosti Del Monte. Navrhovatelka dodává, že Tribunál se při posouzení omezil na určité skutečnosti, které údajně dávaly společnosti Del Monte jistou míru vlivu, avšak neaplikoval podmínky stanovené judikaturou pro účely posouzení, co činilo její vliv „rozhodujícím“.
   Navrhovatelka podpůrně tvrdí, že Tribunál zkreslil důkazy, a to konkrétně při posouzení dohody společnosti Weichert o partnerství a vyjádření ostatních dovozců.
   Navrhovatelka dále tvrdí, že Tribunál odmítl jednotlivé důkazy pouze na základě toho, že neprokazovaly neexistenci rozhodujícího vlivu, čímž ve skutečnosti převrátil důkazní břemeno. Porušil tak článek 48 Listiny základních práv Evropské unie (presumpce neviny) a čl. 6 odst. 2 Evropské úmluvy o lidských právech a zásadu in dubio pro reo.
   Navrhovatelka konečně tvrdí, že Tribunál nesprávně uplatnil čl. 81 odst. 1 ES, když dospěl k závěru, že se společnosti Dole, Chiquita a Weichert účastnily jediného a trvajícího protiprávního jednání, ačkoli společnost Weichert neměla povědomí o komunikaci mezi společnostmi Chiquita a Dole.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy, Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1.


title: Věc C-63/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Rovereto (Itálie) dne 11. února 2011 — Trestní řízení proti Johnu Austinemu

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Rovereto (Itálie) dne 11. února 2011 — Trestní řízení proti Johnu Austinemu
   (Věc C-63/11)
   2011/C 120/09
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Rovereto

      Účastník původního řízení

   John Austine

      Předběžná otázka

   Musejí být s ohledem na zásady loajální spolupráce a užitečného účinku směrnic články 15 a 16 směrnice 2008/115/ES (1) vykládány v tom smyslu, že je zakázáno, aby členský stát v případě, že státní příslušník třetí země, jehož pobyt je neoprávněný, nedostatečně spolupracoval v rámci správního řízení týkajícího se navracení, stanovil opatření zbavující jej osobní svobody, a to na základě jiných titulů než je zajištění a v souladu s vnitrostátním zákonem, jestliže neexistují předpoklady a záruky uvedené ve zmíněných článcích 15 a 16, a to v návaznosti na to, že není splněn příkaz k ukončení pobytu vydaný příslušným správním orgánem na základě čl. 8 odst. 3 směrnice?

      (1)  Úř. věst. L 348, s. 98.


title: Věc C-505/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria regionale di Genova (Itálie) dne 12. června 2006 – Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova v. Euricom SpA

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria regionale di Genova (Itálie) dne 12. června 2006 – Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova v. Euricom SpA
   (Věc C-505/06)
   (2007/C 42/20)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Commissione tributaria regionale di Genova.
   Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova.

      Odpůrkyně: Euricom SpA.
   Předběžné otázky

               1.

               Má být článek 216 celního kodexu Společenství vykládán tak, že se použije výhradně na produkty vyrobené v režimu aktivního zušlechťovacího styku, které zahrnují zboží, které není zbožím Společenství, nebo že z něho vyplývá samostatná celní povinnost odůvodněná potřebou neposkytovat dvojitou celní úlevu?

               2.

               Upravují v každém případě čl. 115 odst. 1 a 3 celního kodexu Společenství a související prováděcí předpisy obsažené v nařízení 2913/92/EHS (1), v rámci operace aktivního zušlechťovacího styku uskutečněné specifickým způsobem předchozího vývozu a dovozu rovnocenné náhrady (EX-IM), získání celního statutu zboží Společenství a výhody příslušného udělení osvobození od dovozního cla produktu dovezeného náhradou za produkt dříve vyvezený jako produkt původem z Itálie? Anebo se tyto předpisy nepoužijí, jestliže se výše uvedená operace, pokud jde o dotčené výrobky zmiňované v úvodu, týká předchozích vývozů do zemí, s nimiž Evropské společenství uzavřelo příslušné dohody?

               3.

               Má v projednávaném případě skutečnost, že výše uvedený čl. 115 odst. 3 stanoví, že dovozové zboží jako náhrada získá celní statut dříve vyvezeného zboží Společenství, vliv na konkrétní operaci, zejména na původ Společenství dříve vyvezené vnitrostátní rýže? V případě kladné odpovědi na otázku žádáme, aby Soudní dvůr objasnil, jaký je vztah mezi celním režimem aktivního zušlechťovacího styku a pravidly o původu stanovenými celním kodexem Společenství a dohodami se zeměmi PECO.

               4.

               Má být čl. 15 odst. 2 dohod mezi Evropským společenstvím a zeměmi PECO vykládán tak, že tím, že stanoví, že zákaz vrácení cel ze surovin nepocházejících ze Společenství použitých při výrobě vyvážených produktů s certifikátem EUR 1 (vystaveným celním orgánem Společenství) se nepoužije, jestliže tyto produkty jsou naopak určeny pro vnitřní spotřebu, zbavuje článek 216 celního kodexu Společenství užitečného účinku?

      (1)  Úř. věst. L 302, s. 1.


title: Výzva k předkládání žádostí o pracovní místo – Generální ředitel (platová třída AD 15–AD 16) překladatelské služby Soudního dvora Evropské unie

text:
               12.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CA 307/1

         VÝZVA K PŘEDKLÁDÁNÍ ŽÁDOSTÍ O PRACOVNÍ MÍSTO
   Generální ředitel (platová třída AD 15–AD 16) překladatelské služby Soudního dvora Evropské unie
   (2010/C 307 A/01)

      Pracovní místo generálního ředitele (platová třída AD15–AD16) překladatelské služby Soudního dvora Evropské unie v Lucemburku se uvolnilo. Toto pracovní místo bude obsazeno postupem podle čl. 29 odst. 2 služebního řádu úředníků Evropských společenství.

   POPIS NÁPLNĚ PRÁCE A POŽADOVANÉ PŘEDPOKLADY
   Generální ředitel překladatelské služby, který spadá pod vedoucího soudní kanceláře, řídí generální ředitelství překladatelské služby. Toto generální ředitelství zajišťuje službu právního překladatelství Soudního dvora Evropské unie. Přispívá k respektování jazykového režimu všech tří soudů, které jsou součástí tohoto orgánu, a to jak v rámci řízení, tak při zveřejňování judikatury. Tento útvar je tvořen zhruba 900 osobami, z toho více než 600 právníky lingvisty (1), a využívá služeb rovnocenného počtu externích spolupracovníků.
   Generální ředitel překladatelské služby musí mít nezbytné schopnosti řídit rozsáhlý administrativní útvar, který se musí přizpůsobovat změnám soudního systému a vyvíjet se v rámci budoucího rozšiřování Evropské unie. Musí projevit hluboký smysl pro organizaci a být schopen přizpůsobovat strukturu generálního ředitelství v reakci na nové výzvy. Musí mít také hluboký smysl pro mezilidské vztahy a schopnost přesvědčit a motivovat své spolupracovníky. Jeho úkolem bude vést a koordinovat činnost vedoucích dvaceti dvou jazykových oddělení a čtyř funkčních jednotek generálního ředitelství a efektivně spolupracovat s ostatními generálními řediteli a vedoucími útvarů orgánu.
   Dále musí být vyvinuto maximální úsilí o další zvýšení již tak vysoké úrovně produktivity, které útvar doposud dosáhl, aby bylo možné vypořádat se s neustále rostoucí pracovní zátěží, k čemuž nepostačí jen zvyšování počtu pracovníků. K plnění tohoto cíle je třeba zejména neustále zlepšovat organizaci a metody práce a celoplošně využívat nové technologie. Generální ředitel překladatelské služby musí projevit velký zájem o otázky výpočetní techniky a využívání nových technologií.
   Řízení útvaru musí být dále vedeno trvalou snahou o přizpůsobování metod generálního ředitelství potřebám soudní práce a zachovávat vysokou úroveň kvality překladů.
   Vybraný uchazeč o toto pracovní místo proto musí mít důkladné znalosti a praxi v řízení specializovaného útvaru v oblasti překladatelství a být schopen svou činnost provádět s přihlédnutím k organizaci a fungování Soudního dvora.
   S ohledem na kontext, v jakém bude pracovat, musí mít generální ředitel překladatelské služby úplné právnické vzdělání doložené vysokoškolským diplomem a prokázat důkladnou znalost jednoho úředního jazyka Evropské unie a velmi dobrou znalost dalších dvou úředních jazyků Unie. Ze služebních důvodů se požaduje velmi dobrá znalost francouzštiny a dobrá znalost angličtiny.
   PODÁVÁNÍ ŽÁDOSTÍ O PRACOVNÍ MÍSTO
   Žádosti o toto pracovní místo musí být vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora doručeny výhradně elektronickou poštou na elektronickou adresu DG.DGT@curia.europa.eu nejpozději dne 4. prosince 2010. K žádostem je nutno přiložit podrobný životopis a veškeré další potřebné dokumenty. Uchazeč k žádosti rovněž připojí pojednání v rozsahu maximálně pěti stran s vylíčením svého služebního záměru a s uvedením, proč je dle svého názoru pro obsazované pracovní místo vhodným uchazečem.
   V Lucemburku dne 26. října 2010.

      (1)  Další informace o Soudním dvoru Evropské unie a o generálním ředitelství překladatelské služby jsou k dispozici na internetové stránce orgánu (www.curia.europa.eu).


title: Věc T-278/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. června 2015 Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) proti rozsudku vydanému dne 18. března 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-51/14

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/72

         Kasační opravný prostředek podaný dne 1. června 2015 Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) proti rozsudku vydanému dne 18. března 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-51/14
   (Věc T-278/15 P)
   (2015/C 294/87)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) (zástupci: S. Marquardt a M. Silva, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: KL (Brusel, Belgie)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 18. března 2015 ve věci F-51/14;

               —

               vyhověl návrhovým žádáním předloženým u soudu prvního stupně;

               —

               uložil odpůrkyni v řízení o kasačním opravném prostředku náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka šest důvodů kasačního opravného prostředku, z nichž se některé týkají hodnotícího systému a jiné systému povyšování.

               —

               K hodnotícímu systému

                           1.

                           První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení článku 43 služebního řádu úředníků, pravidel týkajících se rozložení důkazního břemene, zákazu rozhodnout ultra petita a práv navrhovatelky na obhajobu.

                           2.

                           Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z překročení mezí soudní kontroly. Navrhovatelka tvrdí, že Soud pro veřejnou službu (dále jen „SVS“) v napadeném rozsudku vícekrát překročil meze své kontroly a zřejmě mu chtěl uložit povinnost přijmout určitý hodnotící systém.

                           3.

                           Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení, pokud jde o nedostatek objektivity nevyčísleného hodnotícího systému a z porušení článku 43 služebního řádu úředníků.

               —

               K systému povyšování

                           4.

                           Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení zákazu rozhodnout ultra petite a práv navrhovatelky na obhajobu.

                           5.

                           Pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení pravidel týkajících se rozložení důkazního břemene.

                           6.

                           Šestý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení, pokud jde o porušení článku 45 služebního řádu úředníků navrhovatelkou.


title: Věc C-536/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 13. října 2015 – Tele2 (Netherlands) BV a další v. Autoriteit Consument en Markt (ACM), další účastnice řízení: European Directory Assistance NV

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 13. října 2015 – Tele2 (Netherlands) BV a další v. Autoriteit Consument en Markt (ACM), další účastnice řízení: European Directory Assistance NV
   (Věc C-536/15)
   (2016/C 027/09)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV

      Žalovaný: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      Další účastnice řízení: European Directory Assistance NV

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 25 odst. 2 směrnice 2002/22/ES (1) vykládán v tom smyslu, že se žádostí se rozumí i žádost podniku se sídlem v jiném členském státě, který žádá o informace pro účely poskytování veřejně přístupných informačních služeb o účastnických číslech a telefonních seznamů, které jsou poskytovány v tomto členském státě nebo v jiných členských státech?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Může poskytovatel, který přiděluje telefonní čísla a který je podle vnitrostátní právní úpravy povinen požádat účastníka o souhlas se zařazením do standardního telefonního seznamu a do standardních informačních služeb o telefonních číslech, rozlišovat na základě zásady zákazu diskriminace při žádosti o souhlas podle toho, ve kterém členském státu podnik, který o informace na základě čl. 25 odst. 2 směrnice 2002/22/ES žádá, nabízí telefonní seznamy a informační služby o telefonních číslech?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51).


title: Věc C-583/12: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. dubna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Riigikohus – Estonsko) – Sintax Trading OÜ v. Maksu- ja Tolliameti „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (ES) č. 1383/2003 — Opatření, která mají zabránit uvedení padělků a nedovolených napodobenin na trh — Článek 13 odst. 1 — Pravomoc celních orgánů určit, že došlo k porušení práva duševního vlastnictví“

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/9

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. dubna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Riigikohus – Estonsko) – Sintax Trading OÜ v. Maksu- ja Tolliameti
   (Věc C-583/12) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (ES) č. 1383/2003 - Opatření, která mají zabránit uvedení padělků a nedovolených napodobenin na trh - Článek 13 odst. 1 - Pravomoc celních orgánů určit, že došlo k porušení práva duševního vlastnictví“)
   2014/C 175/10
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Riigikohus

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Sintax Trading OÜ

      Žalovaná: Maksu- ja Tolliameti

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Riigikohus – Výklad čl. 13 odst. 1 a článku 17, jakož i prvního, druhého a třetího bodu odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 ze dne 22. července 2003 o přijímání opatření celních orgánů proti zboží podezřelému z porušení určitých práv duševního vlastnictví a o opatřeních, která mají být přijata proti zboží, o kterém bylo zjištěno, že tato práva porušilo (Úř. věst. L 196, s. 7; Zvl. vyd. 02/03, s. 469) – Opatření pro zabránění uvedení na trh padělaného zboží a zboží porušujícího autorská práva – Řízení, ve kterém se má stanovit, zda došlo k porušení duševního vlastnictví – Pravomoc celních orgánů v oblasti konstatování porušení práva duševního vlastnictví – Právo celních orgánů zahájit z úřední povinnosti řízení o stanovení, zda došlo k porušení práva duševního vlastnictví, aniž je nezbytné, aby uvedené řízení zahájil majitel práva

      Výrok

   Článek 13 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 ze dne 22. července 2003 o přijímání opatření celních orgánů proti zboží podezřelému z porušení určitých práv duševního vlastnictví a o opatřeních, která mají být přijata proti zboží, o kterém bylo zjištěno, že tato práva porušilo, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby celní orgány bez jakéhokoliv podnětu majitele práva duševního vlastnictví samy zahájily a provedly řízení podle tohoto ustanovení za podmínky, že lze proti rozhodnutím, přijatým uvedenými orgány v této věci, podat opravné prostředky, které zaručí dodržování práv, která jednotlivcům plynou z unijního práva, a zejména z tohoto nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 23.2.2013.