title: Věc C-66/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 8. února 2013 — Green Network SpA v. Autorità per l’energia elettrica e il gas

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 8. února 2013 — Green Network SpA v. Autorità per l’energia elettrica e il gas
   (Věc C-66/13)
   2013/C 147/10
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Green Network SpA

      Odpůrce: Autorità per l’energia elettrica e il gas

      Předběžné otázky

               1)

               Brání vnitrostátní právní předpis ([čl.] 20 odst. 3 legislativního nařízení č. 387 z roku 2003), který podmiňuje uznání záruk původu vystavených třetími zeměmi uzavřením příslušné mezinárodní dohody mezi Italskou republikou a třetí zemí, správnému uplatňování čl. 3 odst. 2 a článku 216 SFEU — podle nichž má Unie výlučnou pravomoc uzavírat mezinárodní dohody, stanoví-li tak právní akt Unie, nebo je li uzavření dohody nezbytné k umožnění výkonu pravomocí Unie na vnitřní úrovni nebo se může dotknout společných pravidel či změnit jejich oblast působnosti, a to s dvojím důsledkem, že pravomoc uzavírat se třetími zeměmi dohody, které se dotýkají společných pravidel či mění jejich oblast působnosti, nebo které [se dotýkají] oblasti, jež je plně upravena právními předpisy Společenství a je ve výlučné pravomoci Unie, má pouze samotná Unie a že tato pravomoc již dále nenáleží, individuálně ani kolektivně, členským státům — a výše uvedeného článku 5 směrnice 2001/77/ES?

               2)

               Brání zmiňovaná vnitrostátní právní úprava zejména správnému uplatňování uvedených právních ustanovení Společenství v případě, že třetí zemí je Švýcarská konfederace, jež je k Evropské unii vázána dohodou o volném obchodu uzavřenou dne 22. července 1972, která vstoupila v platnost dne 1. ledna 1973?

               3)

               Brání vnitrostátní ustanovení obsažené v čl. 4 odst. 6 ministerského nařízení ze dne 11. listopadu 1999, podle něhož je přijetí žádosti v případě dovozu elektrické energie ze zemí, které nejsou součástí Evropské unie, podmíněno uzavřením úmluvy mezi provozovatelem vnitrostátní přenosové sítě a odpovídajícím místním orgánem, jež stanoví podmínky nezbytných kontrol, správnému uplatňování právních předpisů Společenství uvedených v bodě 1)?

               4)

               Brání zejména zmiňovaná vnitrostátní právní úprava správnému uplatňování uvedených právních ustanovení Společenství v případě, že dohoda podle čl. 4 odst. 6 ministerského nařízení ze dne 11. listopadu 1999 spočívá pouze v mlčky uzavřené dohodě, která nebyla nikdy vyjádřena formou oficiálního aktu a o které odvolatelka, která nebyla schopna specifikovat její náležitosti, tvrdí, že existuje?


title: Věc T-385/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2014 — BP Products North America v. Rada ( „Dumping — Dotace — Clo na dovoz bionafty pocházející ze Spojených států — Obcházení — Článek 13 nařízení (ES) č. 1225/2009 — Článek 23 nařízení (ES) č. 597/2009 — Mírně upravený obdobný výrobek — Právní jistota — Zneužití pravomoci — Zjevně nesprávná posouzení — Povinnost uvést odůvodnění — Rovné zacházení — Zásada řádné správy“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2014 — BP Products North America v. Rada
   (Věc T-385/11) (1)

   (Dumping - Dotace - Clo na dovoz bionafty pocházející ze Spojených států - Obcházení - Článek 13 nařízení (ES) č. 1225/2009 - Článek 23 nařízení (ES) č. 597/2009 - Mírně upravený obdobný výrobek - Právní jistota - Zneužití pravomoci - Zjevně nesprávná posouzení - Povinnost uvést odůvodnění - Rovné zacházení - Zásada řádné správy)
   2014/C 52/59
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobkyně: BP Products North America, Inc. (Naperville, Illinois, Spojené státy) (zástupci: původně C. Farrar, solicitor, H. J. Prieß, B. Sachs a M. Schütte, advokáti, poté C. Farrar, H. J. Prieß, M. Schütte a K. Arend, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. P. Hix, zmocněnec, ve spolupráci s B. O’Connor, solicitor, a S. Gubel, advokát)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: M. França a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci); a European Biodiesel Board (EBB) (zástupci: O. Prost a M. S. Dibling, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 443/2011 ze dne 5. května 2011, kterým se konečné vyrovnávací clo uložené nařízením Rady (ES) č. 598/2009 na dovoz bionafty pocházející ze Spojených států amerických rozšiřuje na dovoz bionafty zasílané z Kanady, bez ohledu na to, zda je u ní deklarován původ z Kanady, kterým se konečné vyrovnávací clo uložené nařízením (ES) č. 598/2009 rozšiřuje na dovoz bionafty ve formě směsi obsahující 20 % hmotnostních nebo méně bionafty pocházející ze Spojených států amerických a kterým se ukončuje šetření týkající se dovozu bionafty zasílané ze Singapuru (Úř. věst. L 122, s. 1), a dále prováděcího nařízení Rady (EU) č. 444/2011 ze dne 5. května 2011, kterým se konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 599/2009 na dovoz bionafty pocházející ze Spojených států amerických rozšiřuje na dovoz bionafty zasílané z Kanady, bez ohledu na to, zda je u ní deklarován původ z Kanady, kterým se konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 599/2009 rozšiřuje na dovoz bionafty ve formě směsi obsahující 20 % hmotnostních nebo méně bionafty pocházející ze Spojených států amerických a kterým se ukončuje šetření týkající se dovozu bionafty zasílané ze Singapuru (Úř. věst. L 122, s. 12).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost BP Products North America Inc. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie a European Biodiesel Board (EBB).

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci F-103/07 ( Úř. věst. C 315, 22.12.2007, s. 45 )

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/39

         Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci F-103/07

      (
            Úřední věstník Evropské unie C 315 ze dne 22.12.2007, s. 45
         )

   (2008/C 79/75)
   Sdělení v Úředním věstníku ve věci F-103/07, Duta v. Soudní dvůr, je třeba chápat takto:

         „Žaloba podaná dne 5. října 2007 – Duta v. Soudní dvůr
         (Věc F-103/07)
         (2006/C 000/01)
         Jednací jazyk: francouzština
         Účastníci řízení

            Žalobce: Radu Duta (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: F. Krieg, advokát)

            Žalovaný: Soudní dvůr Evropských společenství
         Návrhové žádání žalobce

                     —

                     zrušit napadená rozhodnutí;

                     —

                     vrátit věc příslušnému orgánu;

                     —

                     uložit žalovanému zaplatit částku 1 euro jako náhradu škody;

                     —

                     uložit žalovanému nákladů řízení.

               Žalobní důvody a hlavní argumenty
         Touto žalobou žalobce napadá zamítnutí své kandidatury na místo referendáře u soudce Soudu prvního stupně Evropských společenství. K tomuto zamítnutí došlo oběžníkem ze dne 24. ledna 2007, zatímco dotčený soudce předtím jevil o kandidaturu žalobce živý zájem.
         Žalobce uplatňuje, zaprvé, neplatnost rozhodnutí o zamítnutí jeho stížnosti. Tu projednala ‚Komise Soudu prvního stupně příslušná k rozhodování o stížnostech‘, jejíž složení nesplňuje požadavky na spravedlivý proces, tak jak jsou definovány čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o lidských právech a základních svobodách. Členové Soudu zasedající v této komisi totiž nemohou zcela nestranně rozhodovat o věcech týkajících se jednoho ze svých kolegů.
         Zadruhé, žalobce uplatňuje, že byl obětí diskriminace. Dotčený soudce nevykonal přiměřeně svoji posuzovací pravomoc.
         A konečně, žalobce se domnívá, že napadená rozhodnutí v každém případě porušují obecné zásady transparentnosti, dobré víry a ochrany legitimního očekávání.“


title: Věc F-115/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 28. dubna 2016 – Silva Rodriguez v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Důchod — Výpočet nároků na důchod — Příplatek za vedení — Článek 81 jednacího řádu“

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/44

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 28. dubna 2016 – Silva Rodriguez v. Komise
   (Věc F-115/15) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Důchod - Výpočet nároků na důchod - Příplatek za vedení - Článek 81 jednacího řádu“)
   (2016/C 222/57)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: José Manuel Silva Rodriguez (Madrid, Španělsko) (zástupci: N. de Montigny a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a F. Simonetti, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým byly omezeny nároky žalobce na důchod a na prohlášení nepoužitelnosti rozhodnutí vedoucích administrativy ze dne 16. června 2005 v rozsahu, v němž se jimi omezuje bonifikace nároků žalobce na důchod, jakož i na uložení povinnosti žalované vyplácet starobní důchod, na který má žalobce nárok.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba pana José Manuel Silva Rodrigueze se zčásti odmítá jako zjevně nepřípustná a zčásti zamítá jako zjevně neopodstatněná.

               2)

               José Manuel Silva Rodriguez ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2015, s. 56.


title: Věc F-36/13: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 3. prosince 2013 — CT v. Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast ( „Veřejná služba — Dočasný zaměstnanec — Smlouva na dobu neurčitou — Výpověď — Narušení vážnosti funkce — Narušení pouta důvěry“ )

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/39

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 3. prosince 2013 — CT v. Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast
   (Věc F-36/13) (1)

   (Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Smlouva na dobu neurčitou - Výpověď - Narušení vážnosti funkce - Narušení pouta důvěry)
   2014/C 24/71
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: CT (Brusel, Belgie) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast (zástupci: H. Monet a B. Wägenbaur, zmocněnec a advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o výpovědi pracovní smlouvy žalobkyně na základě čl. 47 písm. c) bodu i) pracovního řádu použitelného na ostatní zaměstnance (RAA)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               CT ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Výkonnou agenturou pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013, s. 58


title: Věc T-145/10: Žaloba podaná dne 24. března 2010 — Solae v. OHIM — Délitaste (alpha taste)

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/40

         Žaloba podaná dne 24. března 2010 — Solae v. OHIM — Délitaste (alpha taste)
   (Věc T-145/10)
   2010/C 148/67
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Solae Holdings LLC (St. Louis, Spojené státy) (zástupce: E. Armijo Chávarri, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Délitaste S.A. Industrielle et Commerciale d’Aliments (Soluň, Řecko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že tato žaloba a její přílohy byly řádně podány

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. prosince 2009 ve věci R 92/2009-2

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „alpha taste“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 29, 30, 39 a 43

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis ochranné známky Společenství „ALPHA“ pro výrobky zařazené do třídy 29

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně určil, že mezi dotyčnými ochrannými známkami existuje pouze částečné nezbezpečí záměny.


title: Výmaz věci C-179/04

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/30

         Výmaz věci C-179/04 (1)

   (2005/C 143/53)

      (Jednací jazyk: řečtina)

   Usnesením ze dne 10. března 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-179/04, Komise Evropských společenství proti Řecké republice.

      (1)  Úř. věst. C 168, 26.6.2004


title: Věc C-303/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Voghera ze dne 1. července 2004 ve věci Lidl Italia srl proti Comune di Stradella

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Voghera ze dne 1. července 2004 ve věci Lidl Italia srl proti Comune di Stradella
   (Věc C-303/04)
   (2004/C 228/59)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunale di Voghera (Itálie) ze dne 1. července 2004 ve věci Lidl Italia srl proti Comune di Stradella, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 16. července 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunale di Voghera žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               —

               Je třeba ustanovení článku 1 směrnice 83/189/EHS (nyní směrnice 98/34/ES (1) v platném znění) o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů vykládat v tom smyslu, že je třeba rozumět, že výraz „technický předpis“ používaný v uvedeném článku 1 se použije na vnitrostátní právní předpis, jako článek 19 zákona č. 93 ze dne 23. března 2001, který zakazuje uvádění tyčinek určených k čištění uší na trh (více známé pod názvem „cotton-stick“) v Itálii, neboť jsou vyráběny z biologicky nerozložitelné látky?

               —

               Je-li odpověď na první otázku kladná, bylo třeba předem sdělit z podnětu italské vlády výše uvedený článek 19 zákona č. 93 ze dne 23. března 2001 Komisi Evropských společenství podle článku 8 směrnice 83/189/EHS (nyní směrnice 98/34/ES) za účelem schválení jeho používání v Itálii, jak je stanoveno v článcích 8 a 9 výše uvedené směrnice?

               —

               Je-li odpověď na druhou otázku kladná a v případě nesplnění povinnosti sdělit výše uvedený článek 19 zákona č. 93/2001 Komisi Evropských společenství, dovolují spojená ustanovení článku 28 Smlouvy o ES týkající se zásad a pravidel na ochranu volného pohybu zboží a směrnice 83/189/EHS (nyní směrnice 98/34/ES) italskému soudci nepoužít dotčený vnitrostátní předpis, který musí být považován za protiprávní v rozsahu, v němž se používá na výrobky pocházející z jiného členského státu Evropské unie?

      (1)  Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37.


title: Věc T-518/13: Žaloba podaná dne 23. září 2013 — Future Enterprises v. OHIM — McDonald's International Property (MACCOFFEE)

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/19

         Žaloba podaná dne 23. září 2013 — Future Enterprises v. OHIM — McDonald's International Property (MACCOFFEE)
   (Věc T-518/13)
   2013/C 352/36
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Future Enterprises Pte Ltd (Singapur, Singapur) (zástupci: J. Olsen, B. Hitchens, R. Sharma a M. Henshall, Solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Mc McDonald’s International Property Co. Ltd (Wilmington, Spojené státy)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 13. června 2013 vydané ve věci R 1178/2012 1 a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „MACCOFFEE“ pro výrobky zařazené do tříd 29, 30 a 32 — zápis ochranné známky Společenství č. 7 307 382.

      Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: důvody uvedené v čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. a) a b), čl. 8 odst. 2 písm. c) a čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: vyhovění návrhu na prohlášení neplatnosti v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství


title: Věc T-34/13: Žaloba podaná dne 23. ledna 2013 — Meta Group v. Evropská komise

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/27

         Žaloba podaná dne 23. ledna 2013 — Meta Group v. Evropská komise
   (Věc T-34/13)
   2013/C 79/48
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Meta Group Srl (Řím, Itálie) (zástupci: A. Bartolini, V. Colcelli, a A. Formica, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál zrušil:

               —

               oznámení generálního ředitelství pro podniky a průmysl ze dne 11. prosince 2012, referenční číslo 1687862;

               —

               zprávu o finančním auditu č. S12.16817;

         a případně:

               —

               oznámení Evropské komise, generálního ředitelství pro rozpočet (general budget and EDF), č. 1328694 ze dne 12. listopadu 2012, jehož předmětem je „zaplacení prostřednictvím započtení pohledávek a dluhů Komise“, ve kterém Komise uvedla, že přistoupila k započtení pohledávky společnosti Meta Group vůči Komisi na základe smlouvy „Take-it-up“ (č. 245637) ve výši 69 061,89 euro s odpovídajícím dluhem vyplývajícím z oznámení dluhu č. 32412078833,

               —

               oznámení Evropské komise, generálního ředitelství pro rozpočet (general budget and EDF), č. 1380282 ze dne 21. listopadu 2012 o započítaní pohledávky společnosti Meta Group vůči Komisi na základe smlouvy „BCreative“ (č. 245599) v výši 16 772,36 euro s odpovídajícím dluhem vyplývajícím z oznámení dluhu č. 32412078833,

               —

               oznámení Evropské komise, generálního ředitelství pro rozpočet (general budget and EDF) č. 1380323 ze dne 21. listopadu 2012 o započítaní pohledávky společnosti Meta Group vůči Komisi na základe smlouvy „BCreative“ (č. 245599) v výši 16 772,36 euro s odpovídajícím dluhem ve stejné výši,

               —

               oznámení Evropské komise, generálního ředitelství pro rozpočet (general budget and EDF), č. 1387638 ze dne 22. listopadu 2012 o započítaní pohledávky společnosti Meta Group vůči Komisi na základe smlouvy „Take-it-up“ (č. 245637) a smlouvy „Ecolink“ (č. 256224) ve výši 220 518,25 euro s dluhem vyplývajícím z oznámení dluhu č. 32412078833 ve výši 209 180,92 eura,

               —

               a v důsledku toho uložil správnímu orgánu, aby žalobkyni zaplatil částku 424 787 euro zvýšenou o úroky z prodlení,

               —

               uložil správnímu orgánu nahradit újmu, která v důsledku toho vznikla žalobkyni a uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba se týká smluv o poskytnutí dotací uzavřených mezi žalobkyní a Komisí v rámci „Rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace (CIP) (2007 až 2013)“.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z údajně zjevně nesprávného posouzení skutkových okolností, porušení dodatku č. 1 ke smlouvě ECOLINK+ ze dne 14. října 2011, porušení zásady legitimního očekávání, zásady ochrany nabytých práv, zásady právní jistoty a povinnosti řádné péče.

                           —

                           V této souvislosti se uvádí, že Komise svým jednáním porušila smluvní závazky, které přijala ve vztahu ke společnosti META, přičemž se zvláště poukazuje na akceptaci metody výpočtu navržené žalobkyní.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z údajného porušení článku 11 smluv o poskytnutí dotací na základě programu CIF (BCreative, Take-IT-Up, Ecolink+), z porušení zásady racionality a ze zjevně nesprávného posouzení skutkových okolností.

                           —

                           V této souvislosti se uvádí, že žalující společnost poskytla důkazy, že odměny jejích společníků vykonávajících práce jsou v plném souladu s tržními hodnotami a odměnou samostatně výdělečně činných podřízených pracovníků („in-house consultants“) a zaměstnanců vykonávajících podobné činnosti. Podle vnitrostátního práva je možné takové minimální odměny zvýšit i o 100 % v případě, že je požadovaná služba „zvláště důležitá, komplexní nebo těžká“ (viz čl. 6 odst. 1 ministerského nařízení č. 169 ze dne 2. září 2010). Zaměstnávání mezinárodních odborníků působících v oblasti činností souvisejících s dotčenými projekty společností META Group na základě smlouvy o „pokračující a koordinované spolupráci“ je rovněž zcela legitimní.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality správního postupu, zásady řádné správy, transparentnosti a zásady předchozí stanovení kritérií.

                           —

                           V této souvislosti se uvádí, že existence různých kritérií, která je možné použít pro účely stanovení metod výpočtu odměny, měla vést správní orgán k přijetí kritéria nejvýhodnějšího pro jednotlivce. Jakmile byly zjištěny významné odchylky mezi sazbami za tytéž služby na italském a evropském trhu, bylo vhodné upřednostnit řešení, v rámci kterého by byla žalobkyni způsobena co nejmenší újma.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení skutkových okolností, porušení dodatku č. 1 ke smlouvě ECOLINK+ ze dne 14. října 2011 a porušení zásad legitimního očekávání, dobré víry, ochrany nabytých práv, právní jistoty a povinnosti řádné péče.

                           —

                           V této souvislosti se uvádí, že rozhodnutí o započtení jsou protiprávní, jelikož částky uvedené jako pohledávky vlastněné společností META na základě výše uvedených smluv jsou podstatně nižší než skutečně dlužné částky. Konkrétně Komise, jak se uvádí v konečné zprávě o auditu napadené touto žalobou, svévolně při stanovení oprávněných výdajů společníků poskytujících služby uplatnila nižší hodinové sazby než byly sazby navržené META.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady řádné správy a z nedostatku odůvodnění.

                           —

                           V této souvislosti se uvádí, že rozhodnutí o započtení pohledávky jsou zcela neodůvodněná a to i ve vztahu k použitým kritériím a parametrům výpočtu. Jelikož společnosti META nebyly v době oznámení rozhodnutí o sporných započteních ještě známy konečné výsledky zprávy o auditu, měla tedy Komise vysvětlit posouzení přijatá na základě jejího rozhodnutí použít jinou metodu výpočtu uznatelných výdajů než smluvně stanovenou metodu.

               6)

               Šestý žalobní důvod vychází ze zjevného pochybení při výpočtu k určení částek, které žalobkyni náleží.

                           —

                           V této souvislosti se uvádí, že výpočty provedené Komisí pro účely započtení pohledávek jsou navíc zjevně nesprávné. I když se totiž v souvislosti s programem „Marie Curie“ použijí flat rates, výsledné účty nejsou koherentní.


title: Věc T-625/14: Usnesení Tribunálu ze dne 24. června 2015 – Wm. Wrigley Jr. v. OHIM OHMI (Znázornění koule) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující kouli — Absolutní důvod zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Žaloba po právní stránce zcela zjevně neopodstatněná“

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/47

         Usnesení Tribunálu ze dne 24. června 2015 – Wm. Wrigley Jr. v. OHIM OHMI (Znázornění koule)
   (Věc T-625/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující kouli - Absolutní důvod zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Žaloba po právní stránce zcela zjevně neopodstatněná“)
   (2015/C 311/51)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: M. Kinkeldey, S. Brandstätter a C. Schmitt, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. června 2014 (věc R 168/2014-5) týkajícímu se přihlášky obrazového označení znázorňujícího kouli jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Wm. Wrigley Jr. Company se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc C-406/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England and Wales) (Queen's Bench Division), Leeds District Registry dne 18. září 2008 – Uniplex (UK) Limited v. NHS Business Services Authority

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England and Wales) (Queen's Bench Division), Leeds District Registry dne 18. září 2008 – Uniplex (UK) Limited v. NHS Business Services Authority
   (Věc C-406/08)
   (2008/C 301/36)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   High Court of Justice (Queen's Bench Division)
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Uniplex (UK) Limited

      Žalovaný: NHS Business Services Authority
   Předběžné otázky
   Pokud hospodářský subjekt napadá ve vnitrostátním řízení udělení rámcové dohody veřejným zadavatelem na základě výběrového řízení, v němž byl takový subjekt uchazečem a které mělo být provedeno v souladu se směrnicí 2004/18/ES (1) (a použitelnými vnitrostátními předpisy), a domáhá se v takovém řízení určení a náhrady škody v souvislosti s porušením použitelných předpisů o zadávání veřejných zakázek, pokud jde o takové výběrové řízení a zadání zakázky:

               a)

               je třeba takové vnitrostátní ustanovení, jako je čl. 47 odst. 7 písm. b) Public Contracts Regulations 2006, které stanoví, že řízení musí být zahájeno bez zbytečného odkladu, nejpozději však do 3 měsíců ode dne, kdy poprvé vznikly důvody pro zahájení řízení, pokud soud neurčí, že je důvodné tuto lhůtu prodloužit, vykládat ve světle článků 1 a 2 směrnice 89/665/EHS (2) a zásady rovnocennosti vyplývající z práva Společenství a požadavku práva Společenství na účinnou soudní ochranu, nebo zásady efektivity, a s přihlédnutím k jakýmkoli jiným relevantním zásadám práva ES, v tom smyslu, že přiznává uchazeči takové samostatné a bezpodmínečné právo vůči veřejnému zadavateli, že lhůta pro zahájení řízení o přezkumu takového výběrového řízení a zadání zakázky začíná běžet ode dne, kdy se uchazeč dozvěděl nebo musel dozvědět o tom, že výběrové řízení a zadání zakázky je v rozporu s předpisy Společenství o zadávání veřejných zakázek nebo ode dne porušení použitelných předpisů o zadávání veřejných zakázek; a

               b)

               bez ohledu na odpověď na předchozí otázku, jak má vnitrostátní soud uplatňovat i) jakýkoli požadavek na zahájení řízení bez zbytečného odkladu a ii) jakoukoli posuzovací pravomoc, pokud jde o prodloužení vnitrostátní promlčecí lhůty pro zahájení takového řízení?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132).

      (2)  Směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 246).


title: Věc T-217/14: Žaloba podaná dne 9. května 2014 – Gmina Kosakowo v. Komise

text:
               30.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/26

         Žaloba podaná dne 9. května 2014 – Gmina Kosakowo v. Komise
   (Věc T-217/14)
   2014/C 202/33
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gmina Kosakowo (Kosakowo, Polsko) (zástupce: M. Leśny, zmocněnec)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ve věci SA. 35388 ze dne 11. února 2014, jímž se Polsku nařizuje, aby si od letiště Gdynia-Kosakowo vyžádalo navrácení neoprávněně vyplacené státní podpory;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod, týkající se

                           —

                           nesprávného zjištění skutkového stavu, jež byl vzat za základ napadeného rozhodnutí.

               2.

               Druhý žalobní důvod, týkající se

                           —

                           porušení čl. 107 odst. 1 SFEU v důsledku nepodložené domněnky, že Gmina Kosakowo poskytla podporu v rozporu s tímto ustanovením v situaci, kdy nabytí podílů ve společnosti Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. touto jednotkou představovalo vyúčtování transakce v rámci smlouvy o pronájmu pozemků; krom toho nesprávné uplatnění kritéria soukromého investora Evropskou komisí.

               3.

               Třetí žalobní důvod, týkající se

                           —

                           porušení těchto procesních pravidel: článku 107 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 v důsledku nesprávného uplatnění kritéria soukromého investora; čl. 7. odst. 5 ve spojení s čl. 13 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 v důsledku nesprávného stanovení výše podpory, která měla být navrácena, a v níž byly zahrnuty též výdaje na bezpečnost a infrastrukturu; a čl. 296 odst. 2 SFEU v důsledky neexistence řádného odůvodnění napadeného rozhodnutí, ve kterém nebyly obsaženy podstatné údaje umožňující zjištění jejích důvodů.


title: Věc T-318/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. února 2015 – Vita Phone v. OHIM (LIFEDATA) „Ochranná známka Společenství – Přihláška slovní ochranné známky Společenství LIFEDATA – Absolutní důvod pro zamítnutí – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) a článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009 – Nedostatek konkrétního posouzení – Povinnost uvést odvodnění“

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. února 2015 – Vita Phone v. OHIM (LIFEDATA)
      (Věc T-318/13) (1)

      („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství LIFEDATA - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009 - Nedostatek konkrétního posouzení - Povinnost uvést odvodnění“)
      (2015/C 107/34)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Vita Phone GmbH (Mannheim, Německo) (zástupci: P. Ruess a A. Doepner-Thiele, advokáti)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: G. Marten a G. Schneider, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 26. března 2013 (věc R 1072/2012-1) týkajícímu se přihlášky slovní ochranné známky LIFEDATA jako ochranné známky Společenství.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Vita Phone Gmbh se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 226, 3. 8. 2013.


title: Spojené věci T-4/94, T-73/94, T-372/94, T-52/97, T-60/97, T-64/97 a T-144/97: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 23. července 2009 — Wilman a další v. Rada a Komise

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/21

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 23. července 2009 — Wilman a další v. Rada a Komise
   (Spojené věci T-4/94, T-73/94, T-372/94, T-52/97, T-60/97, T-64/97 a T-144/97) (1)

   2009/C 233/40

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí spojených věcí.

      (1)  Úř. věst. C 43, 12.2.1994.


title: Věc C-240/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein Hallinto-oikeu (Finsko) dne  29. května 2006  – Fortum Project Finance SA

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein Hallinto-oikeu (Finsko) dne 29. května 2006 – Fortum Project Finance SA
   (Věc C-240/06)
   (2006/C 178/39)
   Jednací jazyk: finština
   Předkládající soud
   Korkein Hallinto-oikeus
   Účastnice původního řízení
   Fortum Project Finance SA
   Předběžné otázky
   Mají být článek 56 Smlouvy o založení Evropského společenství a čl. 12 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (1) vykládány v tom smyslu, že brání ukládání daně z převodu v případě, že jsou cenné papíry převedeny výše uvedeným způsobem na akciovou společnost jako věcný vklad, která za to jako protiplnění předá její nově vydané akcie?

      (1)  Úř. věst. L 249, s. 25.


title: Věc C-189/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Kypr) dne 16. dubna 2014 – Bogdan Chain v. Atlanco LTD

text:
               30.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Kypr) dne 16. dubna 2014 – Bogdan Chain v. Atlanco LTD
   (Věc C-189/14)
   2014/C 202/14
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Eparchiako Dikastirio Lefkosias

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Bogdan Chain

      Žalovaná: Atlanco LTD

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být skutečnost, že oblast působnosti čl. 13 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 883/2004 (1) a čl. 14 odst. 5 písm. b) prováděcího nařízení č. 987/2009 (2) zahrnuje „osobu, která obvykle pracuje ve dvou nebo více členských státech“, vykládána v tom smyslu, že zahrnuje i případ osoby, která je na základě pracovní smlouvy zaměstnána jediným zaměstnavatelem usazeným v členském státě EU za účelem výkonu pracovní činnosti ve dvou jiných členských státech EU, a to i v případě, že:

                           a)

                           druhý členský stát, ve kterém bude dotyčná osoba pracovat, nebyl dosud určen, ani nemůže být v okamžiku podání žádosti o vydání formuláře A1 předvídán vzhledem ke zvláštní povaze práce, tj. dočasné krátkodobé činnosti pracovníků v různých členských státech Evropské unie
                           nebo

                           b)

                           trvání činnosti v prvním nebo druhém členském státě ještě nelze určit nebo je nelze předvídat vzhledem ke zvláštní povaze práce, tj. dočasné krátkodobé činnosti pracovníků v různých členských státech Evropské unie?

               2)

               V případě kladné odpovědi na otázku uvedenou v bodě 1 může být čl. 14 odst. 5 písm. b) prováděcího nařízení č. 987/2009 vykládán v tom smyslu, že se pro účely použití čl. 13 odst. 1 písm. b) nařízení č. 883/2004 výraz „osoba, která obvykle pracuje ve dvou nebo více členských státech“, vztahuje i na případ, kdy mezi dvěma zaměstnáními v různých členských státech nastanou období nečinnosti, během nichž je pracovník nadále vázán stejnou pracovní smlouvou?

               3)

               V případě kladné odpovědi na otázku uvedenou v bodě 1 brání skutečnost, že příslušný členský stát nevydá formulář A1, použití čl. 13 odst. 1 písm. b) nařízení č. 883/2004?

               4)

               Ukládají čl. 16 odst. 5 nebo čl. 20 odst. 1 nebo jakýkoli jiný článek prováděcího nařízení č. 987/2009 členským státům povinnost vydat na základě mezitímního rozhodnutí členského státu bydliště ohledně použitelného práva formulář A1 z úřední povinnosti, aniž by dotyčný zaměstnavatel musel podávat dodatečnou žádost u příslušného členského státu?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, s. 1-123).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 284, s. 1-42).


title: Věc T-637/16: Žaloba podaná dne 6. září 2016 – Wabco Europe v. Komise

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/48

         Žaloba podaná dne 6. září 2016 – Wabco Europe v. Komise
   (Věc T-637/16)
   (2016/C 419/64)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Wabco Europe (Brusel, Belgie) (zástupci: E. Righini a S. Völcker, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu na neplatnost za přípustnou;

               —

               rozhodnutí (1) zcela nebo zčásti zrušil a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod navrhující zrušení rozhodnutí vychází z toho, že rozhodnutí trpí nesprávným právním posouzením a nesprávným posouzením skutkového stavu, když Komise identifikovala údajné opatření státní podpory a kvalifikovala je jako režim podpor.

               2.

               Druhý žalobní důvod navrhující zrušení rozhodnutí vychází z toho, že se Komise tím, že opatření považovala za selektivní ve smyslu článku 107 SFEU, dopustila nesprávního právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu.

               3.

               Třetí žalobní důvod navrhující zrušení rozhodnutí vychází z toho, že se Komise svým závěrem, že dané opatření zvýhodňuje žalobkyni ve smyslu článku 107 SFEU, dopustila nesprávního právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod navrhující zrušení rozhodnutí vychází z toho, že nedostatečné a rozporuplné odůvodnění Komise je v rozporu s článkem 296 SFEU.

               5.

               Pátý žalobní důvod navrhující zrušení rozhodnutí vychází z toho, že Komise tím, že neposoudila pečlivě a nestranně všechny okolnosti daného případu, porušila zásadu řádné správy.

               6.

               Šestý žalobní důvod navrhující zrušení rozhodnutí vychází z toho, že Komise tím, že si rozhodnutím o státní podpoře stanovila vlastní zásadu obvyklých tržních podmínek, zneužila své pravomoci.

      (1)  Rozhodnutí Komise C(2015) 9837 final ze dne 11. ledna 2016 ve věci státní podpory SA.37667 – Osvobození nadměrného zisku od daně v Belgii (dále jen „rozhodnutí“).


title: Věc C-349/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 21. července 2014 – Ministre délégué, chargé du budget v. Marlène Pazdziej

text:
               29.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 21. července 2014 – Ministre délégué, chargé du budget v. Marlène Pazdziej
   (Věc C-349/14)
   2014/C 339/12
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ministre délégué, chargé du budget

      Žalovaná: Marlène Pazdziej

      Předběžná otázka

   Brání druhý pododstavec článku [13] Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie každému zohlednění platu, který pobírá úředník nebo jiný zaměstnanec Evropské unie, jenž je členem daňové domácnosti, pro výpočet teoretického příjmu této domácnosti, jestliže toto zohlednění může mít vliv na výši daně, kterou je povinna odvést tato daňová domácnost, anebo zda se mají i nadále použít závěry plynoucí z rozsudku Soudního dvora ze dne 14. října 1999 (věc C-229/98) (1), pokud je cílem zohlednění takového platu při případném uplatnění sociálního opatření určeného k osvobození od daně, k přiznání snížení jejího základu nebo obecněji ke snížení daně, pouze ověřit, zda je teoretický příjem daňové domácnosti nižší než strop stanovený vnitrostátními daňovými právními předpisy pro poskytnutí výhody – případně upravené v závislosti na teoretickém příjmu – plynoucí z tohoto sociálního opatření?

      (1)  EU:C:1999:501


title: Věc T-3/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. července 2013 — Kreyenberg v. OHIM — Komise (MEMBER OF €e euro experts) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství MEMBER OF €e euro experts — Absolutní důvod pro zamítnutí — Emblémy Unie a oblasti její činnosti — Symbol eura — Článek 7 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               24.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/9

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. července 2013 — Kreyenberg v. OHIM — Komise (MEMBER OF €e euro experts)
   (Věc T-3/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství MEMBER OF €e euro experts - Absolutní důvod pro zamítnutí - Emblémy Unie a oblasti její činnosti - Symbol eura - Článek 7 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 245/12
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Heinrich Kreyenberg (Ratingen, Německo) (zástupce: J. Krenzel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Poch, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Evropská komise

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. října 2011 (věc R 1804/2010-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Evropskou komisí a Heinrichem Kreyenbergem.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Heinrich Kreyenberg ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 65, 3.3.2012.


title: Věc T-453/10: Žaloba podaná dne 24. září 2010 — Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development v. Komise

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/38

         Žaloba podaná dne 24. září 2010 — Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development v. Komise
   (Věc T-453/10)
   ()
   2010/C 328/65
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (Belfast, Spojené království), (zástupci: K. Brown, solicitor, a D. Wyatt, QC, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise č. 2010/399/ES (1) (oznámeno pod číslem K(2010) 4894) ze dne 15. července 2010 v rozsahu, ve kterém se týká 5 % paušální opravy výdajů rovnajících se částce 18 600 258,71 eur vynaložených v Severním Irsku v rozpočtovém roce 2007 a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce se na základě této žaloby podle článku 263 SFEU domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise č. 2010/399/ES (oznámeno pod číslem K(2010) 4894) ze dne 15. července 2010 v rozsahu, ve kterém vylučuje z financování Evropské unie položku týkající se 5 % paušální opravy výdajů rovnajících se částce 18 600 258,71 eur vynaložených v Severním Irsku v rozpočtovém roce 2007.
   Na podporu své žaloby vznáší žalobce následující žalobní důvody.
   Zaprvé Komise dospěla ke svému rozhodnutí, pokud jde o napadenou položku, na základě nesprávného právního posouzení a posouzení skutkových okolností, jelikož nedostatky, které zjistila při klíčových kontrolách, a jejich případně účinky na oznámení hektarů, na které lze poskytnout podporu během předmětného roku 2006, nemohly odůvodňovat uplatnění 5 % paušální opravy na všechny relevantní výdaje v Severním Irsku v tomto roce. Taková nadměrná oznámení nemohla mít za následek zvýšení referenčních částek vyplývajících z plateb uskutečněných ve prospěch zemědělců během let 2000 až 2002, a proto nemohla zvýšit hodnotu, ale pouze počet platebních nároků vymezených v roce 2005. Přibližně 78 % částky platebních nároků, které měly být přiznány a rozděleny mezi hektary, na které lze poskytnout podporu, oznámených zemědělci v roce 2005, bylo určeno na základě plateb ve prospěch dotčených zemědělců během let 2000 až 2002 a tento procentní podíl není dotčen pochybeními, ke kterým došlo při vymezení počtu hektarů, na které lze poskytnou podporu, v roce 2005, který se zopakoval v roce 2006. Krom toho se ustanovení týkající se snížení, vyloučení nebo sankcí uplatní s výhradou zásady zpětné opravy platebních nároků a zásady, podle které v případě, že zemědělci uskuteční nadměrné oznámení hektarů, na které lze poskytnout podporu, a platebních nároků, přičemž zemědělská plocha definovaná jako plocha, na kterou lze poskytnout podporu, je postačující k tomu, aby vznikly všechny platební nároky, které může zemědělec účinně uplatnit, nedojde k uložení žádné sankce. Komise nesprávně vyložila ustanovení, ve kterých jsou tyto zásady zakotveny, a v důsledku toho značně nadhodnotila částky, které mají zemědělci v Severním Irsku vrátit z důvodu nadměrných oznámení v předmětném roce 2006.
   Krom toho Komise porušila zásadu proporcionality, jelikož odhadla pravděpodobnou ztrátu na 5 % celkových vynaložených nákladů, i když podle základní zásady, která se musí uplatnit v případě, že není možné přesně určit ztráty pro fondy Evropské unie, musí poměr opravy jasně odpovídat pravděpodobné ztrátě. Tento odhad Komise se zakládá na dvou nesprávných předpokladech: podle prvního z nich je údajně irelevantní, že pochybení související s nadhodnocením rozlohy pozemků, na které lze poskytnout podporu, v letech 2005 a 2006 nemohla mít negativní vliv na přibližně 78 % celkových platebních nároků, které se měly zemědělcům přiznat, a tedy nemohla představovat riziko pro financování. Druhý nesprávný předpoklad spočívá v tom, že Komise značně nadhodnotila částky, které mají zemědělci v Severním Irsku vrátit v případě nadměrných oznámení v roce 2006. Konečně, vzhledem k tomu, že se uplatnění 5 % paušálního snížení Komisí zakládá na značném nadhodnocení pravděpodobné skutečné ztráty pro fondy Evropské unie, za okolností projednávané věci z toho vyplývá, že 5 % paušální snížení bylo nadměrné, a tedy nepřiměřené.

      (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 15. července 2010 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) z financování Evropské unie (oznámeno pod číslem K(2010) 4894) (Úř. věst. L 184, s. 6).


title: Věc T-435/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — GL2006 Europe Ltd v. Komise ( „Rozhodčí doložka — Smlouvy o finanční pomoci uzavřené v rámci pátého a šestého rámcového programu činností Společenství v oblasti výzkumu a technického rozvoje a v rámci programu eTEN — Projekty Highway, J WeB, Care Paths, Cocoon, Secure-Justice, Qualeg, Lensis, E-Pharm Up, Liric, Grace, Clinic a E2SP — Ukončení smluv — Zpětná úhrada vyplacených částek — Oznámení o dluhu — Vzájemná žaloba — Zastupování žalobkyně“ )

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — GL2006 Europe Ltd v. Komise
   (Věc T-435/09) (1)

   (Rozhodčí doložka - Smlouvy o finanční pomoci uzavřené v rámci pátého a šestého rámcového programu činností Společenství v oblasti výzkumu a technického rozvoje a v rámci programu eTEN - Projekty Highway, J WeB, Care Paths, Cocoon, Secure-Justice, Qualeg, Lensis, E-Pharm Up, Liric, Grace, Clinic a E2SP - Ukončení smluv - Zpětná úhrada vyplacených částek - Oznámení o dluhu - Vzájemná žaloba - Zastupování žalobkyně)
   2013/C 325/34
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: GL2006 Europe Ltd (Birmingham, Spojené království) (zástupci: M. Gardenal a E. Belinguier-Raiz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně S. Delaude a N. Bambara, poté S. Delaude, zmocněnci, ve spolupráci s R. Van der Hout, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná společností GL2006 Europe podle článku 238 ES na základě arbitrážních doložek, kterou žalobkyně zpochybňuje kontroly provedené OLAF v jejích prostorách v prosinci roku 2008, rozhodnutí obsažené v dopise ze dne 10. července 2009, kterým Komise ukončila její účast na dvou projektech výzkumu a technologického rozvoje, jakož i dvanáct oznámení o dluhu vydaných Komisí dne 7. srpna 2009, které se týkají vrácení částek, které jí Komise vyplatila v rámci její účasti na dvanácti projektech výzkumu a rozvoje, a dále protinávrh na vrácení uvedených částek

      Výrok rozsudku

               1)

               Již není namístě vydat rozhodnutí o žalobě podané společností GL2006 Europe Ltd.

               2)

               Společnosti GL2006 Europe se ukládá povinnost vrátit Evropské komisi částku 2 258 456,31 eura navýšenou o úroky ode dne splatnosti platby stanoveného v oznámeních o dluhu ze dne 7. srpna 2009.

               3)

               Společnosti GL2006 Europe se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 11, 16.01.2010.


title: Věc T-370/16: Žaloba podaná dne 12. července 2016 – Anheuser-Busch Inbev a Ampar v. Komise

text:
               10.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/9

         Žaloba podaná dne 12. července 2016 – Anheuser-Busch Inbev a Ampar v. Komise
   (Věc T-370/16)
   (2016/C 371/11)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Anheuser-Busch Inbev (Brusel, Belgie) a Ampar (Lovaň, Belgie) (zástupci: A. von Bonin, O. Brouwer a A. Haelterman, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 11. ledna 2016 o režimu státní podpory týkajícímu se výjimky z přebývajícího zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN);

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi podle článku 134 jednacího řádu Tribunálu, včetně nákladů řízení vynaložených vedlejšími účastníky řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uvádí žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o identifikaci údajné státní podpory a její kvalifikaci jako režimu podpory ve smyslu čl. 1 písm. d) nařízení 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie, a článku 107 SFEU.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení a nesprávného uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, ke kterému došlo tím, že bylo konstatováno, že systém úprav přebývajících zisků představuje státní podporu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o určení skupin jako příjemců údajné podpory, a porušení zásady legality a čl. 16 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásad právní jistoty, ochrany legitimního očekávání a řádné správy.


title: Věc C-482/06: Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 20. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/38

         Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 20. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-482/06) (1)

   (2008/C 51/64)

      Jednací jazyk: portugalština

   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc T-258/14: Usnesení Tribunálu ze dne 12. ledna 2015 – Lucembursko v. Komise

text:
               9.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 81/29

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. ledna 2015 – Lucembursko v. Komise
   (Věc T-258/14) (1)

   (2015/C 081/37)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda pátého rozšířeného senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc T-670/14: Žaloba podaná dne 19. září 2014 — Milchindustrie-Verband a Deutscher Raiffeisenverband v. Komise

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/30

         Žaloba podaná dne 19. září 2014 — Milchindustrie-Verband a Deutscher Raiffeisenverband v. Komise
   (Věc T-670/14)
   (2014/C 431/53)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Milchindustrie-Verband e.V. a Deutscher Raiffeisenverband e.V. (obě Berlín, Německo) (zástupci: I. Zenke a T. Heymann, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil sdělení žalované 2014/C 200/01 ze dne 28. června 2014 o nových pokynech ke státní podpoře v oblasti ochrany životního prostředí a energetiky pro období let 2014–2020 v rozsahu, v němž v příloze 3 nefiguruje mléčný průmysl (NACE 10.51), přestože splňuje kritéria stanovená v oddílu 3.7.2 těchto pokynů,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod: zneužití pravomoci z důvodu zjevně nesprávného posouzení při volbě referenčního období

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že žalovaná při stanovování pokynů ke státní podpoře v oblasti ochrany životního prostředí a energetiky pro období let 2014–2020 (1) porušila základní zásady výkonu posuzovací pravomoci, jelikož při stanovení intenzity obchodu vycházela ze zastaralých údajů, přestože byly k dispozici nové údaje.

               2.

               Druhý žalobní důvod: zneužití pravomoci z důvodu nedostatečného zkoumání skutkového stavu

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že se žalovaná mimoto dopustila zneužití pravomoci z důvodu, že při stanovení intenzity obchodu neoznačila a nezohlednila všechny výrobky skutečně vyráběné mlékárenským průmyslem. To vedlo ke zkreslení prezentace konkurenčního postavení.

               3.

               Třetí žalobní důvod: porušení podstatných náležitostí

                           —

                           Žalobkyně mimoto tvrdí, že žalovaná tím, jak zařadila hospodářská odvětví do přílohy 3, nebo do přílohy 5 pokynů ke státní podpoře, porušila článek 296 SFEU, neboť nikde neuvádí, jak a na základě jakých údajů je intenzita obchodu počítána a určována. Žalobkyně tak byly zbaveny možnosti účinného výkonu svých práv.

      (1)  Sdělení Komise – Nové pokyny ke státní podpoře v oblasti ochrany životního prostředí a energetiky pro období let 2014–2020 (Úř. věst C 200, s. 1).


title: Věc T-513/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Baena Grupo v. OHIM — Neuman a Galdeano del Sel (Sedící postava) ( „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující sedící postavu — Starší obrazová ochranná známka Společenství — Důvod neplatnosti — Individuální povaha — Odlišný celkový dojmem — Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“ )

text:
               12.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Baena Grupo v. OHIM — Neuman a Galdeano del Sel (Sedící postava)
   (Věc T-513/09) (1)

   ((Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující sedící postavu - Starší obrazová ochranná známka Společenství - Důvod neplatnosti - Individuální povaha - Odlišný celkový dojmem - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002)
   2011/C 46/25
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: José Manuel Baena Grupo, SA (Santa Perpètua de Mogoda, Španělsko) (zástupce: A. Canela Giménez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: J. Crespo Carrillo a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastníci před Tribunálem: Herbert Neuman (Tarifa, Španělsko) a Andoni Galdeano del Sel (Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 14. října 2009 (věc R 1323/2008-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Herbertem Neumanem a Andonim Galdeano del Sel na jedné straně a José Manuel Baena Grupo, SA, na straně druhé

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 14. října 2009 (věc R 1323/2008-3) se ruší.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností José Manuel Baena Grupo, SA. Herbert Neuman a Andoni Galdeano del Sel ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Věc C-114/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 29. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/33

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 29. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-114/09) (1)

   2009/C 282/62

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 113, 16.5.2009.


title: Věc C-443/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná The Labout Court, Ireland (Irsko) dne 13. srpna 2015 – Dr David L. Parris v. Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná The Labout Court, Ireland (Irsko) dne 13. srpna 2015 – Dr David L. Parris v. Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills
   (Věc C-443/15)
   (2015/C 354/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   The Labout Court, Ireland

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Dr David L. Parris

      Odpůrci: Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills

      Předběžné otázky

               1)

               Je použití pravidla v rámci systému oborového zaopatření, které podmiňuje výplatu vdoveckého důchodu pozůstalému registrovanému partnerovi osoby, která byla účastníkem takového systému, v případě úmrtí posledně jmenovaného tím, že dotčený účastník a jeho pozůstalý registrovaný partner uzavřeli před dovršením 60 let věku účastníka daného systému registrované partnerství, v případě, kdy jim vnitrostátní právní předpisy umožnily uzavření takového partnerství až poté, co účastník dovršil 60 let věku, a kdy dotčený účastník a jeho registrovaný partner založili před uvedeným datem stabilní partnerství, diskriminací z důvodu sexuální orientace, která je v rozporu s článkem 2 směrnice 2000/78/ES (1)?

         V případě záporné odpovědi na první otázku,

               2)

               Je diskriminací z důvodu věku, která je v rozporu s článkem 2 ve spojení s čl. 6 odst. 2 směrnice 2000/78/ES, podmiňuje-li poskytovatel dávek v rámci systému oborového zaopatření nárok na vdovecký důchod pro pozůstalého registrovaného partnera osoby, která byla účastníkem daného systému, v případě úmrtí posledně jmenovaného tím, že daný účastník a jeho registrovaný partner uzavřeli registrované partnerství před dovršením 60 let věku účastníka, pokud:

                           a)

                           věková hranice, kdy dotyčný účastník musí nejpozději uzavřít registrované partnerství, není kritériem v pojistně matematických výpočtech, a

                           b)

                           vnitrostátní právní předpisy neumožňovaly účastníkovi systému a jeho registrovanému partnerovi uzavřít registrované partnerství před dovršením 60 let věku daného účastníka, přičemž tento účastník a jeho registrovaný partner založili před tímto datem stabilní partnerství?

         V případě záporné odpovědi na druhou otázku,

               3)

               Bylo by diskriminací, která je v rozporu s článkem 2 ve spojení s čl. 6 odst. 2 směrnice 2000/78/ES, pokud by omezení nároků v rámci systému oborového zaopatření popsaná v první či druhé otázce vyplývala ze společného účinku věku a sexuální orientace účastníka systému?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16).


title: Věc C-354/10: Žaloba podaná dne 13. července 2010 — Evropská komise v. Řecká republika

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/34

         Žaloba podaná dne 13. července 2010 — Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-354/10)
   ()
   2010/C 246/57
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Triantafillou a B. Stromsky)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit, že Řecká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechna opatření nezbytná k navrácení podpor, o kterých bylo rozhodnuto, že jsou protiprávní a neslučitelné se společným trhem na základě čl. 1 odst. 1 (s výjimkou podpor uvedených v odstavci 2 a v článcích 2 a 3) rozhodnutí Komise [K(2007) 3251] ze dne 18. července 2007 o rezervním fondu, který je osvobozen od daní (státní podpora C 37/05), a v každém případě tím, že Komisi o opatřeních přijatých na tomto základě přiměřeně neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 4, 5 a 6 uvedeného rozhodnutí a ze Smlouvy o fungování Evropské unie;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Řecké orgány neuplatnily absolutní nemožnost provést rozhodnutí Komise, a po uplynutí tří let neuvedly, co přesně kontrolovaly, v jakých případech bylo požádáno o navrácení a v jakých případech k navrácení došlo. Zvláště tyto orgány:

               neupřesnily pro každého příjemce, jaké druhy nákladů musel nést k tomu, aby měl nárok na podporu na základě nařízení o obecném osvobození;

               nevypočítaly rozsah podpory pro každého příjemce;

               rozšířily zproštění povinnosti navrácení také na situace, které nebyly uvedeny v rozhodnutí;

               nesprávně vypočítaly částku podpor de minimis, na které se nevztahovala povinnost navrácení;

               nepřezkoumaly případnou kumulaci s jinými podporami;

               v důsledku toho, že vycházely z nesprávného základu, nevypočítaly správně částku, kterou je třeba navrátit;

               nepředložily dokumentaci pro navrácení, ke kterým došlo.


title: Věc C-111/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. prosince 2013 — Evropská komise v. Rada Evropské unie ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Článek 108 odst. 1 a 2 SFEU — Podpora poskytovaná Litevskou republikou na nákup zemědělské půdy — Pravomoc Rady Evropské unie — Existující režim podpor — Vhodná opatření — Neoddělitelnost dvou režimů podpor — Změna okolností — Mimořádné okolnosti — Hospodářská krize — Zjevně nesprávné posouzení — Zásada proporcionality“ )

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. prosince 2013 — Evropská komise v. Rada Evropské unie
   (Věc C-111/10) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Článek 108 odst. 1 a 2 SFEU - Podpora poskytovaná Litevskou republikou na nákup zemědělské půdy - Pravomoc Rady Evropské unie - Existující režim podpor - Vhodná opatření - Neoddělitelnost dvou režimů podpor - Změna okolností - Mimořádné okolnosti - Hospodářská krize - Zjevně nesprávné posouzení - Zásada proporcionality)
   2014/C 45/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, L. Flynn a B. Stromsky, jakož i A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: E. Sitbon a F. Florindo Gijón, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas a L. Liubertaitė, zmocněnci), Maďarsko (zástupci: G. Koós a M. Fehér, jakož i K. Szíjjártó, zmocněnci), Polská republika (zástupce: M. Szpunar, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost — Zrušení rozhodnutí Rady 2009/983/EU ze dne 16. prosince 2009 o poskytování státní podpory orgány Litevské republiky na nákup státem vlastněné zemědělské půdy v období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2013 (Úř. věst. L 338, s. 93) — Nedostatek pravomoci — Zneužití pravomoci — Porušení zásady loajální spolupráce mezi členskými státy a orgány — Zjevně nesprávné posouzení

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Litevská republika, Maďarsko a Polská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


title: Věc T-596/11: Žaloba podaná dne 24. listopadu 2011 — Bricmate v. Rada

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/63

      Žaloba podaná dne 24. listopadu 2011 — Bricmate v. Rada
      (Věc T-596/11)
      (2012/C 25/120)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Bricmate AB (Stockholm, Švédsko) (zástupci: C. Dackö, A. Willems a S. De Knop, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  rozhodl, že žaloba je přípustná;

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 917/2011 ze dne 12. září 2011, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo z dovozu keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 238, s. 1), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení;

                  —

                  v případě, že žalobu odmítne jako nepřípustnou či zamítne jako neopodstatněnou, rozhodl, že obě účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1)

                  První žalobní důvod vychází z toho, že

                              —

                              analýza škody a příčinné souvislosti je stižena faktickými chybami a zjevně nesprávným posouzením a dále, že Evropská Komise a Rada (dále jen „Orgány“) porušily zásadu řádné péče a čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (základní antidumpingové nařízení) (Úř. věst. L 343, s. 51), jelikož objektivně nepřezkoumaly tvrzení, že údaje poskytnuté Eurostatem byly nepřesné;

                  2)

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že

                              —

                              nebylo uvedeno odůvodnění, bylo porušeno právo na obhajobu a dále byl porušen článek 17 základního antidumpingového nařízení, pokud jde o rozdíly v úrovni zpracování mezi keramickými obkládačkami pocházejícími z Číny a keramickými obkládačkami vyrobenými v EU.


title: Věc C-179/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 18. dubna 2011 — CIMADE, Groupe d'information et de soutien des immigrés (GISTI) v. Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'Immigration

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 18. dubna 2011 — CIMADE, Groupe d'information et de soutien des immigrés (GISTI) v. Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'Immigration
   (Věc C-179/11)
   2011/C 186/23
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: CIMADE, Groupe d'information et de soutien des immigrés (GISTI)

      Žalovaný: Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'Immigration

      Předběžné otázky

               1)

               Zaručuje směrnice Rady 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003 (1) žadatelům, v jejichž případě se členský stát, ve kterém byla podána žádost o azyl, rozhodne požádat na základě nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003 (2) jiný členský stát, který považuje za příslušný k posouzení této žádosti, po dobu řízení o převzetí nebo přijetí zpět tímto jiným členským státem nárok na poskytování minimálních podmínek přijetí, jež stanoví?

               2)

               V případě kladné odpovědi na tuto otázku:

                           a)

                           Povinnost, kterou má první členský stát, zajistit poskytování minimálních podmínek přijetí zaniká v okamžiku vydání rozhodnutí o přijetí dožádaným státem, při skutečném převzetí nebo přijetí zpět žadatele o azyl nebo k jinému datu?

                           b)

                           Který členský stát tedy nese během této doby finanční náklady související s poskytováním minimálních podmínek přijetí?

      (1)  Směrnice Rady 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl (Úř. věst. L 31, s. 18)

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států


title: Věc T-443/14: Žaloba podaná dne 16. června 2014 – Aprovechamientos Energéticos JG v. Komise

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/61

         Žaloba podaná dne 16. června 2014 – Aprovechamientos Energéticos JG v. Komise
   (Věc T-443/14)
   2014/C 253/83
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Aprovechamientos Energéticos JG, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: A. López Gómez, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               podpůrně zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle něj představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu („SEAF“), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty, a to buď v plném rozsahu, nebo způsobem, který omezí neexistenci dopadu na rentabilitu transakcí, a

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jaké byly uvedeny ve věci T-401/14, Duro Felguera v. Komise.


title: Věc C-601/13: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA v. Nersant – Associação Empresarial da Região de Santarém, Núcleo Inicial – Formação e Consultoria Lda „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2004/18/ES — Veřejné zakázky na služby — Průběh řízení — Kritéria pro zadání zakázky — Kvalifikace zaměstnanců pověřených provedením zakázky“

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA v. Nersant – Associação Empresarial da Região de Santarém, Núcleo Inicial – Formação e Consultoria Lda
   (Věc C-601/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2004/18/ES - Veřejné zakázky na služby - Průběh řízení - Kritéria pro zadání zakázky - Kvalifikace zaměstnanců pověřených provedením zakázky“)
   (2015/C 171/07)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA

      Odpůrci: Nersant – Associação Empresarial da Região de Santarém, Núcleo Inicial – Formação e Consultoria Lda

      Výrok

   Pro účely zadání zakázky na poskytnutí vzdělávacích a poradenských služeb intelektuální povahy čl. 53 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby nebrání tomu, aby veřejný zadavatel stanovil kritérium, které umožní zhodnotit kvalitu skupin, které uchazeči konkrétně navrhnou k provádění této zakázky, přičemž toto kritérium zohlední složení skupiny, jakož i zkušenosti a vzdělání jejích členů.

      (1)  Úř. věst. C 39, 8.2.2014.


title: Věc C-199/04: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 1. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 85/337/EHS a 97/11/ES — Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí — Podstatná změna využití stavby nebo pozemku — Nepřípustnost žaloby)

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 1. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-199/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 85/337/EHS a 97/11/ES - Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí - Podstatná změna využití stavby nebo pozemku - Nepřípustnost žaloby)
   (2007/C 82/04)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C.-F. Durand a F. Simonetti, zmocněnkyně, A. Howard, barrister)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: M. Bethell a E. O'Neill, zmocněnci, D. Elvin, QC, a J. Maurici, barrister)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Články 2, 3, 4, 5, 6, 8 a 9 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248), ve znění směrnice 97/11/ES ze dne 3. března 1997 (Úř. věst. L 73, s. 5; Zvl. vyd. 15/03, s. 151) – Povolení udělená bez posouzení
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 179, 10.7.2004.


title: Spojené věci C-308/13 P a C-309/13 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. září 2014 – Società Italiana Calzature SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) „Kasační opravné prostředky — Ochranné známky Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Zápis obrazových ochranných známek obsahujících slovní prvky ‚GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN‘ a  ‚BY GIUSEPPE ZANOTTI‘  — Námitky majitele obrazové a slovní ochranné známky Společenství a národní obrazové a slovní ochranné známky obsahující slovní prvek ‚ZANOTTI‘  — Zamítnutí odvolání odvolacím senátem“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/13

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. září 2014 – Società Italiana Calzature SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Spojené věci C-308/13 P a C-309/13 P) (1)

   („Kasační opravné prostředky - Ochranné známky Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Zápis obrazových ochranných známek obsahujících slovní prvky ‚GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN‘ a ‚BY GIUSEPPE ZANOTTI‘ - Námitky majitele obrazové a slovní ochranné známky Společenství a národní obrazové a slovní ochranné známky obsahující slovní prvek ‚ZANOTTI‘ - Zamítnutí odvolání odvolacím senátem“)
   2014/C 421/16
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Società Italiana Calzature SpA (zástupci: A. Rapisardi a C. Ginevra, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec), Vicini SpA (zástupci: M. Franzosi a C. Giorgetti, advokáti)

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky se zamítají.

               2)

               Společnosti Società Italiana Calzature SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 233, 10.08.2013.


title: Věc C-604/12: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court – Irsko) – H.N. v. Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland, Attorney General „Směrnice 2004/83/ES — Minimální normy týkající se podmínek přiznávání postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany — Směrnice 2005/85/ES — Minimální normy pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka — Vnitrostátní procesní norma, která posouzení žádosti o udělení doplňkové ochrany podmiňuje předchozím zamítnutím žádosti o přiznání postavení uprchlíka — Přípustnost — Procesní autonomie členských států — Zásada efektivity — Právo na řádnou správu — Listina základních práv Evropské unie — Článek 41 — Nestrannost a rychlost řízení“

text:
               30.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court – Irsko) – H.N. v. Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland, Attorney General
   (Věc C-604/12) (1)

   („Směrnice 2004/83/ES - Minimální normy týkající se podmínek přiznávání postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany - Směrnice 2005/85/ES - Minimální normy pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka - Vnitrostátní procesní norma, která posouzení žádosti o udělení doplňkové ochrany podmiňuje předchozím zamítnutím žádosti o přiznání postavení uprchlíka - Přípustnost - Procesní autonomie členských států - Zásada efektivity - Právo na řádnou správu - Listina základních práv Evropské unie - Článek 41 - Nestrannost a rychlost řízení“)
   2014/C 202/07
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: H.N.

      Žalovaní: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland, Attorney General

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Supreme Court – Výklad směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (Úř. věst. L 304, s. 12) – Žádost o udělení doplňkové ochrany, aniž byla předtím podána žádost o přiznání postavení uprchlíka.

      Výrok

   Směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany, zásada efektivity a právo na řádnou správu nebrání takové vnitrostátní procesní normě, jako je vnitrostátní procesní norma dotčená v původním řízení, která posouzení žádosti o udělení doplňkové ochrany podmiňuje předchozím zamítnutím žádosti o přiznání postavení uprchlíka, pokud žádost o přiznání postavení uprchlíka a žádost o udělení doplňkové ochrany mohou být podány současně a tato vnitrostátní procesní norma nevede k tomu, že je žádost o udělení doplňkové ochrany posuzována v nepřiměřené lhůtě, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 86, 23. 3. 2013.


title: Věc C-429/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d'instance de Saintes – Francie) – Max Rampion, Marie-Jeanne Godard, provdaná Rampion v. Franfinance SA, K par K SAS (Směrnice 87/102/EHS — Spotřebitelský úvěr — Právo spotřebitele uplatňovat práva vůči poskytovateli úvěru v případě neprovedení nebo nesprávného provedení smlouvy týkající se zboží nebo služeb financovaných úvěrem — Podmínky — Zmínka o financovaném zboží či službě v nabídce úvěru — Otevření úvěru umožňujícího využít poskytnutý úvěr vícekrát — Možnost vnitrostátního soudu uplatnit bez návrhu právo spotřebitele uplatňovat práva vůči poskytovateli úvěru)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d'instance de Saintes – Francie) – Max Rampion, Marie-Jeanne Godard, provdaná Rampion v. Franfinance SA, K par K SAS
   (Věc C-429/05) (1)

   (Směrnice 87/102/EHS - Spotřebitelský úvěr - Právo spotřebitele uplatňovat práva vůči poskytovateli úvěru v případě neprovedení nebo nesprávného provedení smlouvy týkající se zboží nebo služeb financovaných úvěrem - Podmínky - Zmínka o financovaném zboží či službě v nabídce úvěru - Otevření úvěru umožňujícího využít poskytnutý úvěr vícekrát - Možnost vnitrostátního soudu uplatnit bez návrhu právo spotřebitele uplatňovat práva vůči poskytovateli úvěru)
   (2007/C 297/10)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal d'instance de Saintes
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Max Rampion, Marie-Jeanne Godard, provdaná Rampion

      Žalované: Franfinance SA, K par K SAS
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal d'instance de Saintes – Výklad článků 11 a 14 směrnice Rady 87/102/EHS ze dne 22. prosince 1986 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelského úvěru (Úř. věst. L 42, s. 48) – Vnitrostátní právní předpisy podmiňující použití pravidel vzájemné závislosti mezi smlouvou o úvěru a kupní smlouvou zmínce o financovaném zboží v nabídce úvěru – Otevření úvěru, které nezmiňuje financované zboží, ale vykazuje zjevnou spojitost s kupní smlouvou – Možnost vnitrostátního soudce vznést bez návrhu důvody vycházející z právní úpravy spotřebitelského úvěru
   Výrok

               1)

               Články 11 a 14 směrnice Rady 87/102/EHS ze dne 22. prosince 1986 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelského úvěru, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/7/ES ze dne 16. února 1998, musejí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby právo spotřebitele uplatňovat práva vůči poskytovateli úvěru stanovené v čl. 11 odst. 2 uvedené směrnice bylo podřízeno podmínce, že předběžná nabídka úvěru zmiňuje financované zboží nebo službu.

               2)

               Směrnice 87/102 ve znění směrnice 98/7 musí být vykládána v tom smyslu, že umožňuje vnitrostátnímu soudu uplatnit bez návrhu ustanovení provádějící její čl. 11 odst. 2 do vnitrostátního práva.

      (1)  Úř. věst. C 36, 11.2.2006.


title: Věc T-496/07: Žaloba podaná dne 18. prosince 2007 – Repsol YPF Lubricantes y especialidades a další v. Komise

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/49

         Žaloba podaná dne 18. prosince 2007 – Repsol YPF Lubricantes y especialidades a další v. Komise
   (Věc T-496/07)
   (2008/C 64/80)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Repsol YPF Lubricantes y especialidades, SA (Madrid, Španělsko), Repsol Petróleo, SA (Madrid, Španělsko), Repsol YPF, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: L. Ortiz Blanco, J. Buendía Sierra a M. Muñoz de Juan, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí [C(2007) 4441] v rozsahu, v jakém

                           —

                           přičítá společnou a nerozdílnou odpovědnost za protiprávní jednání Repsol Petróleo, SA;

                           —

                           přičítá společnou a nerozdílnou odpovědnost a přidruženou odpovědnost Repsol YPF, SA;

                           —

                           stanoví základní částku způsobem, který je v rozporu se zásadou proporcionality, neboť nezohledňuje ani omezený zeměpisný rozsah a hospodářskou hodnotu dotčeného trhu, ani účinky na trh (případně jejich slabý dopad);

                           —

                           nesprávně uplatňuje Sdělení o shovívavosti, zejména ve vztahu k procentuálnímu snížení pokuty uložené Repsol, a

                           —

                           považuje vedoucí postavení za přitěžující okolnost;

               —

               snížit pokutu uloženou Repsol na přiměřenou výši v rámci výkonu pravomoci přezkumu v plné jurisdikci Soudem;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise C(2007) 4441 konečné ze dne 3. října 2007 ve věci COMP/38710 – Bitumen Spain. Komise v napadeném rozhodnutí určila, že žalobkyně, spolu s dalšími společnostmi, porušila článek 81 ES tím, že se účastnila po určitou dobu řady dohod a jednání ve vzájemné shodě na trhu penetračního bitumenu, konkrétně dohod o rozdělení trhu a koordinaci cen. Za uvedená protiprávní jednání Komise uložila pokutu, za kterou jsou žalobkyně společně a nerozdílně odpovědné.
   Na podporu svých návrhových žádání žalobkyně uplatňují zaprvé nesprávné posouzení skutečností a právní omyl spočívající v nesprávném přičtení odpovědnosti za protiprávní jednání mateřským společnostem Repsol YPF Lubricantes y especialidades SA. V tomto kontextu mají žalobkyně za to, že přičtení přidružené odpovědnosti je v rozporu s právem Společenství.
   Zadruhé žalobkyně uplatňují, že Komise porušila zásadu proporcionality při výpočtu základní částky.
   Zatřetí žalobkyně uplatňují zjevně nesprávné posouzení, či podpůrně porušení obecné zásady ochrany legitimních očekávání, zásady proporcionality a zásady rovného zacházení, a to při určení procentuálního snížení pokuty v souladu se Sdělením o spolupráci z roku 2002 (1).
   Žalobkyně mají konečně za to, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení ohledně hodnocení vedoucího postavení v kartelu spolu s další společností coby přitěžující okolnosti.

      (1)  Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2002, C 45, s. 3).


title: Věc T-577/11: Žaloba podaná dne 4. listopadu 2011 — Ethniko kai Kapodistriako Panepistimio Athinon v. Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/57

      Žaloba podaná dne 4. listopadu 2011 — Ethniko kai Kapodistriako Panepistimio Athinon v. Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí
      (Věc T-577/11)
      (2012/C 25/110)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Ethniko kai Kapodistriako Panepistimio Athinon (Atény, Řecko) (zástupce: S. Gkaripis, advokát)

         Žalovaný: Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí

         Návrhové žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil její žalobu za přípustnou;

                  —

                  konstatoval porušení podmínek vyhlášení veřejného zakázky č. OJ/27/05/2011-PROC/2011/041 Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí (dále jen „ECDC“), kterého se v napadeném rozhodnutí dopustil Výbor pro hodnocení nabídek;

                  —

                  zrušil rozhodnutí ECDC č. ADM-11-1737-AAbema ze dne 25. srpna 2011 přijaté ve vztahu k žalobci;

                  —

                  nařídil žalovanému evropskému orgánu, aby znovu přezkoumal nabídku, kterou v rámci sporného vyhlášení zakázky předložila dne 22. července 2011 Ethniko kai Kapodistriako Panepistimio Athinon (univerzita Kapodistrias, Atény);

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Touto žalobou žalobkyně navrhuje zrušení rozhodnutí ECDC č. ADM-11-1737-AAbema ze dne 25. srpna 2011, kterým ECDC zamítlo nabídku, která mu byla předložena v rámci vyhlášení veřejné zakázky na práce č. OJ/27/05/2011-PROC/2011/041 nazvaného „Systematické zkoumání a odborné poradenství týkající se účinnosti pro veřejné zdraví molekulární typizace virusových patogenů“
      Na podporu svých návrhových žádání uvádí žalobkyně tyto žalobní důvody:

                  1)

                  První žalobní důvod vychází z nesprávného posouzení skutkových okolností týkajících se nabídky předložené žalobkyní.
                  Žalovaný orgán zamítl nabídku předloženou aténskou univerzitou z důvodu, že navržení členové projektového týmu neměli technické a profesní znalosti nezbytné pro splnění úloh v rámci zakázky a odmítl přezkoumat podrobněji její nabídku. Ve skutečnosti však profesní a technické znalosti členů projektového týmu prokazují jejich technickou a profesní způsobilost k provedení dotčené zakázky.

                  2)

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí obsahuje nesprávné posouzení pokud jde o hodnotící kritéria.
                  Výbor se domníval, že členové projektového týmu navržení v nabídce žalobkyně nebudou schopni systematicky zkoumat předmět zakázky. Nejen že však členové projektového týmu měli takovou zkušenost, i pokud by tomu tak nebylo, podmínka týkající se schopnosti systematického zkoumání nebyla ve vyhlášení zakázky uvedená jako podmínka sine qua non pro uzavření smlouvy, která by určovala výsledek hodnocení, ale představovala jen schopnost, která měla být zohledněna spolu s jinými schopnostmi.

                  3)

                  Třetí žalobní důvod vycházející z protiprávního odůvodnění — neexistence právního základu
                  Druhá část odůvodnění napadnutého aktu poukazuje na neschopnost žalobkyně uplatnit pracovní přístup vycházející z medicíny založené na důkazech (evidence based medicíně). Nicméně žádná část znění sporného vyhlášení neuvádí tuto metodu jako jedno z kritérií pro výběr nejvhodnějšího uchazeče k provedení projektu, který je předmětem zadávacího řízení.

                  4)

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z protiprávního opomenutí uvést možnost podat správní opravný prostředek ve vyhlášení zakázky a v napadeném rozhodnutí
                  Skutečnost, že vyhlášení zakázky a napadené rozhodnutí nestanoví možnost podat opravný prostředek u v nich vyznačeného správního orgánu za účelem zrušení nebo změny aktu výboru žalovaného orgánu je protiprávní, protože je v rozporu se zásadami řádné správy a legality, které jsou zakotveny právem Unie.


title: Věc C-332/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Belgie) dne 30. června 2011 — ProRail bv v. Xpedys nv a další

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Belgie) dne 30. června 2011 — ProRail bv v. Xpedys nv a další
   (Věc C-332/11)
   2011/C 269/59
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Cour de cassation (Belgie)

      Účastníci původního řízení

   Žalobkyně: ProRail bv
   Žalovaní:

               Xpedys nv

               FAG Kugelfischer GmbH

               DB Schenker Rail Nederland nv

               Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen nv

      Předběžné otázky

   Musejí být články 1 a 17 nařízení Rady (ES) č. 1206/2001 (1) ze dne 28. května 2001 o spolupráci soudů členských států při dokazování v občanských nebo obchodních věcech při zohlednění mimo jiné evropské právní úpravy o uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech a zásady, že rozhodnutí vydaná v některém členském státě jsou v ostatních členských státech uznávána, aniž by bylo vyžadováno zvláštní řízení, vyjádřené v čl. 33 odst. 1 nařízení o příslušnosti (2), vykládány v tom smyslu, že soud, který nařizuje soudní znalecké šetření, v rámci kterého má být pověření částečně provedeno v členském státě, ke kterému soud přísluší, částečně ale i v jiném členském státě, musí přímým provedením této posledně uvedené části pouze a výlučně použít metodu stanovenou uvedeným nařízením v článku 17, nebo v tom smyslu, že tímto státem pověřený soudní znalec může být, mimo ustanovení nařízení (ES) č.1206/2001, pověřen i šetřením, které musí být částečně provedeno i v jiném členském státě Evropské unie?

      (1)  Úř. věst. L 174, s. 1.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2008 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001, L 12, s. 1).