title: Věc C-342/10: Žaloba podaná dne 7. července 2010 — Evropská komise v. Finská republika

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/28

         Žaloba podaná dne 7. července 2010 — Evropská komise v. Finská republika
   (Věc C-342/10)
   ()
   2010/C 234/46
   Jednací jazyk: finština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: I. Koskinen a R. Lyal)

      Žalovaná: Finská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Finská republika tím, že vydala a zachovala právní úpravu, podle níž jsou dividendy vyplacené zahraničním penzijním fondům diskriminujícím způsobem zdaněny, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 63 SFEU a článku 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru;

               —

               uložit Finské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Finsko zdaňuje zahraniční penzijní fondy, pokud jde o jimi dosahované dividendy, přísněji než finské penzijní fondy. Finské penzijní fondy jsou zdaňovány podle zvláštní daňové úpravy (Elinkeinoverolaki) [zákon o živnostenské dani] a jejich sazba daně se stanoví jiným způsobem, než je tomu o jiných právnických osob. Podle § 6a Elinkeinoverolaki podléhá pouze 75 % jejich dividendových příjmů daňové povinnosti a vzhledem k tomu, že sazba daně z příjmu právnických osob činí 26 %, činí jejich skutečná sazba daně 19,5 %. Krom toho mohou finské instituce důchodového pojištění podle § 7 a § 8 odst. 1 bodu 10 Elinkeinoverolaki při zdanění odečíst výdaje a ztráty, které vznikly při dosahování a udržování příjmů, jakož i penzijní závazky. Z dividend, které by byly dosaženy příslušnými zahraničními penzijními fondy, je vybírána srážková daň dokonce ve výši 28 %. Pokud jde o penzijní fondy usazené v členských státech a o většinu penzijních fondů z zemí ESVO, které patří do EHP, jsou dividendy zdaňovány sazbou daně ve výši 19,5 %, zahraniční penzijní fondy nicméně nejsou oprávněny provádět příslušné odpočty.
   Sazba daně, která podle finského daňového systému platí pro dividendy vyplácené do zahraničí, a širší vyměřovací základ daně platný pro tyto dividendy znevýhodňují zahraniční penzijní fondy, které nabízejí své služby finským zákazníkům, tím, že je staví do nevýhodnější konkurenční pozice. Diskriminujícím zacházením se zahraničními penzijními fondy jsou jejich investice do finských společností méně výnosné a méně atraktivní, krom toho jsou narušeny možnosti finských podniků získat kapitálové financování od zahraničních penzijních fondů. Jedná se tedy o omezení, které je podle článku 63 SFEU a článku 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru zakázáno. Diskriminující zacházení se zahraničními penzijními fondy nelze odůvodnit žádným z důvodů, který byl Finskou republikou uveden.


title: Věc T-394/04: Žaloba podaná dne 5. října 2004 Guidem Strackem proti Komisi Evropských společenství

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/48

         Žaloba podaná dne 5. října 2004 Guidem Strackem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-394/04)
   (2004/C 300/94)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 5. října 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství panem Guidem Strackem, Wasserliesch (Německo), zastoupeným advokátem J. Mosarem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí o přidělení bodů a na základě něho vydané rozhodnutí o nepovýšení, vydaných v rámci řízení o povýšení za rok 2003 dle článku 45 Služebního řádu úředníků Evropských společenství;

               —

               uložil žalované nahradit všechny soudní a jiné náklady.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní návrh směřuje proti způsobu provedení řízení o povýšení za rok 2003, proti neudělení prioritních bodů žalobci, jakož i proti rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování nepovýšit žalobce v rámci řízení o povýšení za rok 2003 do nejbližší vyšší platové třídy A5.
   Žalobce vytýká porušení následujících ustanovení a obecných právních zásad:

               —

               článku 26 Služebního řádu

               —

               článku 25 Služebního řádu

               —

               článku 24, věty 4 a 5 Služebního řádu

               —

               článku 110 ve spojení s článkem 45 Služebního řádu

               —

               článku 43 Služebního řádu

               —

               čl. 45 odst. 1 Služebního řádu a zásady rovnosti

               —

               zaopatřovací povinnosti veřejné správy vůči svým úředníkům

               —

               prováděcích ustanovení k článku 45 Služebního řádu

               —

               článku 41 Charty základních práv, práva na spravedlivé správní řízení, zásady zaopatření a povinnosti zajistit právo být slyšen

               —

               povinnosti odůvodnit rozhodnutí jakož i zákazu libovůle

               —

               povinnosti ochrany legitimní důvěry a pravidla patere legem quam ipse fecisti


title: Věc T-101/13: Usnesení Tribunálu ze dne 30. listopadu 2015 – Aer Lingus v. Komise

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/87

         Usnesení Tribunálu ze dne 30. listopadu 2015 – Aer Lingus v. Komise
   (Věc T-101/13) (1)

   (2016/C 048/96)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda devátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 101, 6.4.2013.


title: Věc T-104/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 5. května 2009 — ars Parfum Creation & Consulting v. OHIM (Tvar rozprašovače) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství — Tvar rozprašovače — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 7 odst. 1 písm. b), článek 73 a čl. 74 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/41

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 5. května 2009 — ars Parfum Creation & Consulting v. OHIM (Tvar rozprašovače)
   (Věc T-104/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství - Tvar rozprašovače - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 7 odst. 1 písm. b), článek 73 a čl. 74 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94“)
   2009/C 141/84
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ars Parfum Creation & Consulting GmbH (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupci: A. Späth a G. Hasselblatt, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: R. Pethke, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 8. listopadu 2007 (věc R 1656/2006-1), týkajícímu se zápisu trojrozměrného označení tvořeného tvarem rozprašovače jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               ars Parfum Creation & Consulting GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 107, 26.4.2008.


title: Věc C-551/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. prosince 2014 Arctic Paper Mochenwangen GmbH proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 26. září 2014 ve věci T-634/13, Arctic Paper Mochenwangen GmbH v. Evropská komise

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. prosince 2014 Arctic Paper Mochenwangen GmbH proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 26. září 2014 ve věci T-634/13, Arctic Paper Mochenwangen GmbH v. Evropská komise
   (Věc C-551/14 P)
   (2015/C 026/27)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Arctic Paper Mochenwangen GmbH (zástupce: S. Kobes, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2014 ve věci T-634/13 v rozsahu, v němž byla žaloba zamítnuta;

               —

               vyhovět prvoinstančnímu návrhovému žádání, aby byl zrušen čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Komise ze dne 5. září 2013 o vnitrostátních prováděcích opatřeních pro přechodné bezplatné přidělování povolenek na emise skleníkových plynů v souladu s čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES [C(2013) 5666, 2013/448/EU] (1) v rozsahu, v němž bylo odmítnuto začlenění zařízení uvedeného v příloze I bodě A s identifikačním kódem zařízení DE000000000000563 do seznamu zařízení, na které se vztahuje směrnice 2003/87/ES (2), který Komisi podle čl. 11 odst. 1 směrnice 2003/87/ES předložilo spolu s příslušným předběžným celkovým množstvím bezplatných povolenek na emise k přidělení tomuto zařízení Německo;

               —

               podpůrně zrušit rozsudek označený pod bodem 1 a vrátit věc Tribunálu;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek vytýká porušení unijního práva ve smyslu čl. 58 odst. 1 druhé věty statutu Soudního dvora. Tribunál v rozporu se základními právy a zásadou proporcionality považoval odmítnutí Komise bezplatně přidělit povolenky na emise skleníkových plynů na základě ustanovení členského státu o případech nepřiměřené tvrdosti, za slučitelné s unijním právem. Napadený rozsudek porušuje práva účastnice řízení podávající opravný prostředek, která pro ni vyplývají z článků 16 a 17 Listiny základních práv EU.
   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek k uvedenému důvodu kasačního opravného prostředku uvádí, že Komise při úpravě bezplatného přidělování povolenek na emise skleníkových plynů nezajistila dostatečnou ochranu individuálních základních práv. Povolenky na emise skleníkových plynů jsou podle rozhodnutí 2011/278/EU (3) bezplatně přidělovány prostřednictvím typizovaných výpočtových faktorů. Toto rozhodnutí však neobsahuje žádnou úpravu, která povoluje dodatečné bezplatné přidělení povolenek na emise skleníkových plynů v takových případech, kdy přidělení na základě typizovaných výpočtových faktorů vede k nadměrné zátěži nebo nepřijatelné tvrdosti.
   Zamítnutí žaloby je v rozporu se základními právy Listiny a zásadou proporcionality. Tribunál zohlednil pouze účinky zátěže systému obchodování s emisemi a systému přidělování podle rozhodnutí 2011/278/EU. V rozporu s judikaturou Soudního dvora Tribunál zcela opominul nezbytnou ochranu individuálních základních práv účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek.

      (1)  Úř. věst. L 240, s. 27.

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631).

      (3)  Rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 130, s. 1; Zvl. vyd. 15/29, s. 257).


title: Věc T-155/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. prosince 2006 – SELEX Sistemi Integrati v. Komise ( Hospodářská soutěž — Zneužití dominantního postavení — Pojem podnik — Stížnost — Zamítnutí )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/34

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. prosince 2006 – SELEX Sistemi Integrati v. Komise
   (Věc T-155/04) (1)

   („Hospodářská soutěž - Zneužití dominantního postavení - Pojem ‚podnik‘ - Stížnost - Zamítnutí“)
   (2006/C 331/74)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: SELEX Sistemi Integrati SpA, dříve Alenia Marconi Systems SpA (Řím, Itálie) (zástupce: F. Sciaudone, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně P. Oliver a L. Visaggio, poté A. Bouquet, L. Visaggio a F. Amato, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice na podporu žalované: Organisation européenne pour la sécurité de la navigation aérienne (Eurocontrol) (zástupci: F. Montag a T. Wessely, advokáti)
   Předmět věci
   Zrušení nebo změna rozhodnutí Komise ze dne 12. února 2004, kterým se zamítá stížnost žalobkyně na údajné porušení ustanovení Smlouvy o ES v oblasti hospodářské soutěže organizací Eurocontrol
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               SELEX Sistemi Integrati SpA ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení Komise.

               3)

               Evropská organizace pro bezpečnost letového provozu ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 179, 10.7.2004.


title: Věc T-566/08: Žaloba podaná dne 17. prosince 2008 – Total Raffinage Marketing v. Komise

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/38

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2008 – Total Raffinage Marketing v. Komise
   (Věc T-566/08)
   (2009/C 55/69)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Total Raffinage Marketing SA (Puteaux, Francie) (zástupci: A. Vandencasteele, C. Falmagne, C. Lemaire a S. Naudin, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               částečně zrušit články 1 a 2 rozhodnutí Komise K(2008) 5476 v konečném znění ze dne 1. října 2008 o postupu podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.181 – Svíčkové vosky);

               —

               podstatně snížit výši pokuty uložené společnosti Total R.M. článkem 2 uvedeného rozhodnutí;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se žalobkyně domáhá, aby bylo částečně zrušeno rozhodnutí Komise K(2008) 5476 v konečném znění ze dne 1. října 2008 ve věci COMP/39.181 – Svíčkové vosky, ve kterém Komise shledala, že určité podniky včetně žalobkyně porušily čl. 81 odst. 1 ES a čl. 53 odst. 1 Dohody o Evropském hospodářském prostoru tím, že si stanovily ceny a rozdělily si trhy parafínových vosků v Evropském hospodářském prostoru a parafínového gáče v Německu.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje jedenáct žalobních důvodů vycházejících z porušení článku 81 ES, požadavku odůvodnění, pokynů o metodě stanovování pokut z roku 2006 (1) a zásad proporcionality, presumpce neviny, právní bezpečnosti, rovnosti zacházení a individuality trestů tím, že Komise:

               —

               měla za to, že praktiky týkající se jednak vosků a parafínu a jednak gáče představují jediné a trvající porušení a praktiky týkající se gáče kvalifikovala jako dohodu;

               —

               nesprávně konstatovala jediné a trvající porušení spočívající v dohodě o stanovení cen, rozdělení trhů a zákazníků, i když by u žalobkyně mohla být vznesena pouhá výměna informací týkajících se stavu trhu parafínu, cen a budoucích strategií v oblasti tarifů, klientů a objemů;

               —

               jednak nesprávně použila judikaturu Společenství ohledně veřejného distancovaní se tím, že určila odpovědnost žalobkyně za celou dobu trvání dohody vosky a parafíny, ačkoli se žalobkyně přestala „technických schůzek“ účastnit po schůzce konané dne 11. a 12. května 2004, tedy asi rok před ukončením protiprávního jednání, a jednak přijala zpětné odstoupení společnosti Repsol z kartelové dohody před ukončením protiprávního jednání, a nikoli odstoupení žalobkyně, ačkoli se žalobkyně nacházela v totožné situaci;

               —

               požadovala, aby žalobkyně předložila důkaz veřejného distancování se od kartelové dohody;

               —

               nezohlednila neprovádění kartelové dohody;

               —

               použila hodnotu prodejů ve třech posledních případech účasti žalobkyně na protiprávním jednání namísto hodnoty prodejů za poslední rok účasti;

               —

               určila příliš vysoké procento hodnoty prodejů pro protiprávní jednání v oblasti gáče;

               —

               použila metodu výpočtu pokuty zakotvenou v bodě 24 pokynů, která je v rozporu s čl. 23 odst. 3 nařízení č. 1/2003 a zásadami proporcionality, rovnosti zacházení a presumpce neviny;

               —

               uplatnila dodatečnou částku pro účely odrazování, aniž by její uložení dostatečně odůvodnila;

               —

               uložila pokutu představující 410 % obratu uskutečněného žalobkyní na dotčeném trhu během jednoho roku;

               —

               mateřské společnosti Total SA přičetla jednání žalobkyně.

      (1)  Pokyny o metodě stanovování pokut uložených na základě čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).


title: Věc T-408/09: Žaloba podaná dne 8. října 2009 — ancotel v. OHIM — Acotel (ancotel)

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/33

         Žaloba podaná dne 8. října 2009 — ancotel v. OHIM — Acotel (ancotel)
   (Věc T-408/09)
   2009/C 312/55
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ancotel GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: H. Truelsen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Acotel SpA (Řím, Itálie)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 19. června 2009 (věc R 1385/2008-1);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „ancotel“ pro služby zařazené do tříd 35 a 38 (přihláška č. 3 314 424)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Acotel SpA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zejména italská obrazová ochranná známka č. 643 751 a obrazová ochranná známka Společenství č. 1 442 268„ACOTEL“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 38

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1), jelikož mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-443/12: Žaloba podaná dne 5. října 2012 — ancotel v. OHIM — Acotel (ancotel.)

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/25

         Žaloba podaná dne 5. října 2012 — ancotel v. OHIM — Acotel (ancotel.)
   (Věc T-443/12)
   2012/C 379/44
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ancotel (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zmocněnec: H. Truelsen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Acotel SpA (Řím, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. srpna 2012 ve věci R 1895/2011-4 (původně R 1385/2008-1);

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „ancotel“, pro služby zařazené do tříd 35 a 38 — přihláška ochranné známky Společenství č. 3 314 424

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Acotel SpA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: národní obrazová ochranná známka a obrazová ochranná známka Společenství, obsahující slovní prvek „ACOTEL“, pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 38

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitce bylo částečně vyhověno

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-205/15: Žaloba podaná dne 24. dubna 2015 – Aguirre y Compañía v. OHIM – Puma (vzhled sportovní boty)

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/36

         Žaloba podaná dne 24. dubna 2015 – Aguirre y Compañía v. OHIM – Puma (vzhled sportovní boty)
   (Věc T-205/15)
   (2015/C 205/49)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aguirre y Compañía, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: M. Pomares Caballero a A. Pomares Caballero, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Puma SE (Herzogenaurach, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporného průmyslového vzoru: Žalobkyně

      Sporný průmyslový vzor: Průmyslový vzor Společenství, který představuje sportovní botu – průmyslový vzor Společenství č. 1050520-0001

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 20. ledna 2015, ve věci R 696/2013-3

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, aby určil, že v projednávané věci neexistuje důvod neplatnosti uvedený v čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002, který konstatoval odvolací senát;

               —

               nebo, podpůrně, napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               a v každém případě uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení podstatných formálních náležitostí, jelikož napadené rozhodnutí obsahuje nesoudržná tvrzení, která brání jeho dostatečnému odůvodnění;

               —

               porušení čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002;

               —

               porušení článku 63 nařízení č. 6/2002.


title: Věc C-469/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Verona (Itálie) dne 30. srpna 2013 — Shamim Tahir v. Ministero dell’Interno a Questura di Verona

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Verona (Itálie) dne 30. srpna 2013 — Shamim Tahir v. Ministero dell’Interno a Questura di Verona
   (Věc C-469/13)
   2014/C 52/44
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Verona

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Shamim Tahir

      Žalovaní: Ministero dell’Interno, Questura di Verona

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 7 odst. 1 směrnice 2003/109 (1) vykládat v tom smyslu, že se podmínka oprávněného a nepřetržitého pobytu po dobu pěti let v členském státě podle čl. 4 odst. 1 směrnice, jejíž splnění musí být doloženo při podání žádosti o povolení k dlouhodobému pobytu, může vztahovat i na jinou osobu než je osoba, která podává žádost, která je s touto osobou v rodinném vztahu ve smyslu čl. 2 písm. e) směrnice?

               2)

               Je třeba čl. 13 první větu směrnice 2003/109 vykládat v tom smyslu, že mezi výhodnější podmínky, za kterých členské státy mohou vydávat povolení k dlouhodobému pobytu — ES s trvalou nebo neomezenou platností, patří i podmínka, která umožňuje, aby se splnění podmínky pro získání právního postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta, a sice podmínky oprávněného a nepřetržitého pobytu po dobu pěti let v příslušném státě podle čl. 4 odst. 1 této směrnice, osobou, která již získala právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta, vztahovalo na jeho rodinné příslušníky, jak jsou definováni v čl. 2 písm. e) směrnice, nehledě na jejich délku pobytu na území členského státu, ve kterém je podána žádost?

      (1)  Směrnice Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty (Úř. věst. L 16, s. 44).


title: Věc T-283/14: Žaloba podaná dne 30. dubna 2014 – Advansa a další v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/35

         Žaloba podaná dne 30. dubna 2014 – Advansa a další v. Komise
   (Věc T-283/14)
   2014/C 223/39
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Advansa GmbH (Hamm, Německo), Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH (Ibbenbüren, Německo), Aurubis AG (Hamburk, Německo), CABB GmbH (Gersthofen, Německo), CBW Chemie GmbH Bitterfeld-Wolfen (Bitterfeld-Wolfen, Německo), CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG (Bitterfeld-Wolfen), Clariant Produkte (Německo) GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo), Dow Olefinverbund GmbH (Schkopau, Německo), Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (Stade, Německo), Dralon GmbH (Dormagen, Německo), Ems-Chemie (Neumünster) GmbH & Co. KG (Neumünster, Německo), Hahl Filaments GmbH (Munderkingen, Německo), ISP Marl GmbH (Marl, Německo), Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen (Bad Soden am Taunus, Německo), Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter (Bad Soden am Taunus), Nabaltec AG (Schwandorf, Německo), Siltronic AG (Mnichov, Německo), Trevira GmbH (Bobingen, Německo), Wacker Chemie AG (Mnichov, Německo) a Westfalen Industriegase GmbH (Münster, Německo) (zástupci: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen a T. Woltering, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil za neplatné rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. prosince 2013 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve věci státní podpory SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – podpora elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie a omezení poplatku EEG pro energeticky náročné podniky;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a článku 108 SFEU v důsledku nesprávné kvalifikace zvláštního vyrovnávacího opatření

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí o zahájení řízení porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU a článek 108 SFEU a čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví podrobná prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (1), jelikož poplatek EEG stanovený v zákoně o upřednostnění obnovitelných energií (dále jen EEG) není poskytnutím státních prostředků a omezení poplatku EEG pro energeticky náročné podniky není zřeknutím se státních prostředků.

                           —

                           V této souvislosti uvádějí, že Komise své přezkoumání založila na novém hraničním parametru, který je neslučitelný s dosavadní judikaturou. Zejména zcela upustila od kritéria konkrétního disponování státních orgánů s prostředky nezbytného podle ustálené judikatury pro označení za státní prostředek a spokojila se s tím, že zákonodárce státu zasahuje do peněžních toků soukromých osob, a na dodržení zákonných povinností soukromými osobami dohlíží regulační orgány.

                           —

                           Dále je Komise vázána svým rozhodnutím, kterým EEG 2000 nezařadila jako státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože nešlo o převod státních prostředků, a označila tedy nesprávně EEG 2012 za nové protiprávně zavedené opatření podpory.

                           —

                           Nadto Komise dostatečně nepřezkoumala a tedy také neuznala, že výjimečná ustanovení pro energeticky náročné podniky jsou odůvodněná cílem, povahou a vnitřní strukturou EEG 2012 a tedy nejsou selektivní výhodou.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z čl. 108 odst. 1 SFEU a článku 18 a 19 nařízení č. 659/1999 z důvodu nepodání návrhu na vhodná opatření

                           —

                           Zde žalobkyně uvádí, že Komise při přezkoumání EEG 2012 v každém případě měla použít řízení pro existující podpory podle čl. 108 odst. 1 SFEU a články 17 až 19 nařízení č. 659/1999, a měla Německu před zahájením formálního vyšetřovacího řízení navrhnout vhodná opatření, místo aby účastníky trhu tím, že označí EEG 2012 za novou neoznámenou podporu, vystavila značným hospodářským rizikům.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva být vyslechnut

                           —

                           Žalobkyně kromě toho tvrdí, že Komise je před vydáním rozhodnutí s tak závažnými právními účinky měla vyslechnout.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění

                           —

                           Nakonec žalobkyně tvrdí, že je rozhodnutí o zahájení řízení v podstatných bodech nedostatečně odůvodněno.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví podrobná prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES, Úř. věst. L 83, s. 1.


title: Věc T-382/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. října 2007 – Francie v. Rada

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/44

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. října 2007 – Francie v. Rada
   (Věc T-382/07)
   (2007/C 315/86)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudu rozhodl o vyškrtnutí věci.


title: Věc C-651/13: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Lb Group Ltd v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS), Galassia Game Srl „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu — Totožné předběžné otázky — Články 49 SFEU a 56 SFEU — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Hazardní hry — Vnitrostátní právní úprava — Změna uspořádání systému koncesí sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti — Nové zadávací řízení — Koncese s kratší dobou platnosti než předchozí koncese — Omezení — Naléhavé důvody obecného zájmu — Proporcionalita“

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/2

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Lb Group Ltd v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS), Galassia Game Srl
   (Věc C-651/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu - Totožné předběžné otázky - Články 49 SFEU a 56 SFEU - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Vnitrostátní právní úprava - Změna uspořádání systému koncesí sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti - Nové zadávací řízení - Koncese s kratší dobou platnosti než předchozí koncese - Omezení - Naléhavé důvody obecného zájmu - Proporcionalita“)
   (2015/C 127/02)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Lb Group Ltd

      Žalovaní: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS), Galassia Game Srl

      Výrok

   Články 49 SFEU a 56 SFEU, jakož i zásada rovného zacházení a zásada efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která z důvodu změny uspořádání systému sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti koncesí, stanoví, že bude uspořádáno nového zadávací řízení na koncese s kratší dobou platnosti, než je doba platnosti dříve udělených koncesí.

      (1)  Úř. věst. C 112, 14. 4. 2014.


title: Rozsudek soudu prvního stupně ze dne 6. října 2004 ve spojených věcech T-117/03 až T-119/03 a T-171/03, New Look Ltd proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Starší obrazová ochranná známka Společenství obsahující spojení písmen „NL“ — Přihlášky obrazových ochranných známek Společenství obsahujících pojmy „NLSPORT“, „NLJEANS“, „NLACTIVE“ a „NLCollection“ — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/19

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 6. října 2004
   ve spojených věcech T-117/03 až T-119/03 a T-171/03, New Look Ltd proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Starší obrazová ochranná známka Společenství obsahující spojení písmen „NL“ - Přihlášky obrazových ochranných známek Společenství obsahujících pojmy „NLSPORT“, „NLJEANS“, „NLACTIVE“ a „NLCollection“ - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)
   (2004/C 314/49)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve spojených věcech T-117/03 až T-119/03 a T-171/03, New Look Ltd, se sídlem ve Weymouth, Dorset (Spojené království), zastoupená R. Ballesterem a G. Marínem, advokáty, proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: O. Montalto, J. García Murillo a S. Laitinen), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM byla Naulover, SA, se sídlem v Barceloně (Španělsko), jejichž předmětem jsou čtyři žaloby proti rozhodnutím prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 27. ledna 2003 (R 95/2002-1, R 577/2001-1, R 578/2001-1) a ze dne 15. dubna 2003 (R 19/03-1), týkajícím se námitkových řízení mezi Naulover, SA a New Look Ltd, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, A. W. H. Meij a N. J. Forwood, soudci, vedoucí soudní kanceláře: J. Palacio González, vrchní rada, vydal dne 6. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 146, 21.6.2003.


title: Věc T-524/15: Usnesení Tribunálu ze dne 5. dubna 2016 – NICO v. Rada

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/46

         Usnesení Tribunálu ze dne 5. dubna 2016 – NICO v. Rada
   (Věc T-524/15) (1)

   (2016/C 191/63)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 371, 9.11.2015.


               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/1

         (2008/C 209/01)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 197, 2.8.2008

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 183, 19.7.2008

      Úř. věst. C 171, 5.7.2008

      Úř. věst. C 158, 21.6.2008

      Úř. věst. C 142, 7.6.2008

      Úř. věst. C 128, 24.5.2008

      Úř. věst. C 116, 9.5.2008

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc F-104/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 24. března 2011 — Canga Fano v. Rada ( „Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Povyšovací řízení za rok 2009 — Rozhodnutí o nepovýšení — Zvážení srovnatelných zásluh — Zjevně nesprávné posouzení — Žaloba na neplatnost — Žaloba na náhradu škody“ )

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/28

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 24. března 2011 — Canga Fano v. Rada
   (Věc F-104/09) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Povyšovací řízení za rok 2009 - Rozhodnutí o nepovýšení - Zvážení srovnatelných zásluh - Zjevně nesprávné posouzení - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody)
   2011/C 160/42
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Diego Canga Fano (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a K. Zieleśkiewicz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí žalované nezařadit žalobce na seznam osob povýšených do platové třídy AD 13 v rámci povyšovacího řízení za rok 2009.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Diegu Canga Fanovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 13.2.2010, s. 51.


title: Věc C-498/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. listopadu 2007 Aceites del Sur-Coosur, S. A., původně Aceites del Sur, S. A. proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 12. září 2007 ve věci T-363/04, Koipe Corporación, S. L. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. listopadu 2007 Aceites del Sur-Coosur, S. A., původně Aceites del Sur, S. A. proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 12. září 2007 ve věci T-363/04, Koipe Corporación, S. L. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-498/07 P)
   (2008/C 22/53)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Aceites del Sur-Coosur, S. A., původně Aceites del Sur, S. A. (zástupce: J.-M. Otero Lastres, advokát)

      Další účastníci řízení: Koipe Corporación, S. L. a Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Určit, že kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 12. prosince 2007 ve věci T-363/04 z důvodu porušení práva Společenství byl podán v řádné lhůtě a předepsané formě;

               —

               v souladu s článkem 61 Statutu Soudního dvora a článkem 113 jednacího řádu vyhovět žalobě, a v důsledku toho v plném rozsahu zrušit uvedené rozhodnutí Soudu prvního stupně;

               —

               pokud to stav řízení umožní, vydat konečné rozhodnutí ve věci;

               —

               podpůrně vrátit věc Soudu prvního stupně k rozhodnutí v souladu se závazným právním názorem Soudního dvora a, pokud to Soudní dvůr bude považovat za nezbytné, uvést účinky zrušeného rozhodnutí, jež mají strany sporu považovat za konečné, a navíc v souladu s článkem 112 jednacího řádu uložit náhradu nákladů řízení žalované, zde odpůrkyni.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Tento kasační opravný prostředek proti rozsudku prvního senátu Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 se zakládá na dvou následujících důvodech:
   1.   Porušení čl. 8 odst. 1 a 2 písm. a) bodů i) a ii) nařízení č. 40/94 (1)

   První porušení práva Společenství v napadeném rozsudku spočívá v tom, že považuje za „nerelevantní“ otázku určení, které ochranné známky namítané CARBONELL proti přihlašované ochranné známce Společenství LA ESPAÑOLA č. 236588 splňují podmínku, že se musí jednat o „starší“ ochranné známky.
   Na základě čl. 8 odst. 1 a 2 písm. a) bodu i) a ii) nařízení č. 40/94 měl rozsudek vyloučit z namítaných ochranných známek ochrannou známku Společenství CARBONELL č. 338681 společnosti KOIPE, neboť uvedený zápis Společenství není starší ochrannou známkou ve smyslu čl. 8 odst. 2 písm. a) bodu i) nařízení č. 40/94. Pokud by tak učinil, jedinými ochrannými známkami společnosti KOIPE, jež by mohly být namítány proti přihlášce ochranné známky Společenství LA ESPAÑOLA č. 236588 mnou zastoupené společnosti, by byly španělské zápisy ochranné známky CARBONELL č. 994364, č. 1238745 a č. 1698613.
   Po takovém vymezení straších ochranných známek, jež mohly být namítány proti zápisu ochranné známky Společenství LA ESPAÑOLA č. 236588, by pro účely čl. 8 odst. 1 písm. b) zbývaly ochranné známky chráněné na španělském území. To znamená, že otázka existence nebezpečí záměny mezi ochrannou známkou Společenství LA ESPAÑOLA č. 236588 a staršími ochrannými známkami namítanými společností KOIPE by se týkala výhradně veřejnosti na španělském území, kde jsou chráněny starší ochranné známky společnosti KOIPE, a nikoli veřejnosti na celém území Společenství, neboť mezi staršími ochrannými známkami nebyla žádná ochranná známka Společenství.
   2.   Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94
   Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 jak známo upravuje důvody pro zamítnutí zápisu ochranné známky Společenství, pokud existuje nebezpečí záměny mezi přihlašovanou ochrannou známkou Společenství a jednou nebo více namítanými staršími ochrannými známkami. Napadený rozsudek přitom porušil toto ustanovení ze dvou následujících důvodů:
   První část
   Účinky nesprávného vymezení starších ochranných známek, které lze namítat proti přihlášce ochranné známky Společenství „LA ESPAÑOLA“ č. 236588
   První porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), které uplatňujeme, spočívá v nesprávném vymezení „starších“ ochranných známek, které lze namítat proti přihlášce ochranné známky Společenství, a vztahuje se k důsledkům nesprávného vymezení starších namítaných ochranných známek podle čl. 8 odst. 1 písm. b), jak byl použit v napadeném rozsudku, pro předmět sporu v projednávané věci.
   Z tvrzení uvedených v první části je třeba učinit závěr, že napadený rozsudek porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, neboť:

               —

               za namítané ochranné známky nepovažoval výhradně španělské ochranné známky CARBONELL č. 994364, 1238745 a 1698613;

               —

               z namítaných ochranných známek výslovně nevyloučil starší ochrannou známku Společenství CARBONELL č. 338681;

               —

               jako důsledek dvou výše uvedených tvrzení nevymezil správně „veřejnost na území, na kterém je starší ochranná známka chráněna“, ačkoli vzhledem k tomu, že šlo výhradně o španělské ochranné známky, představovali veřejnost na dotčeném území výhradně španělští spotřebitelé olivového oleje;

               —

               ačkoli v určitém bodě odkázal na „španělský trh s olivovým olejem“, zohlednil tento údaj velmi zaujatě a omezeně, neboť k němu přihlédl pouze za účelem posouzení rozlišovací schopnosti obrazových prvků sporných označení;

               —

               nezohlednil tedy tento údaj při hodnocení celkové podobnosti označení (například se vůbec nezmiňuje o „španělském trhu s olivovým olejem“ při hodnocení rozlišovací schopnosti slovních prvků kolidujících označení), ani při posouzení dalších okolností, které byly v dané věci relevantní pro účely rozhodnutí ohledně existence či neexistence nebezpečí záměny mezi spornými označeními.

         Druhá část
   Vliv nesprávného vymezení namítaných ochranných známek na parametr veřejnosti na území, na kterém je starší ochranná známka chráněna. Nesprávné určení a následné vyhodnocení okolností relevantních pro posouzení nebezpečí záměny
   Argumentace uplatněná za účelem odůvodnění porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), kterou uvádíme v této Druhé části, se zakládá na dvou pilířích či základech. Jednak na veškerých výše uvedených úvahách ohledně nesprávného vymezení „namítaných starších známek“ a jeho vlivu na parametr „veřejnosti na území, na kterém je starší ochranná známka chráněna“. A jednak na nesprávném určení a následném vyhodnocení všech okolností, jež měly být zohledněny při posuzování existence či neexistence nebezpečí záměny mezi přihlašovanou ochrannou známkou Společenství LA ESPAÑOLAč. 236588 a namítanými staršími španělskými ochrannými známkami CARBONELL č. 994364, 1238745 a 1698613.
   Argumenty, na nichž stavíme svůj názor, že napadený rozsudek nesprávným uplatněním porušil čl. 8 odst. 1 písm. b), jsou následující:

               —

               Napadený rozsudek nepřezkoumal kolidující označení z pohledu kritéria „globálního posouzení“ a „celkového dojmu“, nýbrž izolovaně a postupně, tudíž „analyticky“, z pohledu podstatných součástí kolidujících ochranných známek, čímž se dostal do rozporu s čl. 8 odst. 1 písm. b) a judikaturou Společenství, která jej vykládá.
               Napadený rozsudek neučinil, co měl učinit jako první, a sice přezkoumat ochranné známky z pohledu kritéria „globálního posouzení“ a „celkového dojmu“ kolidujících ochranných známek. Aniž by tak učinil, napadený rozsudek od začátku postupoval analyticky a provedl izolovaný a postupný přezkum obrazových (body 75 až 87 včetně) a slovních prvků (body 88 až 93), přičemž obrazovým prvkům přiznal rozhodující význam a slovním prvkům jakýkoli význam upřel. Napadený rozsudek sice uvádí kritérium globálního posouzení (bod 99), avšak ke správnému jednání nestačí citovat a zopakovat kritérium stanovené judikaturou, nýbrž je nezbytné se jím řídit a na daný případ jej správně uplatnit. To napadený rozsudek neučinil. Při posuzování podobnosti kolidujících označení totiž napadený rozsudek neuplatnil jako primární a hlavní kritérium globálního posouzení a kritérium celkového dojmu, ale sledoval kritérium analytické, když ochranné známky rozložil na obrazové a slovní prvky a následně hodnotil odděleně nejprve oba obrazové prvky kolidujících ochranných známek a poté slovní prvek LA ESPAÑOLA, přičemž se nijak nezmínil o dalším slovním prvku namítaných ochranných známek, názvu CARBONELL.
               Dále napadený rozsudek porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) i proto, že neposoudil okolnosti relevantní v dané věci, například dřívější dlouhodobou koexistenci a proslulost, jež byly vysoce relevantní pro posouzení nebezpečí záměny mezi přihlašovanou ochrannou známkou Společenství LA ESPAÑOLA č. 236588 a namítanými staršími španělskými ochrannými známkami CARBONELL.

               —

               Vnímání průměrným španělským spotřebitelem olivového oleje a údajné nebezpečí záměny kolidujících ochranných známek.
               Napadený rozsudek, ačkoli odkazuje na profil průměrného spotřebitele vypracovaný judikaturou Společenství, tento prototyp spotřebitele nepoužil, ale vytvořil profil průměrného španělského spotřebitele olivového oleje coby spotřebitele, jenž má blíže k prototypu průměrného spotřebitele používaného německou judikaturou: „nepozorný a nerozvážný spotřebitel“ než k prototypu evropského spotřebitele používaného judikaturou Společenství: „běžně informovaný a přiměřeně pozorný a obezřetný spotřebitel“ (rozsudky Lloyd, bod 26; a Picasso, bod 38). Vedle tohoto závažného pochybení se napadený rozsudek dopustil ještě dalšího, neméně významného pochybení, kterým je „zohlednění nižší míry pozornosti“, jíž může veřejnost věnovat značkám olivového oleje, namísto zohlednění míry pozornosti, jíž věnuje běžně informovaný a přiměřeně pozorný a obezřetný španělský spotřebitel olivového oleje.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 136).


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 2. června 2005 ve věci C-68/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/81/ES — Látky znečišťující ovzduší — Národní emisní stropy)

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/15

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 2. června 2005
   ve věci C-68/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/81/ES - Látky znečišťující ovzduší - Národní emisní stropy)
   (2005/C 182/28)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-68/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 13. února 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnci: G. Valero Jordana a M. Konstantinidis) proti Řecké republice (zmocněnkyně: N. Dafniou), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení A. Borg Barthet (zpravodaj), předseda senátu, A. La Pergola a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 2. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES ze dne 23. října 2001 o národních emisních stropech pro některé látky znečisťující ovzduší, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 15 odst. 1 této směrnice.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc T-149/08: Žaloba podaná dne 18. dubna 2008 – Abbott Laboratories v. OHIM – aRigen (Sorvir)

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/36

         Žaloba podaná dne 18. dubna 2008 – Abbott Laboratories v. OHIM – aRigen (Sorvir)
   (Věc T-149/08)
   (2008/C 142/66)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Abbott Laboratories (Abbott Park, Spojené státy) (zástupci: S. Schäffler, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: aRigen, Inc. (Tokyo, Japonsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. února 2008 ve věci R 809/2007-2; a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: aRigen, Inc

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Sorvir“ pro výrobky zařazené do třídy 5 – přihláška č. 004 455 507

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „NORVIR“ pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Úplné zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož dotčené ochranné známky jsou podobné, a tudíž existuje nebezpečí jejich záměny.


title: Věc T-88/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 24. ledna 2008 – Dorel Juvenile Group v. OHIM (SAFETY 1ST) (Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SAFETY 1ST — Absolutní důvod pro zamítnutí — Neexistence popisné povahy — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/35

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 24. ledna 2008 – Dorel Juvenile Group v. OHIM (SAFETY 1ST)
   (Věc T-88/06) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SAFETY 1ST - Absolutní důvod pro zamítnutí - Neexistence popisné povahy - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)
   (2008/C 64/55)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dorel Juvenile Group, Inc. (Canton, Spojené státy) (zástupce: G. Simon, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: Ó. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. ledna 2006 (věc R 616/2004-2), týkajícímu se přihlášky k zápisu slovní ochranné známky SAFETY 1ST jako ochranné známky Společenství.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Dorel Juvenile Group, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006.


title: Věc T-306/04: Žaloba podaná dne 15. července 2004 Monikou Luxem proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/41

         Žaloba podaná dne 15. července 2004 Monikou Luxem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-306/04)
   (2004/C 262/79)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 15. července 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Monikou Luxem, s bydlištěm v Bruselu, zastoupenou Sébastienem Orlandim, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise o tom, že ji nejmenuje úřednicí Evropských společenství, že ji nepřidělí na DG DEV (Generální ředitelství Rozvoje)/A.2 na pracovní místo prohlášené za volné pod referencí COM/2002/6022/F a že jí odmítá přidělit jakékoliv zaměstnání odpovídající jejím schopnostem a jejímu odbornému zaměření;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně podala svoji kandidaturu v obecném výběrovém řízení COM/A/6/01 na přijímání administrátorů pro obory vnějších vztahů a správy pomoci. Ve své kandidatuře uvedla, že získala německý diplom po studiu v délce tří let. Po úspěchu ve výběrovém řízení podala svoji kandidaturu na volné pracovní místo u Komise. Dopisem ze dne 30. července 2003 ji Komise informovala, že kvůli jejímu diplomu nebylo možné nadále brát zřetel na její kandidaturu. Podle Komise podmínkám připuštění k výběrovému řízení odpovídá pouze německý diplom získaný po čtyřletém studiu s tím, že požadované diplomy musejí umožňovat přístup k doktorskému studiu.
   Na podporu své žaloby na zrušení tohoto rozhodnutí se žalobkyně dovolává porušení zásady právní jistoty, protiprávnosti ustoupení od rozhodnutí, které založilo subjektivní práva, porušení dotčeného vyhlášení výběrového řízení, jakož i zjevně nesprávného posouzení.


title: Věc T-166/10: Žaloba podaná dne 7. dubna 2010 — Samskip Multimodal Container Logistics v. Komise

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/39

         Žaloba podaná dne 7. dubna 2010 — Samskip Multimodal Container Logistics v. Komise
   (Věc T-166/10)
   ()
   2010/C 209/61
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Samskip Multimodal Container Logistics BV ('s-Gravenzande, Nizozemsko) (zástupci: K. Platteau, Y. Maasdam a P. Broers, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2010) 580 ze dne 27. ledna 2010 o finanční pomoci pro návrhy akcí předložené v roce 2009 ve výběrovém řízení programu Evropské unie pro poskytování finanční pomoci Společenství za účelem zlepšení vlivu systému nákladní dopravy na životní prostředí (Marco Polo II) (1) v rozsahu, v němž byl tímto rozhodnutím vybrán návrh č. TREN/B4/SUB/01-2009 MP-II/6, projekt G2G@2XL na financování ve výši 2 190 539 eur,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí dva následující žalobní důvody:
   Ve svém prvním žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že napadené financování porušuje podmínky financování a požadavky čl. 5 odst. 2 nařízení č. 1692/2006, protože:

               —

               způsobuje nepřijatelné narušení hospodářské soutěže v rozporu se společným zájmem na trhu nákladních spedičních služeb alternativními způsoby dopravy navrženými v projektu G2G@2XL, konkrétně železniční dopravou a krátkou námořní plavbou z Itálie, Švýcarska a Rakouska do Spojeného království, a

               —

               projekt G2G@2XL nezůstane po skončení předepsaného období 36 měsíců životaschopný.

         Ve svém druhém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že napadené financování porušuje článek 1 nařízení č. 1692/2006, jelikož nepřispívá k cílům obecného zájmu stanoveným v programu Marco Polo II. Výsledkem napadeného financování údajně bude pouze změna existujícího multimodálního provozovatele na jiného multimodálního provozovatele, nikoli změna ze silniční dopravy na dopravu železniční. V důsledku toho žádná další silniční nákladní doprava nepřejde na způsoby příznivé pro životní prostředí. Napadené financování proto údajně nepřispěje ke skutečnému snížení mezinárodní silniční dopravy a nezmenší dopravní zácpy, ani nepřispěje ke sledovanému zlepšení vlivu systému nákladní dopravy na životní prostředí (tj. k cílům obecného zájmu stanoveným v programu Marco Polo II, které jsou stanoveny v článku 1 nařízení č. 1692/2006).

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1692/2006 ze dne 24. října 2006, kterým se zavádí druhý program Marco Polo pro poskytování finanční pomoci Společenství za účelem zlepšení vlivu systému nákladní dopravy na životní prostředí (Marco Polo II) a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1382/2003 (Úř. věst. L 328, s. 1).


title: Věc C-27/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Itálie) dne 22. ledna 2015 – Pippo Pizzo v. CRGT

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Itálie) dne 22. ledna 2015 – Pippo Pizzo v. CRGT
   (Věc C-27/15)
   (2015/C 138/39)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Pippo Pizzo

      Žalovaná: CRGT srl

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být články 47 a 48 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (1) vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je výše popsaná italská právní úprava, která umožňuje částečné využití schopností jiného subjektu v oblasti služeb, jak je uvedeno výše?

               2)

               Brání či nikoli zásady práva Evropské unie, a zejména zásady ochrany legitimního očekávání, právní jistoty a proporcionality, pravidlu právního řádu členského státu, které umožňuje vyloučit z veřejného zadávacího řízení podnik, který nesplnil povinnost – jejíž nesplnění je sankcionováno vyloučením – zaplatit částku pro účely účasti na výše uvedeném řízení, protože tato povinnost nebyla výslovně uvedena v zadávací dokumentaci, a to přestože existenci této povinnosti nelze jasně vyvodit z doslovného znění platných právních předpisů členského státu, ale lze k ní dospět pomocí dvojité právní operace, která spočívá nejprve v extenzivním výkladu některých ustanovení pozitivního právního řádu členského státu a poté ve výkladu – v souladu se závěry tohoto extenzivního výkladu – normativního obsahu zadávací dokumentace?

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 114.


title: Věc T-316/14: Žaloba podaná dne 1. května 2014 – PKK v. Rada

text:
               28.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/22

         Žaloba podaná dne 1. května 2014 – PKK v. Rada
   (Věc T-316/14)
   2014/C 245/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kurdistan Workers’ Party (PKK) (zástupci: A. van Eik, T. Buruma a M. Wijngaarden, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 125/2014 (1) v rozsahu, v němž se týká PKK (rovněž známé jako Kadek nebo Kongra-GEL);

               —

               rozhodl, že se nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 (2) neuplatní na PKK (rovněž známou jako Kadek nebo Kongra-GEL);

               —

               podpůrně rozhodl, že by bylo opodstatněné mírnější opatření, než ponechání jména žalobkyně na seznamu;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně osm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že prováděcí nařízení Rady (EU) č. 125/2014 je neplatné v rozsahu, v němž se týká PKK, a že nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 nelze použít z důvodu nedodržení práva ozbrojeného konfliktu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že prováděcí nařízení Rady (EU) č. 125/2014 je neplatné v rozsahu, v němž se týká PKK, jelikož PKK nelze kvalifikovat jako „teroristickou organizaci“, jak ji definuje čl. 1 odst. 3 společného postoje Rady 2001/931/SZBP (3).

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že prováděcí nařízení Rady (EU) č. 125/2014 je neplatné v rozsahu, v němž se týká PKK, neboť nebylo přijato žádné rozhodnutí příslušného orgánu, jak požaduje čl. 1 odst. 4 společného postoje Rady 2001/931/SZBP.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že prováděcí nařízení Rady (EU) č. 125/2014 je neplatné v rozsahu, v němž se týká PKK, jelikož se zčásti zakládá na informacích získaných mučením nebo špatným zacházením, čímž byla porušena základní práva a zásady, které podporují jejich uplatňování v souladu s článkem 51 Listiny základních práv.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že prováděcí nařízení Rady (EU) č. 125/2014 je neplatné v rozsahu, v němž se týká PKK, protože Rada neprovedla pravidelné prověření, jak požaduje čl. 1 odst. 6 společného postoje Rady 2001/931/SZBP.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že prováděcí nařízení Rady (EU) č. 125/2014 je neplatné v rozsahu, v němž se týká PKK, jelikož není v souladu s požadavky proporcionality a subsidiarity.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že prováděcí nařízení Rady (EU) č. 125/2014 je neplatné v rozsahu, v němž se týká PKK, neboť nesplňuje povinnost uvést odůvodnění v souladu s článkem 296 SFEU.

               8.

               Osmý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že prováděcí nařízení Rady (EU) č. 125/2014 je neplatné v rozsahu, v němž se týká PKK, protože porušuje právo na obhajobu a právo na účinnou soudní ochranu žalobkyně.

      (1)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 125/2014 ze dne 10. února 2014, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) č. 714/2013 (Úř. věst. L 40, s. 9).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (Úř. věst. L 344, s. 70; Zvl. vyd. 18/01, s. 207).

      (3)  Společný postoj Rady ze dne 27. prosince 2001 o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (Úř. věst. L 344, s. 93; Zvl. vyd. 18/001, s. 217)


title: Věc T-447/11: Žaloba podaná dne 9. srpna 2011 — Catinis v. Komise

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/24

         Žaloba podaná dne 9. srpna 2011 — Catinis v. Komise
   (Věc T-447/11)
   2011/C 298/45
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Lian Catinis (Damašek, Sýrie) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, ve kterém tímto rozhodnutím nebylo zastaveno vyšetřování a ve kterém byl tímto rozhodnutím zamítnut přístup k osobnímu spisu žalobce, a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobce jako žalobní důvod uvádí především porušení práva, jakož i porušení povinnosti uvést odůvodnění rozhodnutí pokračovat ve vyšetřování nad rámec jakékoli přiměřené doby a neuzavřít ho.
   Žalobce se dále opírá o žalobní důvod porušení povinnosti uvést odůvodnění rozhodnutí neumožnit přístup k vyšetřovacímu spisu.
   Konečně uvádí porušení základních práv a obecných právních zásad, zejména porušení zásady řádné správy, presumpce neviny a práva na obhajobu.


title: Věc T-478/16: Žaloba podaná dne 26. října 2016 – OP v. Komise

text:
               19.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 475/17

         Žaloba podaná dne 26. října 2016 – OP v. Komise
   (Věc T-478/16)
   (2016/C 475/27)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: OP (Bonn, Německo) (zástupci: S. Conrad, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil implicitní zamítavé rozhodnutí žalované, jakož i její explicitní zamítavé rozhodnutí ze dne 16. a 30. září 2016 (č. spisu: Ares (2016) 5716994) o stížnosti žalobkyně ze dne 17. dubna 2016 podané podle čl. 22 odst. 1 nařízení (ES) č. 58/2003 týkající se kontroly zákonnosti rozhodnutí Výkonné agentury Evropské rady pro výzkum ze dne 18. března 2016 (č. spisu: Ares (2016) 1371979), které bylo žalobkyni doručeno dne 28. dubna 2016, podle něhož žádost žalobkyně o podporu ze dne 17. listopadu 2015 (č. žádosti 716017 – QUASIMODO) v rámci rámcového programu „Horizont 2020“, ERC-pracovní program 2016 (ERC Starting Grant) byla vyhodnocena jako nevhodná a byla zamítnuta;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod: Porušení práva žalobkyně na kontrolu zákonnosti jednání výkonné agentury Evropské rady pro výzkum ze strany žalované, jelikož tato neodpověděla na stížnost žalobkyně ve lhůtě stanovené čl. 22 odst. 1 třetím pododstavcem nařízení (ES) č. 58/2003 (1).

               2.

               Druhý žalobní důvod: Protiprávnost zamítnutí žádosti žalobkyně o podporu. Žalobkyně tvrdí, že zamítnutí její stížnosti je protiprávní také proto, že zamítavé rozhodnutí výkonné agentury Evropské rady pro výzkum její žádosti o podporu je z její strany protiprávní.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (Úř. věst. 2003, L 11, s. 1).


title: Spojené věci C-241/12 a C-242/12: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 12. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank te Rotterdam — Nizozemsko) — trestní řízení proti Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (C-241/12), Belgian Shell NV (C-242/12) ( „Životní prostředí — Odpady — Pojem — Směrnice 2006/12/ES — Přeprava odpadů — Oznámení příslušným vnitrostátním orgánům — Nařízení (EHS) č. 259/93 — Existence jednání, úmyslu nebo povinnosti zbavit se látky nebo předmětu“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 12. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank te Rotterdam — Nizozemsko) — trestní řízení proti Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (C-241/12), Belgian Shell NV (C-242/12)
   (Spojené věci C-241/12 a C-242/12) (1)

   (Životní prostředí - Odpady - Pojem - Směrnice 2006/12/ES - Přeprava odpadů - Oznámení příslušným vnitrostátním orgánům - Nařízení (EHS) č. 259/93 - Existence jednání, úmyslu nebo povinnosti zbavit se látky nebo předmětu)
   2014/C 52/16
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank te Rotterdam

      Účastnice původního trestního řízení

   Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (C-241/12), Belgian Shell NV (C-242/12)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rechtbank te Rotterdam — Nizozemsko — Výklad nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole (Úř. věst. L 30, s. 1; Zvl. vyd. 15/02, s. 176) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (Úř. věst. L 190, s. 1) — Pojem „odpad“ — Přeprava motorové nafty Ultra Light Sulphur Diesel (ULSD) lodí z Nizozemska do Belgie ¬ UDSL náhodně smísená v okamžiku naložení na loď s methylterc.butyletherem (MTBE) — Produkt, který již neodpovídá specifikacím sjednaným mezi kupujícím a prodávajícím — Kupující, jenž se o této skutečnosti dozvěděl při dodání do Belgie — Motorová nafta převzatá zpět prodávajícím a přepravená do Nizozemska — Kupní cena vrácená kupujícímu — Prodávající mající v úmyslu opětovně uvést motorovou naftu po smísení (či nesmísení) s jiným produktem na trh — Zahrnutí (či nezahrnutí) pod pojem odpad

      Výrok

   Článek 2 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2557/2001 ze dne 28. prosince 2001, musí být vykládán v tom smyslu, že v takové situaci, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, nespadá pod pojem „odpad“ ve smyslu tohoto ustanovení zásilka motorové nafty náhodně smísená s jinou látkou za předpokladu, že její držitel má skutečně v úmyslu znovu tuto zásilku smísenou s jiným produktem uvést na trh, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 243, 11.8.2012.


title: Věc T-15/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  15. března 2006  – BASF v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody v oblasti vitaminových produktů — Práva obhajoby — Hlavní zásady pro výpočet výše pokut — Stanovení výchozí výše pokuty — Odrazující účinek — Přitěžující okolnosti — Vedoucí úloha při protiprávním jednání nebo podněcování k němu — Spolupráce během správního řízení — Profesní tajemství a zásada řádné správy )

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/16

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. března 2006 – BASF v. Komise
   (Věc T-15/02) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody v oblasti vitaminových produktů - Práva obhajoby - Hlavní zásady pro výpočet výše pokut - Stanovení výchozí výše pokuty - Odrazující účinek - Přitěžující okolnosti - Vedoucí úloha při protiprávním jednání nebo podněcování k němu - Spolupráce během správního řízení - Profesní tajemství a zásada řádné správy“)
   (2006/C 108/25)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: BASF AG (Ludwigshafen, Německo) (zástupci: N. Levy, J. Temple-Lang, solicitors, R. O'Donoghue, barrister, a C. Feddersen, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: R. Wainwright a L. Pignataro-Nolin, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení nebo snížení pokut uložených žalobkyni čl. 3 písm. b) rozhodnutí Komise 2003/2/ES ze dne 21. listopadu 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/37.512 – Vitaminy) (Úř. věst. 2003, L 6, s. 1)
   Výrok rozsudku

               1)

               Výše pokut uložených žalobkyni za protiprávní jednání týkající se vitaminů C, betakarotenu a karotenoidů čl. 3 písm. b) rozhodnutí Komise 2003/2/ES ze dne 21. listopadu 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/37.512 – Vitaminy) je stanovena následovně:

                           —

                           protiprávní jednání týkající se vitaminu C: 10,875 miliónů EUR

                           —

                           protiprávní jednání týkající se vitaminu D 3: 5,6 miliónů EUR

                           —

                           protiprávní jednání týkající se betakarotenu: 16 miliónů EUR

                           —

                           protiprávní jednání týkající se karotenoidů: 15,5 miliónů EUR

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Žalobkyně ponese čtyři pětiny vlastních nákladů a čtyři pětiny nákladů vynaložených Komisí, posledně jmenovaná ponese pětinu vlastních nákladů a pětinu nákladů vynaložených žalobkyní.

      (1)  Úř. věst. C 109, 4.5.2002.


title: Věc T-580/13: Žaloba podaná dne 4. listopadu 2013 — Real Express v. OHIM — MIP Metro (real)

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/35

         Žaloba podaná dne 4. listopadu 2013 — Real Express v. OHIM — MIP Metro (real)
   (Věc T-580/13)
   2014/C 45/61
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Real Express Srl (Bukurešť, Rumunsko) (zástupce: C. Anitoae, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 16. září 2013 ve věci R 1519/2012-4;

               —

               uložil žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka v modré a červené barvě obsahující slovní prvek „real“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3 a 35 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 512 609

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: rumunské ochranné známky č. 38 089 a 80 065

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-4/16: Usnesení Tribunálu ze dne 2. června 2016 – Rabbit v. EUIPO – DMG Media (rabbit) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/38

         Usnesení Tribunálu ze dne 2. června 2016 – Rabbit v. EUIPO – DMG Media (rabbit)
   (Věc T-4/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 305/52)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rabbit, Inc. (Redwood City, Kalifornie, Spojené státy americké) (zástupci: M. Engelman, barrister, a J. Stephenson, solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O’Neill, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: DMG Media Ltd (Londýn, Spojené království)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. října 2015 (věc R 2133/2014-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi DMG Media Ltd a Rabbit, Inc.

      Výrok

               1.

               Již není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2.

               Společnost Rabbit, Inc. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 156, 2.5.2016.


title: Věc C-93/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Alicante – Španělsko) – Ornua Co-operative Limited, dříve The Irish Dairy Board Co-operative Limited v. Tindale & Stanton Ltd España, SL „Řízení o předběžné otázce — Duševní vlastnictví — Ochranná známka Evropské unie — Jednotná povaha — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 9 odst. 1 písm. b) a c) — Jednotná ochrana práva z ochranné známky Evropské unie proti nebezpečím záměny a poškození dobrého jména — Pokojná koexistence této ochranné známky a národní ochranné známky užívané třetí osobou v části Evropské unie — Chybějící pokojná koexistence jinde v Unii — Vnímání průměrného spotřebitele — Rozdílné vnímání, které může existovat v různých částech Unie“

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Alicante – Španělsko) – Ornua Co-operative Limited, dříve The Irish Dairy Board Co-operative Limited v. Tindale & Stanton Ltd España, SL
   (Věc C-93/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - Ochranná známka Evropské unie - Jednotná povaha - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 9 odst. 1 písm. b) a c) - Jednotná ochrana práva z ochranné známky Evropské unie proti nebezpečím záměny a poškození dobrého jména - Pokojná koexistence této ochranné známky a národní ochranné známky užívané třetí osobou v části Evropské unie - Chybějící pokojná koexistence jinde v Unii - Vnímání průměrného spotřebitele - Rozdílné vnímání, které může existovat v různých částech Unie“)
   (2017/C 300/04)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de Alicante

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Ornua Co-operative Limited, dříve The Irish Dairy Board Co-operative Limited

      Žalovaná: Tindale & Stanton Ltd España, SL

      Výrok

               1)

               Článek 9 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce [Evropské unie] musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že ochranná známka EU a národní ochranná známka v jedné části Evropské unie pokojně koexistují, neumožňuje dospět k závěru, že v jiné části Unie, kde k pokojné koexistenci této ochranné známky EU a označení totožného s touto národní ochrannou známkou nedochází, neexistuje nebezpečí záměny mezi uvedenou ochrannou známkou EU a tímto označením.

               2)

               Článek 9 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnosti, které by podle soudu pro ochranné známky EU, jenž má rozhodnout o žalobě pro porušení práv z duševního vlastnictví, byly relevantní pro posouzení, zda je majitel ochranné známky EU oprávněn zakázat užívání označení v části Evropské unie, které se netýká tato žaloba, může uvedený soud vzít do úvahy při posouzení, zda je tento majitel oprávněn zakázat užívání tohoto označení v části Unie, které se uvedená žaloba týká, pokud se tržní podmínky a sociokulturní okolnosti v obou uvedených částech Unie od sebe výrazně neliší.

               3)

               Článek 9 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že ochranná známka EU s dobrým jménem a označení v jedné části Evropské unie pokojně koexistují, neumožňuje dospět k závěru, že v jiné části Unie, kde k této pokojné koexistenci nedochází, existuje řádný důvod ospravedlňující užívání tohoto označení.

      (1)  Úř. věst. C 156, 2.5.2016.


title: Věc T-686/15: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2015 – Marcas Costa Brava v. OHIM – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/82

         Žaloba podaná dne 29. listopadu 2015 – Marcas Costa Brava v. OHIM – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Věc T-686/15)
   (2016/C 048/90)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španělsko) (zástupci: E. Manresa Medina a J. Manresa Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švýcarsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Červenobílá brazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „Cremcaffè by Julius Meinl“ – Ochranná známka Společenství č. 11 406 915

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. září 2015, ve věci R 2517/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               konstatoval, že užívání ochranné známky Společenství č. 2 423 705 je považováno za prokázané pro třídu 30, a že přihláška ochranné známky Společenství č. 11 406 915 je neslučitelná s ochrannou známkou Společenství č. 2 423 705;

               —

               uložil OHIM a dalším případným žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Nesprávný výklad čl. 15 odst. 1, čl. 15 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 1 písm. b nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-618/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. listopadu 2013 Zucchetti Rubinetteria SpA proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-396/10, Zucchetti Rubinetteria v. Evropská komise

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. listopadu 2013 Zucchetti Rubinetteria SpA proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-396/10, Zucchetti Rubinetteria v. Evropská komise
   (Věc C-618/13 P)
   2014/C 45/35
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Zucchetti Rubinetteria SpA (zástupci: M. Condinanzi, P. Ziotti a N. Vasile, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadený rozsudek v rozsahu, v němž Tribunál zamítl žalobu ve věci T-396/10 v části, v níž se žalobkyně domáhala zrušení nebo snížení pokuty udělené na základě článku 2 napadeného rozhodnutí C(2010) 4185 final ze dne 23. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.092 — zařízení a pevné součásti koupelen),

               —

               a vydáním konečného rozhodnutí ve věci podle článku 61 statutu Soudního dvora Evropské unie zrušit, nebo alespoň snížit, v rámci výkonu soudního přezkumu v plné jurisdikci, pokutu uloženou uvedeným rozhodnutím Komise,

               —

               v každém případě uložit Komisi náhradu nákladů vynaložených v tomto řízení i v řízení ve věci T-396/10.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Porušení práva Evropské unie, pokud jde o výpočet výše pokut a posouzení závažnosti protiprávního jednání, rozporuplné a nedostatečné odůvodnění, jakož i neúplný výkon pravomoci soudního přezkumu. Zejména porušení čl. 23 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1/2003 (1) a zásad osobní odpovědnosti, proporcionality a rovného zacházení při uplatňování sankcí v oblasti boje proti kartelovým dohodám.
   V rozsudku, který je předmětem tohoto kasačního opravného prostředku, Tribunál podle tvrzení navrhovatelky dospěl k závěru o rozporuplnosti a protiprávnosti napadeného rozhodnutí, tím, že uznal, že se společnost Zucchetti Rubinetteria S.p.A. dopustila méně závažného protiprávního jednání než nadnárodní podniky podílející se na kartelové dohodě, neboť se této dohody neúčastnila a nevěděla o rozšíření této dohody i na jiné trhy, než je italský trh, avšak z toho nevyvodil patřičné závěry pro stanovení výše pokuty. Uplatněním stejných násobících koeficientů a vyloučením existence polehčujících okolností, která vedla k zamítnutí žaloby též z hlediska zrušení či snížení uložené pokuty, tudíž došlo k porušení výše připomenutých obecných zásad a ustanovení bodů 25 a 29 Pokynů pro výpočet pokut, jakož i čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1)


title: Věc T-664/13: Žaloba podaná dne 10. prosince 2013 – Petco Animal Supplies Stores v. OHIM – Gutiérrez Ariza (PETCO)

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/35

         Žaloba podaná dne 10. prosince 2013 – Petco Animal Supplies Stores v. OHIM – Gutiérrez Ariza (PETCO)
   (Věc T-664/13)
   2014/C 112/47
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Petco Animal Supplies Stores, Inc. (San Diego, Spojené státy) (zástupce: C. Aikens, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Domingo Gutiérrez Ariza (Malaga, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 27. října 2013 ve věci R 347/2013-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „PETCO“ pro zboží a služby zařazené do tříd 3, 31 a 35 – Přihláška ochranné známky Společenství č. 10 114 081

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis červenobílé obrazové ochranné známky Společenství č. 9 062 902 obsahující slovní prvek „PETCO“ pro zboží a služby zařazené do tříd 31 a 35

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné vyhovění odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-683/15: Žaloba podaná dne 18. prosince 2015 – Evropská komise v. Polská republika

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/7

         Žaloba podaná dne 18. prosince 2015 – Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-683/15)
   (2016/C 078/08)
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: K.-Ph. Wojcik, M. Heller a J. Hottiaux)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (1), a v každém případě Komisi takové předpisy neoznámila, nesplnila povinnost, která pro ni vyplývá z čl. 130 odst. 1 uvedené směrnice;

               —

               uložit Polské republice v souladu s čl. 260 třetím pododstavcem SFEU penále za nesplnění povinnosti oznámit opatření, kterými se provádí směrnice 2014/59/EU, v sazbě 51 456 euro za každý den prodlení ode dne vydání rozsudku v této věci;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2014/59/EU uplynula dne 31. prosince 2014.

      (1)  Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 190


title: Věc C-508/10: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. dubna 2012 — Evropská komise v. Nizozemské království ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/109/ES — Právní postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty — Žádost o přiznání právního postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta — Žádost o povolení k pobytu ve druhém členském státě, podaná státním příslušníkem třetí země, kterému již bylo přiznáno právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta v prvním členském státě, nebo jeho rodinným příslušníkem — Výše poplatků požadovaných příslušnými orgány — Nepřiměřenost — Překážka výkonu práva pobytu“ )

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. dubna 2012 — Evropská komise v. Nizozemské království
   (Věc C-508/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/109/ES - Právní postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty - Žádost o přiznání právního postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta - Žádost o povolení k pobytu ve druhém členském státě, podaná státním příslušníkem třetí země, kterému již bylo přiznáno právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta v prvním členském státě, nebo jeho rodinným příslušníkem - Výše poplatků požadovaných příslušnými orgány - Nepřiměřenost - Překážka výkonu práva pobytu)
   2012/C 174/09
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Condou-Durande a R. Troosters, zmocněnci)

      Žalované: Nizozemské království (zástupci: C.M. Wissels a J. Langer, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Řecká republika (zástupkyně: T. Papadopoulou, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení směrnice Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty (Úř. věst. 2004, L 16, s. 44; Zvl. vyd. 19/06, s. 272) — Žádost o právní postavení státního příslušníka, který je dlouhodobě pobývajícím rezidentem — Poplatky — Příliš vysoké a nepřiměřené částky — Prostředek k zabránění využití práva pobytu

      Výrok

               1)

               Nizozemské království tím, že od státních příslušníků třetích zemí, kteří žádají o získání právního postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta v Nizozemsku, a od těch, kterým toto právní postavení bylo přiznáno v jiném členském státě, než je Nizozemské království, a kteří žádají o přiznání práva pobytu v tomto členském státě, jakož i jejich rodinných příslušníků, kteří žádají o povolení tyto státní příslušníky doprovázet či se k nim připojit, vybírá poplatky, jež jsou nadměrné a nepřiměřené a které mohou vytvořit překážku výkonu práv přiznaných směrnicí Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Řecká republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011.


title: Věc C-533/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 24. listopadu 2014 – Toorank Productions v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 24. listopadu 2014 – Toorank Productions v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-533/14)
   (2015/C 065/32)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Toorank Productions BV

      Odpůrce: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžné otázky

               1)

               Má být položka 2206 KN vykládána v tom smyslu, že nápoj vyrobený kvašením jablečného koncentrátu s označením „Ferm fruit“, který se používá také jako základní nápoj pro výrobu různých jiných nápojů, má obsah alkoholu ve výši 16 % objemových, je díky vyčištění (mimo jiné filtrací) barevně, čichově a chuťově neutrální a nebyl do něj přidán žádný destilovaný alkohol, má být zařazen do této položky? V případě záporné odpovědi: má být položka 2208 KN vykládána v tom smyslu, že takovýto nápoj má být zařazen do této položky?

               2)

               Má být položka 2206 KN vykládána v tom smyslu, že nápoj s objemovým obsahem alkoholu 14 %, který byl vyroben smícháním (základního) nápoje, který byl popsán výše v první otázce, s cukrem, aroma, barvivy a dochucovadly, jakož i se zahušťovadly a konzervačními látkami a neobsahuje žádný destilovaný alkohol, má být zařazen do této položky? V případě záporné odpovědi: má být položka 2208 KN vykládána v tom smyslu, že takovýto nápoj má být zařazen do této položky?


title: Věc T-717/16: Žaloba podaná dne 4. října 2016 – Waldhausen v. EUIPO (Zobrazení siluety koňské hlavy)

text:
               28.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 441/31

      Žaloba podaná dne 4. října 2016 – Waldhausen v. EUIPO (Zobrazení siluety koňské hlavy)
      (Věc T-717/16)
      (2016/C 441/37)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Waldhausen GmbH & Co. KG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: V. Ekey, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranka známka Evropské unie (zobrazení siluety koňské hlavy) – Přihláška č. 14 588 933

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 31. srpna 2016, ve věci R 1195/2016-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-534/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2012 Luigim Marcucciem proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 11. září 2012 ve věci T-241/03 REV, Marcuccio v. Komise

text:
               9.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/5

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2012 Luigim Marcucciem proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 11. září 2012 ve věci T-241/03 REV, Marcuccio v. Komise
   (Věc C-534/12 P)
   2013/C 71/08
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit v celém rozsahu a bez výjimky usnesení vydané Tribunálem Evropské unie dne 11. září 2012 ve věci T-241/03 REV;

               —

               primárně:

                           a)

                           prohlásit za přípustný návrh podaný navrhovatelem dne 27. prosince 2011 na zrušení usnesení vydaného dne 17. května 2006 prvním senátem Tribunálu ve věci T-241/03, jež je projednávána Tribunálem, návrh ze dne 27. listopadu 2011, který dal podnět k projednávané věci, a v důsledku toho nařídit pokračování v řízení ex lege, a

                           b)

                           uložit odpůrkyni náhradu nákladů řízení, které navrhovateli vznikly v tomto stupni řízení, nebo

               —

               podpůrně vrátit věc Tribunálu k novému rozhodnutí ex lege o přípustnosti návrhu ze dne 27. prosince 2011 a případně poté o meritu věci.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Procesní vady, které nepříznivě zasáhly do zájmů navrhovatele, se kterými jsou spojena závažná pochybení při rozhodování, jako jsou mimo jiné a) zcela chybějící dokazování a odůvodnění napadeného usnesení; b) porušení podstatných formálních náležitostí; c) porušení zásady nedotknutelnosti pravomoci, kterou má soudce ustanovený zákonem, rozhodnout ve věci; d) porušení ustanovení čl. 64 odst. 4 prvního pododstavce jednacího řádu Tribunálu, čl. 127 odst. 1 a 2 jednacího řádu a konečně procesního práva potestativní povahy, které náleží navrhovateli, navrhnout kdykoliv Tribunálu, aby přijal organizační procesní opatření týkající se projednávané věci;

               2)

               porušení čl. 44 odst. 1 a 2 statutu Soudního dvora Evropské unie;

               3)

               porušení právní zásady obsažené v rozsudku soudu EU, a sice rozsudku vydaném Soudním dvorem Evropské unie dne 13. října 1977 ve věci C-56/75 REV, Elz v. Komise;

               4)

               zcela chybějící dokazování a odůvodnění napadeného usnesení, rovněž z důvodu zkreslení skutkového stavu a tvrzení navrhovatele.


title: Věc F-136/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 27. ledna 2014 — Carpenito v. Rada

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/37

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 27. ledna 2014 — Carpenito v. Rada
      (Věc F-136/12) (1)

      (2014/C 71/74)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013, s. 75.