title: Věc C-275/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Belgie) dne 21. července 2009 — Brussels Hoofdstedelijk Gewest a další v. Vlaamse Gewest, další účastnice řízení: Brussels International Airport Company NV, nyní The Brussels Airport Company NV

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Belgie) dne 21. července 2009 — Brussels Hoofdstedelijk Gewest a další v. Vlaamse Gewest, další účastnice řízení: Brussels International Airport Company NV, nyní The Brussels Airport Company NV
   (Věc C-275/09)
   2009/C 267/51
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Brussels Hoofdstedelijk Gewest a další

      Žalovaný: Vlaamse Gewest

      Další účastnice řízení: Brussels International Airport Company NV, nyní The Brussels Airport Company NV

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud jsou pro práce na infrastruktuře letiště se základními vzletovými a přistávacími plochami v délce 2 100 m a více, na straně jedné, a pro provoz letiště, na straně druhé, předepsána rozdílná povolení a posledně uvedené povolení — povolení v oblasti životního prostředí — je uděleno pouze na určité časové období, je třeba pojem „výstavba“ ve smyslu č. 7 písm. a) přílohy směrnice Rady 85/337/EHS (1) ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí ve znění směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997 vykládat tak, že posouzení vlivů na životní prostředí nemá být provedeno pouze ohledně prací na infrastruktuře, nýbrž také ohledně provozu letiště?

               2)

               Platí povinnost provést posouzení vlivů na životní prostředí také ohledně letiště, tj. v případě, kdy není prodloužení spojeno se změnou či rozšířením provozu, jakož i v případě, kdy je cílem takováto změna či rozšíření provozu?

               3)

               Má být povinnost provést posouzení vlivů na životní prostředí při prodloužení povolení v oblasti životního prostředí týkající se letiště posouzena jinak, jestliže již bylo posouzení vlivů na životní prostředí provedeno v minulosti, například při udělení stavebního povolení, nebo pokud bylo letiště v okamžiku zavedení povinnosti provést posouzení vlivů na životní prostředí zákonodárcem Společenství nebo vnitrostátním zákonodárcem již provozováno?

      (1)  Úř. věst. L 175, s. 40


title: Věc C-495/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Patent- und Markensenat (Rakousko) dne 14. listopadu 2007 – Silberquelle GmbH v. Maselli-Strickmode GmbH

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Patent- und Markensenat (Rakousko) dne 14. listopadu 2007 – Silberquelle GmbH v. Maselli-Strickmode GmbH
   (Věc C-495/07)
   (2008/C 22/51)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberster Patent- und Markensenat
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Silberquelle GmbH

      Žalovaná: Maselli Strickmode GmbH
   Předběžná otázka
   Má být čl. 10 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (dále jen „směrnice 89/104/EHS“) (1), vykládán v tom smyslu, že ochranná známka je skutečně užívána, pokud je používána pro výrobky (v projednávaném případě nealkoholické nápoje), které majitel ochranné známky po uzavření kupní smlouvy zdarma dává kupujícímu spolu s jinými výrobky, které prodává (v projednávaném případě textil)?

      (1)  Úř. věst. L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92.


title: Věc T-285/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. října 2013 — Cartoon Network v. OHIM — Boomerang TV (BOOMERANG) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství BOOMERANG — Starší obrazová ochranná známka Společenství BoomerangTV — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/55

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. října 2013 — Cartoon Network v. OHIM — Boomerang TV (BOOMERANG)
   (Věc T-285/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství BOOMERANG - Starší obrazová ochranná známka Společenství BoomerangTV - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 344/97
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Cartoon Network, Inc. (Wilmington, Spojené státy) (zástupce: I. Starr, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: I. Harrington, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Boomerang TV, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: A. Canela Giménez, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 2. dubna 2012 (věc R 699/2011-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Boomerang TV, SA a The Cartoon Network, Inc.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               The Cartoon Network, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 273, 8.9.2012.


title: Věc C-572/11: Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Veliko Tarnovo — Bulharsko) — Menidzherski biznes reshenia OOD v. Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite ( „Směrnice 2006/112/ES — DPH — Nárok na odpočet — Odepření — Daň uvedená na faktuře — Skutečné provedení zdanitelného plnění — Neexistence — Důkaz — Zásady daňové neutrality a ochrany legitimního očekávání“ )

text:
               19.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/2

         Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Veliko Tarnovo — Bulharsko) — Menidzherski biznes reshenia OOD v. Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Věc C-572/11) (1)

   (Směrnice 2006/112/ES - DPH - Nárok na odpočet - Odepření - Daň uvedená na faktuře - Skutečné provedení zdanitelného plnění - Neexistence - Důkaz - Zásady daňové neutrality a ochrany legitimního očekávání)
   2013/C 304/02
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Veliko Tarnovo

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Menidzherski biznes reshenia OOD

      Žalovaný: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Administrativen sad Veliko Tarnovo — Výklad článku 203 ve spojení s čl. 168 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Odpočet daně odvedené na vstupu — Odmítnutí nároku příjemce služeb na odpočet DPH z důvodu, že pokud jde o faktury, neexistují důkazy o skutečně uskutečněných dodávkách — Přezkoumání těchto faktur v rámci daňové kontroly u dodavatele, které nevedlo k opravě dlužné DPH — Zásada daňové neutrality

      Výrok

   Článek 168 písm. a) a článek 203 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, jakož i zásady daňové neutrality a ochrany legitimního očekávání musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby byl adresátovi faktury odepřen nárok na odpočet daně z přidané hodnoty uvedené na této faktuře, pokud plnění, za která je tato faktura vystavena, se ve skutečnosti neuskutečnila, i když nebezpečí ztráty daňových příjmů bylo odstraněno tím, že vystavovatel uvedené faktury odvedl daň z přidané hodnoty uvedenou na faktuře. Je na předkládajícím soudu, aby v souladu s pravidly dokazování vnitrostátního práva provedl celkové hodnocení všech důkazů a skutkových okolností sporu, který mu byl předložen, a určil, zda v případě plnění, ke kterým se faktury ve věci v původním řízení váží, tomu tak skutečně je.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc C-536/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 14. října 2013 — Gazprom OAO, další účastník řízení: Litevská republika

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 14. října 2013 — Gazprom OAO, další účastník řízení: Litevská republika
   (Věc C-536/13)
   2013/C 377/14
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Gazprom OAO

      Další účastník řízení: Litevská republika, zastoupená Ministerstvem energetiky Litevské republiky

      Předběžné otázky

               1)

               Má soud členského státu právo odmítnout uznat nález rozhodčího soudu proto, že tento nález omezuje právo soudu rozhodnout, zda je příslušný k projednání věci podle pravidel o soudní příslušnosti v nařízení Brusel I (1), v případě, že rozhodčí soud vydá „anti-suit injunction“ a zakazuje tak účastníku řízení dovolávat se určitých práv před soudem členského státu, který je podle pravidel o soudní příslušnosti v nařízení Brusel I příslušný k projednání podstaty občanskoprávní věci?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, platí totéž i v případě, že „anti-suit injunction“ vydaný rozhodčím soudem účastníku řízení přikazuje, aby omezil své nároky týkající se věci, která je projednávána v jiném členském státě a soud tohoto členského státu je příslušný k projednání této věci podle pravidel o soudní příslušnosti v nařízení Brusel I?

               3)

               Může vnitrostátní soud, ve snaze zajistit přednost unijního práva a užitečný účinek ustanovení nařízení Brusel I, odmítnout uznat nález rozhodčího soudu, jestliže tento nález omezuje právo vnitrostátního soudu rozhodnout o své příslušnosti a pravomoci ve věci, která spadá do působnosti nařízení Brusel I?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1)


title: Spojené věci C-24/12 a C-27/12: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 5. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – X BV (C-24/12), TBG Limited (C-27/12) v. Staatssecretaris van Financiën „Volný pohyb kapitálu — Omezení — Výplata dividend z členského státu do zámořského území téhož státu — Působnost unijního práva — Zvláštní systém EU-ZZÚ“

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 5. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – X BV (C-24/12), TBG Limited (C-27/12) v. Staatssecretaris van Financiën
   (Spojené věci C-24/12 a C-27/12) (1)

   („Volný pohyb kapitálu - Omezení - Výplata dividend z členského státu do zámořského území téhož státu - Působnost unijního práva - Zvláštní systém EU-ZZÚ“)
   2014/C 253/03
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: X BV (C-24/12), TBG Limited (C-27/12)

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad článků 63 a 64 SFEU – Územní oblast působnosti – Pohyb kapitálu pocházejícího z členského státu do některého z jeho zámořských území – Zámořské území, které musí či nemusí být považováno za třetí stát

      Výrok

   Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání daňovému opatření členského státu, které účinně a přiměřeně sleduje cíle boje proti daňovým únikům a omezuje přitom pohyby kapitálu mezi tímto členským státem a jeho vlastní zámořskou zemí a zámořským územím.

      (1)  Úř. věst. C 98, 31.3.2012


title: Věc T-119/08: Žaloba podaná dne 7. března 2008 – Kyperská republika v. Komise

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/29

         Žaloba podaná dne 7. března 2008 – Kyperská republika v. Komise
   (Věc T-119/08)
   (2008/C 142/53)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kyperská republika (zástupce: P. Kliridis)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit vyhlášení zakázky EuropeAid/125672/C/SER/CY na zadání zakázky nazvané „Technical Assistance on animal husbandry“, které bylo zveřejněno pouze v anglickém jazyce na internetové stránce http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ dne 27. prosince 2007 nebo okolo tohoto data, a zrušit článek 5 a čl. 28.2 vyhlášení zakázky;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty žalobkyně jsou totožné či podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-91/08, T-92/08 a T-93/08, Kyperská republika v. Komise.


title: Věc T-499/04: Žaloba podaná dne 23. prosince 2004 Hammarplastem AB proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/36

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2004 Hammarplastem AB proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-499/04)
   (2005/C 57/61)
   Jazyk, ve kterém byla sepsána žaloba: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 23. prosince 2004 žaloba směřující proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) podaná Hammarplastem, se sídlem v Tingsryd (Švédsko), zastoupenou R. Almarazem Palmerem, advokátem.
   Steninge Slott AB, se sídlem v Märsta (Švédsko), byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 25. října 2004 ve věci R 394/2003-2;

               2.

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) zamítnout zápis názvu STENINGE SLOTT jako ochranné známky Společenství ve vztahu k výrobkům ve třídě 21, pro který byl zápis schválen;

               3.

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a vedlejšímu účastníku řízení, Steninge Slott AB, náhradu nákladů řízení před Soudem prvního stupně, včetně nákladů vztahujících se k řízení před druhým odvolacím senátem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Stenninge Slott AB

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               Slovní ochranná znánka „STENINGE SLOTT“ pro výrobky ve třídě 21 (výrobky ze skla atd.)

               Majitel ochranné známky nebo označení, namítaných v námitkovém řízení:

               Žalobkyně

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Národní ochranná známka „STENINGE KERAMIK“ pro výrobky ve stejné třídě

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí zápisu

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Odvolání připuštěno

               Dovolávané žalobní důvody:

               Porušení čl. 8 odst. 1 b) nařízení 40/94 (1)

      (1)  Nařízení Rady (ES) 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1).


title: Věc T-254/15: Žaloba podaná dne 18. května 2015 – Aldi Einkauf v. OHIM – Dyado Liben (Casale Fresco)

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/37

         Žaloba podaná dne 18. května 2015 – Aldi Einkauf v. OHIM – Dyado Liben (Casale Fresco)
   (Věc T-254/15)
   (2015/C 245/43)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aldi Einkauf GmbH & Co. oHG (Essen, Německo) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen, N. Bertram, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Dyado Liben OOD (Sofie, Bulharsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „Casale Fresco“ – přihláška č. 010 886 604.

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. března 2015, ve věci R 1138/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-273/06 a T-297/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2009 — ISD Polska a další v. Komise ( Státní podpory — Režim podpor na restrukturalizaci poskytnutých Polskou republikou výrobci oceli — Rozhodnutí prohlašující podpory zčásti za neslučitelné se společným trhem a ukládající jejich vrácení — Protokol č. 8 o restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu — Žaloba na neplatnost — Aktivní legitimace — Lhůta pro podání žaloby — Přípustnost — Legitimní očekávání — Článek 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 — Úroková míra pro vrácení neslučitelných podpor — Povinnost úzké spolupráce se členským státem — Složená úroková míra — Článek 9 odst. 4 a článek 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 794/2004 )

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/17

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2009 — ISD Polska a další v. Komise
   (Věc T-273/06 a T-297/06) (1)

   („Státní podpory - Režim podpor na restrukturalizaci poskytnutých Polskou republikou výrobci oceli - Rozhodnutí prohlašující podpory zčásti za neslučitelné se společným trhem a ukládající jejich vrácení - Protokol č. 8 o restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu - Žaloba na neplatnost - Aktivní legitimace - Lhůta pro podání žaloby - Přípustnost - Legitimní očekávání - Článek 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 - Úroková míra pro vrácení neslučitelných podpor - Povinnost úzké spolupráce se členským státem - Složená úroková míra - Článek 9 odst. 4 a článek 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 794/2004“)
   2009/C 193/23
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně ve věci T-273/06: ISD Polska sp. z o.o. (Varšava, Polsko) a Industrial Union of Donbass Corp. (Doněck, Ukrajina) (zástupci: původně C. Rapin a E. Van den Haute, poté C. Rapin, E. Van den Haute a C. Pétermann, advokáti)

      Žalobkyně ve věci T-297/06: ISD Polska sp. z o.o. (dříve Majątek Hutniczy sp. z o.o.) (Varšava) (zástupci: původně C. Rapin a E. Van den Haute, poté C. Rapin, E. Van den Haute a C. Pétermann, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Giolito a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2006/937/ES ze dne 5. července 2005 o státní podpoře C 20/04 (ex NN 25/04) ve prospěch výrobce oceli Huta Częstochowa S.A. (Úř. věst. 2006, L 366, s. 1) v rozsahu, v jakém prohlašuje určité podpory za neslučitelné se společným trhem a nařizuje Polské republice, aby zajistila jejich vrácení

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Společnostem ISD Polska sp. z o.o. a Industrial Union of Donbass Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 294, 2.12.2006.


title: Věc T-289/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. února 2008 – BUPA a další v. Komise ( Státní podpory — Systém vyrovnávání rizik zavedený Irskem na trhu soukromého zdravotního pojištění — Režim podpor — Služby obecného hospodářského zájmu — Článek 86 odst. 2 ES — Rozhodnutí Komise nevznášet námitky — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Zásada nezbytnosti a proporcionality )

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/25

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. února 2008 – BUPA a další v. Komise
   (Věc T-289/03) (1)

   („Státní podpory - Systém vyrovnávání rizik zavedený Irskem na trhu soukromého zdravotního pojištění - Režim podpor - Služby obecného hospodářského zájmu - Článek 86 odst. 2 ES - Rozhodnutí Komise nevznášet námitky - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Zásada nezbytnosti a proporcionality“)
   (2008/C 79/48)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: British United Provident Association Ltd (BUPA) (Londýn, Spojené království); BUPA Insurance Ltd (Londýn) a BUPA Ireland Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: N. Green, QC, K. Bacon, J. Burke, barristers a B. Amory, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně N. Khan a J. Flett, poté N. Khan a T. Scharf, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Nizozemské království (zástupce: N. Bel, zmocněnec); Irsko (zástupci: D. O'Hagan, zmocněnec, ve spolupráci s G. Hoganem, SC, a E. Reganem, barrister) a Voluntary Health Insurance Board (Dublin) (zástupci: D. Collins, G. FitzGerald, D. Clark, solicitors, a P. Gallagher, SC)
   Předmět věci
   Žaloba na neplatnost podaná zejména BUPA Ireland Ltd, poskytovatelem služeb soukromého zdravotního pojištění v Irsku, proti rozhodnutí Komise K(2003) 1322 konečné ze dne 13. května 2003 nevznášet námitky podle čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [88] Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339), které se týkají zavedení systému vyrovnávání rizik (RES) na irském trhu soukromého zdravotního pojištění (státní podpora N 46/2003-Irsko).
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               British United Provident Association Ltd (BUPA), BUPA Insurance Ltd a BUPA Ireland Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Komise a Voluntary Health Insurance Board.

               3)

               Irsko a Nizozemské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 264, 1.11.2003.


title: Věc T-34/06: Žaloba podaná dne  24. ledna 2006  – Universal v. Komise

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/51

         Žaloba podaná dne 24. ledna 2006 – Universal v. Komise
   (Věc T-34/06)
   (2006/C 60/94)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Universal Corp. (Richmond, USA) (zástupci: A. Riesenkampff, T. Reher, M. Holzhäuser,C. Swaak, M. Mollica, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2005)4012 konečné ze dne 20. října 2005 v řízení podle čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES (věc COMP/C.38.281/B.2 – Surový tabák, Itálie) v rozsahu, v němž je určeno žalobkyni;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím Komise shledala, že několik společností, včetně žalobkyně a jedné z jejích nepřímých dceřiných společností, porušilo čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES tím, že uzavřelo kartelové dohody nebo se dopustilo jednání ve vzájemné shodě v odvětví surového tabáku v Itálii. Na tomto základě byla žalobkyni uložena pokuta společně a nerozdílně s její dceřinou společností.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, zaprvé, že v napadeném rozhodnutí Komise zaujala, bez udání vysvětlení nebo objektivního odůvodnění, diametrálně odlišné stanovisko ve srovnání s vlastním stanoviskem ve věci španělského surového tabáku, která se týkala stejného vztahu mezi mateřskou a dceřinou společností, stejného časového rámce, stejného druhu zboží, stejné nákupní ceny a stejného nedostatku účasti či vědomosti ze strany žalobce. Na tomto základě se žalobkyně domnívá, že Komise porušila svoji povinnost uvést důvody, nedodržela zásadu rovného zacházení a porušila legitimní očekávání žalobkyně tím, že jí uložila pokutu za protiprávní jednání, jehož se dopustila její dceřiná společnost.
   Žalobkyně dále tvrdí, že Komise právně dostačujícím způsobem neprokázala jakýkoli rozhodující vliv žalobkyně na obchodní jednání její dceřiné společnosti. V tomto kontextu uvádí, že Komise nesprávně usoudila, že požadavky na podávání zpráv a určitá schválení potvrzují, že žalobkyně vykonávala rozhodný obchodní vliv na svoji dceřinou společnost, ačkoli tomu tak nebylo, vzhledem k velmi decentralizované struktuře a organizaci žalobkyně.


title: Věc C-215/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varchoven kasacionen sad (Nejvyšší kasační soud, Bulharsko) – Vasilka Ivanova Gogova v. Ilja Dimitrov Iljev „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanskoprávních věcech — Příslušnost a uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti — Nařízení (ES) č. 2201/2003 — Oblast působnosti — Článek 1 odst. 1 písm. b) — Přiznání, výkon, převedení a úplné nebo částečné odnětí rodičovské zodpovědnosti — Článek 2 — Pojem ‚rodičovská zodpovědnost‘ — Spor mezi rodiči ohledně vycestování jejich dítěte a vydání cestovního pasu tomuto dítěti — Prorogace příslušnosti — Článek 12 — Podmínky — Přijetí příslušnosti soudu, u něhož byl podán návrh — Nedostavení se odpůrce k soudu — Nezpochybnění soudní příslušnosti opatrovníkem ustanoveným odpůrci soudem, u něhož byl podán návrh“

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/11

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varchoven kasacionen sad (Nejvyšší kasační soud, Bulharsko) – Vasilka Ivanova Gogova v. Ilja Dimitrov Iljev
   (Věc C-215/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanskoprávních věcech - Příslušnost a uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti - Nařízení (ES) č. 2201/2003 - Oblast působnosti - Článek 1 odst. 1 písm. b) - Přiznání, výkon, převedení a úplné nebo částečné odnětí rodičovské zodpovědnosti - Článek 2 - Pojem ‚rodičovská zodpovědnost‘ - Spor mezi rodiči ohledně vycestování jejich dítěte a vydání cestovního pasu tomuto dítěti - Prorogace příslušnosti - Článek 12 - Podmínky - Přijetí příslušnosti soudu, u něhož byl podán návrh - Nedostavení se odpůrce k soudu - Nezpochybnění soudní příslušnosti opatrovníkem ustanoveným odpůrci soudem, u něhož byl podán návrh“)
   (2015/C 414/14)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Varchoven kasacionen sad (Nejvyšší kasační soud, Bulharsko)

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatelka: Vasilka Ivanova Gogova

      Odpůrce: Ilja Dimitrov Iljev

      Výrok

               1)

               Návrh, kterým jeden z rodičů žádá soud o nahrazení chybějícího souhlasu druhého rodiče s vycestováním jejich dítěte mimo členský stát bydliště tohoto dítěte a s vydáním cestovního pasu na jméno tohoto dítěte, spadá do věcné působnosti nařízení Rady č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000, a to i v případě, že se výsledným rozhodnutím vydaným v řízení o tomto návrhu budou muset řídit orgány členského státu, jehož je toto dítě státním příslušníkem, v rámci správního řízení o vydání tohoto cestovního pasu.

               2)

               Článek 12 odst. 3 písm. b) nařízení č. 2201/2003 musí být vykládán v tom smyslu, že příslušnost soudů, jimž byl předložen k rozhodnutí návrh ve věcech rodičovské zodpovědnosti, nelze považovat za „výslovně či jiným jednoznačným způsobem přijatou všemi stranami řízení“ ve smyslu tohoto ustanovení jen z toho důvodu, že opatrovník, který zastupuje odpůrce a který byl těmito soudy ustanoven vzhledem k nemožnosti doručit odpůrci návrh na zahájení řízení, nevznesl námitku nepříslušnosti uvedených soudů.

      (1)  Úř. věst. C 236, 20.7.2015.


title: Věc T-47/16 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 25. srpna 2017 – Sigma Orionis v. REA „Řízení o předběžných opatřeních — Rozhodčí doložka — Rámcový program pro výzkum a inovace Horizont 2020 — Rozhodnutí o pozastavení plateb a rozvázání grantových smluv na základě finančního auditu — Částky, které je REA údajně povinna vyplatit v rámci plnění grantových smluv — Návrh na náhradu škody — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti — Zvážení zájmů“

text:
               9.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/14

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 25. srpna 2017 – Sigma Orionis v. REA
   (Věc T-47/16 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Rozhodčí doložka - Rámcový program pro výzkum a inovace Horizont 2020 - Rozhodnutí o pozastavení plateb a rozvázání grantových smluv na základě finančního auditu - Částky, které je REA údajně povinna vyplatit v rámci plnění grantových smluv - Návrh na náhradu škody - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti - Zvážení zájmů“)
   (2017/C 338/13)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sigma Orionis SA (Valbonne, Francie) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Výkonná agentura pro výzkum (REA) (zástupci: S. Payan-Lagrou a V. Canetti, zmocněnkyně, ve spolupráci s D. Waelbroeck a A. Duronem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící na to, aby REA okamžitě zaplatila částku založenou na grantové dohodě „FET-Event“

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-481/11: Žaloba podaná dne 6. září 2011 — Španělsko v. Komise

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/25

         Žaloba podaná dne 6. září 2011 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-481/11)
   2011/C 319/53
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: A. Rubio González)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil přílohu I část 2 díl VI, oddíl D, pátou odrážku prováděcího nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny, a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení zásady hierarchie právních norem

                           —

                           Žalobce v této souvislosti uvádí, že napadené nařízení porušuje ustanovení článku 113 odst. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1).

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že došlo k zneužití pravomocí

                           —

                           Žalobce v této souvislosti uvádí, že Komise sledovala přijetím napadeného aktu dosažení jiného rozhodujícího účelu než těch, které jsou uvedeny, a odchýlila se přitom od příslušného předpisu přijatého Evropskou hospodářskou komisí Organizace spojených národů (EHK OSN).

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z nesplnění povinnosti uvést odůvodnění

                           —

                           Žalobce v této souvislosti uvádí, že odůvodnění napadeného aktu je nejednoznačné a odůvodňuje opačné rozhodnutí, než jaké bylo nakonec přijato.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovnosti

                           —

                           Žalobce v této souvislosti uvádí, že napadený akt v případě citrusových plodů bezdůvodně stanoví přísnější podmínky jejich uvádění na trh než v případě ostatních druhů ovoce a zeleniny.

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality

                           —

                           Žalobce v této souvislosti uvádí, že napadený akt stanoví pro označovaní přísnější podmínku, a to na základě důvodů nesprávných a nepříhodných k odůvodnění rozhodnutí, které bylo nakonec přijato.

      (1)  Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1/49; naposledy změněno nařízením Komise (EU) č. 513/2010 ze dne 15. června 2010 (Úř. věst. L 150, 16.6.2010, s. 40) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1234/2010 ze dne 5. prosince 2010 (Úř. věst. L 346, 30.12.2010, s. 11).


title: Věc C-551/10 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. listopadu 2012 — Éditions Odile Jacob SAS v. Evropská komise, Lagardère SCA ( „Kasační opravný prostředek — Spojování podniků působících na trhu v oblasti vydavatelství knih — Nařízení (EHS) č. 4064/89 — Ujednání dočasného převodu — Neúčinné důvody kasačního opravného prostředku“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/8

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. listopadu 2012 — Éditions Odile Jacob SAS v. Evropská komise, Lagardère SCA
   (Věc C-551/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Spojování podniků působících na trhu v oblasti vydavatelství knih - Nařízení (EHS) č. 4064/89 - Ujednání dočasného převodu - Neúčinné důvody kasačního opravného prostředku)
   2013/C 9/10
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Éditions Odile Jacob SAS (zástupci: O. Fréget, M. Struys, M. Potel a L. Eskenazi, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, O. Beynet a S. Noë, zmocněnci), Lagardère SCA (zástupci: A. Winckler, F. de Bure a J.-B. Pinçon, advokáti)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu ze dne 13. září 2010, Éditions Jacob v. Komise (T-279/04), jímž Tribunál zamítl žalobu, kterou Odile Jacob žádala zrušení rozhodnutí Komise 2004/422/ES ze dne 7. ledna 2004, prohlašujícího spojení za slučitelné se společným trhem a dohodou o Evropském hospodářském prostoru (věc COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP) — Zjevně nesprávné posouzení — Porušení zásady právní jistoty, zásady legitimního očekávání a zásady rovnosti

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Éditions Odile Jacob SAS se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 12.2.2011.


title: Věc T-527/13: Žaloba podaná dne 30. září 2013 — Itálie v. Komise

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/66

         Žaloba podaná dne 30. září 2013 — Itálie v. Komise
   (Věc T-527/13)
   2013/C 344/121
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: S. Fiorentino, P. Grasso, avvocati dello Stato, a G. Palmieri, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise č. C(2013) 4046 final ze dne 17. července 2013, oznámené dne 18. července 2013, o státní podpoře SA.33726 (11/C) (ex SA.33726 (11/NN)) poskytnuté Italskou republikou (posunutí platby za dávky na mléko v Itálii)

               —

               podpůrně částečně zrušil uvedené rozhodnutí [čl. 2 písm. b), c) a d)] v rozsahu, v němž vztahuje povinnost navrácení na podpory poskytnuté na základě rozhodnutí Rady č. 2003/530/ES;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Italská vláda napadla rozhodnutí Evropské komise č. C(2013) 4046 final ze dne 17. července 2013, oznámené dne 18. července 2013, o státní podpoře SA.33726 (11/C) (ex SA.33726 (11/NN)) poskytnuté Italskou republikou (posunutí platby za dávky na mléko v Itálii).
   Uvedeným rozhodnutím Evropská komise:

               —

               určila, že posunutí platby za část dávky na mléko, splatné k 31. prosinci 2010, o němž bylo v Itálii rozhodnuto v prosinci 2010, představuje státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem, zejména z důvodu jeho uplatnění;

               —

               určila, že porušení podmínek stanovených v rozhodnutí Rady 2003/530/ES, jež bylo způsobeno posunutím uvedené platby, představuje podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               nařídila Itálii, aby od osob, které měly prospěch z posunutí plateb, zpětně vymohla částky odpovídající uvedeným neslučitelným podporám, navýšené o úroky.

         Žalobkyně uvádí na podporu své žaloby dva důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 3 odst. 7 nařízení Komise (ES) č. 1535/2007 ze dne 20. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy ES na podporu de minimis v produkčním odvětví zemědělských produktů (Úř. věst. L 337, s. 35-41).

                           —

                           V tomto ohledu je třeba poznamenat, že ustanovení napadeného rozhodnutí vycházejí z chybného předpokladu, že existující podpora, povolená rozhodnutím Rady č. 2003/530/ES ze dne 16. července 2003, představuje maximální částku, kterou lze producentům mléka poskytnout, což má za následek to, že každé případné doplňkové opatření podpory, byť spadá do režimu de minimis (a byť má naprosto okrajový význam) přesahuje ipso iure následkem kumulace výši podpory, která je povolena.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 3 odst. 2 výše uvedeného nařízení (ES) č. 1535/2007, článku 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1), a článku 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 794/2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 140, s 1), jakož i z nedostatečného odůvodnění.

                           —

                           V tomto ohledu je třeba poznamenat, že napadené rozhodnutí použilo uvedený článek 3 odst. 2 (týkající se kumulace podpor, z nichž každá podpora samostatně spadá do režimu de minimis) na případ, kdy se podpora spadající do režimu de minimis připojila k existující podpoře. Krom toho je rozhodnutí stiženo vadou spočívající v tom, že napadené opatření považuje za změnu existující podpory, na kterou se vztahuje čl. 1 písm. c) nařízení č. 659/1999. Půlroční posunutí splatnosti jedné z ročních plateb představovalo samostatné opatření a jako takové neměnilo podstatným způsobem existující podporu. Krom toho nepředstavovalo zvýšení nepřesahující 20 % původního rozpočtu pro režim existujících podpor a nemělo vliv na posouzení slučitelnosti tohoto režimu. Komise v každém případě tyto body dostatečně neodůvodnila.


title: Věc C-329/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (třetí senát) (Itálie) dne 5. července 2010 — ENI SpA v. Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas a Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (třetí senát) (Itálie) dne 5. července 2010 — ENI SpA v. Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas a Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico
   (Věc C-329/10)
   ()
   2010/C 346/40
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (třetí senát)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: ENI SpA

      Žalované: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas a Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico

      Předběžná otázka

   Brání články 23, 43, 49 a 56 Smlouvy, jakož i čl. 11 odst. 2 a 6 a článek 24 směrnice 2003/54 (1) vnitrostátnímu předpisu, který, aniž by byl oznámen Evropské komisi, určitým výrobcům elektrické energie, kteří mají za daných okolností zásadní úlohu pro uspokojení potřeb poptávky po dispečinkových službách, trvale ukládá předkládat nabídky na energetických burzovních trzích podle programů heteronomně stanovených provozovatelem sítě a podle kterého si odměňování u těchto nabídek svobodně nestanoví výrobce, ale je vázáno na parametry, které nejsou stanoveny „průhlednými, nediskriminačními a tržními postupy“?

      (1)  Úř. věst. L 176, s. 37; Zvl. vyd. 12/02, s. 211.


title: Věc F-4/08: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 12. března 2009 – Hambura v. Parlament ( Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Přijímání — Výběrové řízení — Nepřijetí — Oznámení o výběrovém řízení PE/95/S — Nevyužití přihlášky obsažené v Úředním věstníku Evropské unie — Přípustnost — Předchozí správní řízení )

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/39

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 12. března 2009 – Hambura v. Parlament
   (Věc F-4/08) (1)

   („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Přijímání - Výběrové řízení - Nepřijetí - Oznámení o výběrovém řízení PE/95/S - Nevyužití přihlášky obsažené v Úředním věstníku Evropské unie - Přípustnost - Předchozí správní řízení“)
   2009/C 102/57
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Johannes Hambura (Soultzbach, Francie) (zástupce: S. Hambura, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: S. Seyr a K. Zejdová, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí generálního ředitelství „Personál a administrativa“ ze dne 5. prosince 2007 o nepřijetí žalobce do výběrového řízení, zrušení výběrového řízení PE/95/S, oblast: lékařka/lékař, a opětovném zahájení výběrového řízení za použití elektronicky podaných žádostí

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               J. Hamburovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008, s. 50.


title: Věc T-338/13: Žaloba podaná dne 21. června 2013 — Energa Power Trading v. Komise

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/37

         Žaloba podaná dne 21. června 2013 — Energa Power Trading v. Komise
   (Věc T-338/13)
   2013/C 252/62
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Energa Power Trading Promitheias kai Emporias Energeias AE (Atény, Řecko) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že Komise nesplnila své povinnosti podle Smlouvy, jelikož navzdory příslušné formální výzvě nezaujala stanovisko ke stížnosti podané dne 9. prosince 2010, týkající se státní podpory, kterou řecké orgány protiprávně poskytly společnosti DEI; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod, kterým tvrdí, že Komise byla nečinná v souvislosti s údajnou státní podporou poskytnutou ve prospěch společnosti DEI.
   Komise tím, že navzdory formální výzvě po dobu více než 28 měsíců (v každém případě více než 26 měsíců) nezaujala stanovisko — kladné či záporné — ke stížnosti žalobkyně na protiprávní státní podporu poskytnutou ve prospěch společnosti DEI, neuzavřela předběžné šetření v přiměřené době. Vzhledem k tomu, že výše uvedené prodlení nelze odůvodnit žádnou mimořádnou okolností, byla Komise navzdory své příslušné výlučné pravomoci nečinná, čímž porušila příslušná ustanovení Smlouvy (konkrétně články 106, 107 a 265 SFEU) a nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES.


title: Věc T-203/13 P: Usnesení Tribunálu ze dne 27. listopadu 2013 — Marcuccio v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Odmítnutí žaloby v prvním stupni jako zjevně nepřípustné — Žaloba podaná faxem ve lhůtě pro předložení žaloby a podepsaná prostřednictvím razítka vyobrazujícího podpis advokáta — Předložení originálu po lhůtě — Opožděnost žaloby — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/33

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. listopadu 2013 — Marcuccio v. Komise
   (Věc T-203/13 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Odmítnutí žaloby v prvním stupni jako zjevně nepřípustné - Žaloba podaná faxem ve lhůtě pro předložení žaloby a podepsaná prostřednictvím razítka vyobrazujícího podpis advokáta - Předložení originálu po lhůtě - Opožděnost žaloby - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2014/C 45/55
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 28. ledna 2013 Marcuccio v. Komise (F-92/12) a směřující ke zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v tomto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 156, 1.6.2013.


title: Věc T-393/06: Žaloba podaná dne 18. prosince 2006 – Makhteshim Agan Holding a další v. Komise

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/36

         Žaloba podaná dne 18. prosince 2006 – Makhteshim Agan Holding a další v. Komise
   (Věc T-393/06)
   (2007/C 20/56)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Makhteshim Agan Holding BV (Amsterdam, Nizozemsko), Makhteshim Agan Italia Srl (Bergamo, Itálie) a Magan Italia Srl (Bergamo, Itálie) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí Komise D/531125 ze dne 12. října 2006;

               —

               uložit žalované splnění povinností vyplývajících z práva Společenství a přezkum a použití všech dostupných údajů, včetně údajů o lidském zdraví, s cílem zajistit zahrnutí azinphos-methylu do přílohy I směrnice o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh;

               —

               uložit žalované náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svojí žalobou se žalobkyně domáhají zrušení rozhodnutí Komise D/531125 obsaženého v dopise ze dne 12. října 2006 určeném agentuře členského státu zpravodaje odpovědného za přezkum účinné látky azinphos-methylu v rámci směrnice 91/414/EHS o uvádění přípravků na ochranu rostlina na trh (dále jen „směrnice o přípravcích na ochranu rostlin“) (1), ve kterém žalovaná uvádí, že nerozhodne o schválení a zahrnutí dotčené účinné látky do přílohy I uvedené směrnice, a dále uvádí, že v případě neschválení na úrovni Společenství k datu stanovenému v čl. 8 odst. 2 směrnice o přípravcích na ochranu rostlin již nebude existovat žádný právní základ pro udržení uvedené účinné látky na trhu.
   Žalobkyně uplatňují, že napadené rozhodnutí de facto a de jure představuje zákaz azinphos-methylu v rozsahu, v jakém jednoznačně stanoví, že nedojde k dalšímu rozhodnutí o zahrnutí účinné látky do přílohy I směrnice o přípravcích na ochranu rostlin, a v jakém směřuje k zákazu uvádění azinphos-methylu na trh na základě nečinnosti žalované až do uplynutí lhůty stanovené pro schválení.
   Žalobkyně dále uplatňují, že napadené rozhodnutí ohrožuje jejich práva na spravedlivé posouzení uvedené látky s ohledem na nejmodernější vědecké studie, které žalobkyně předložily. Žalovaná navíc tím, že zbavila žalobkyně jejich práva na opětovné zapsání a na pokračování prodeje jejich výrobků v členských státech, údajně porušila zásadu proporcionality, jakož i jejich základní právo provozovat obchodní činnost, potažmo jejich vlastnické právo.
   Dále žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí je stiženo zásadními procesními vadami. Přesněji nedostatek iniciativy žalobkyně ohledně návrhu na zahrnutí azinphos-methylu do přílohy I směrnice o přípravcích na ochranu rostlin, jakož i zákaz uvádění na trh, jehož chce dosáhnout svojí nečinností, porušují čl. 5 odst. 2 rozhodnutí Rady 1999/468/ES (2) a čl. 8 odst. 2 směrnice o přípravcích na ochranu rostlin.
   Konečně, pokud by měl Soudní dvůr za to, že napadené rozhodnutí není napadnutelným aktem podle čl. 230 odst. 4 ES, žalobkyně uplatňují, že jejich žaloba by přesto měla být prohlášena za přípustnou podle článku 232 ES, neboť nečinnost žalované představuje protiprávní opomenutí.

      (1)  Úř. věst. L 230, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady 1999/468/ES o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi, Úř. věst. L 184, s. 23.


title: Věc T-188/09: Žaloba podaná dne 12. května 2009 — Galileo International Technology v. OHIM — Residencias Universitarias (GALILEO)

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/53

         Žaloba podaná dne 12. května 2009 — Galileo International Technology v. OHIM — Residencias Universitarias (GALILEO)
   (Věc T-188/09)
   2009/C 180/98
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (zástupci: M. Blair a K. Gilbert, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Residencias Universitarias, SA (Valencia, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. února 2009 ve věci R 471/2005-4; a

               —

               uložit OHIM a další účastnici řízení před odvolacím senátem povinnost nést vlastní náklady řízení, jakož i nahradit náklady řízení vzniklé žalobkyni

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „GALILEO“ pro výrobky a služby tříd 9, 39, 41 a 42

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská obrazová ochranná známka„GALILEO GALILEI“ pro služby tříd 39, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. c) nařízení Rady č. 207/2009), protože se odvolací senát dopustil procesní vady ve smyslu čl. 63 odst. 2 nařízení Rady č. 40/94, když věc nevrátil námitkovému oddělení; Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, protože odvolací senát neprovedl řádné hodnocení pravděpodobnosti záměny a dospěl k nesprávnému závěru, že žalobce proti odůvodnění námitkového oddělení v této otázce nevznesl připomínky; odvolací senát se dopustil nesprávného právního posouzení při hodnocení podobnosti a pravděpodobnosti záměny dotčených ochranných známek a své závěry řádně neodůvodnil.


title: Věc C-541/07: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/38

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-541/07)
   (2008/C 22/67)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: M. Patakia)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že rozhodnutím ministra dopravy č. 12078/1343 ze dne 3. března 2004, jak je vykládáno na základě oběžníku ředitelství silniční bezpečnosti a životního prostředí č. 45007/4795 ze dne 28. července 2004, obecně zakázala umisťování na skla vozidel okenní fólie, které jsou legálně vyrobené nebo prodávané na trhu v jiných členských státech Evropské unie, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 28 ES a 30 ES;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               V návaznosti na stížnost přezkoumala Komise řecké právní předpisy zakazující umisťování okenních fólií na přední skla vozidel a obecně na jejich okna.

               2.

               Komise se domnívá, že tento zákaz nespadá do oblasti působnosti směrnice 92/22/EHS, ve znění směrnice 2001/92/ES, a že při neexistenci harmonizace na úrovni Společenství musí být posuzován v rámci článků 28 ES a 30 ES.

               3.

               Tento zákaz představuje opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení volného pohybu zboží, které porušuje článek 28 ES, jelikož ve skutečnosti představuje překážku uvádění na trh v Řecku těchto fólií, které jsou legálně vyrobené nebo prodávané na trhu v jiných členských státech.

               4.

               Komise rovněž poznamenává, že řecké orgány nebyly schopny předložit dostatečné důkazy odůvodňující opatření a zároveň prokazující dodržení zásady proporcionality.

               5.

               Konkrétně nebylo prokázáno, že existují, jak tvrdí řecké orgány, kritéria umožňující prostřednictvím kontrol ověřit, zda uvedené fólie splňují určité minimální podmínky.

               6.

               Komise se v důsledku toho domnívá, že uvedený právní předpis představuje porušení článku 28 ES, které nelze odůvodnit ani na základě článku 30 ES, ani naléhavými důvody obecného zájmu ve smyslu judikatury Soudního dvora.


title: Věc T-323/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2010 — Komise v. Irish Electricity Generating ( „Rozhodčí doložka — Smlouva uzavřená v rámci zvláštního programu výzkumu a technologického rozvoje, včetně demonstrace, v oblasti nejaderné energetiky (1994-1998) — Nesplnění smlouvy — Vrácení částek zálohy — Úroky z prodlení — Rozsudek pro zmeškání“ )

text:
               5.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2010 — Komise v. Irish Electricity Generating
   (Věc T-323/09) (1)

   (Rozhodčí doložka - Smlouva uzavřená v rámci zvláštního programu výzkumu a technologického rozvoje, včetně demonstrace, v oblasti nejaderné energetiky (1994-1998) - Nesplnění smlouvy - Vrácení částek zálohy - Úroky z prodlení - Rozsudek pro zmeškání)
   2011/C 38/23
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A.-M. Rouchaud-Joët a F. Mirza, zmocněnci, ve spolupráci s U. O’Swyer a A. Martin, solicitors)

      Žalovaná: Irish Electricity Generating Co. Ltd (Waterford, Irsko)

      Předmět věci

   Žaloba založená na rozhodčí doložce směřující k tomu, aby bylo Irish Electricity Generating Co. Ltd uloženo vrátit částku 180 664,70 eur odpovídající části záloh vyplacených Komisí podle smlouvy č. WE/178/97/IEGB zvýšenou o úroky z prodlení

      Výrok rozsudku

               1)

               Irish Electricity Generating Co. Ltd se ukládá vrátit Evropské komisi částku 180 664,70 eur zvýšenou o úroky z prodlení:

                           —

                           na základě sazby 5,56 % ročně od 25. srpna 2003 až do vyhlášení tohoto rozsudku;

                           —

                           na základě roční sazby stanovené irským zákonem, v současnosti tedy článkem 26 Debtors Act (Ireland), 1840, v platném znění, až do výše 5,56 % ročně, za období od vyhlášení tohoto rozsudku do úplného splacení dluhu.

               2)

               Irish Electricity Generating se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 256, 24.10.2009.


title: Věc F-40/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 19. června 2013 — CF v. AESA ( „Veřejná služba — Bývalý dočasný zaměstnanec — Smlouva na dobu určitou — Výpověď během nemocenské — Článek 16 PŘOZ — Článek 48 písm. b) PŘOZ — Psychické obtěžování“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/46

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 19. června 2013 — CF v. AESA
   (Věc F-40/12) (1)

   (Veřejná služba - Bývalý dočasný zaměstnanec - Smlouva na dobu určitou - Výpověď během nemocenské - Článek 16 PŘOZ - Článek 48 písm. b) PŘOZ - Psychické obtěžování)
   2013/C 252/80
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: CF (Bierges, Belgie) (zástupce: A. Schwend, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro bezpečnost letectví (AESA) (zástupci: V. Manuhutu, zmocněnec, ve spolupráci s D. Waelbroeck a A. Duron, advokátkami)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o propuštění žalobce a návrh na náhradu škody, kterou údajně utrpěl z důvodu tohoto propuštění a tvrzeného obtěžování

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí ze dne 24. května 2011, kterým orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv Evropské agentury pro bezpečnost letectví vypověděl smlouvu dočasného zaměstnance CF, se zrušuje.

               2)

               Evropské agentuře pro bezpečnost letectví se ukládá zaplatit CF částku 88 189,76 euro jako náhradu hmotné újmy.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Evropská agentura pro bezpečnost letectví ponese vlastní náklady řízení a uhradí tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených CF.

               5)

               CF ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 23.6.2012, s. 24.


title: Věc T-111/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. července 2010 — Agrofert Holding v. Komise ( „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se řízení o spojení podniků — Odmítnutí přístupu“ )

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. července 2010 — Agrofert Holding v. Komise
   (Věc T-111/07) (1)

   (Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se řízení o spojení podniků - Odmítnutí přístupu)
   2010/C 221/54
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Agrofert Holding a.s. (Pyšelská, Česká republika) (zástupci: R. Pokorný a D. Šalek, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně X. Lewis a P. Costa de Oliveira, poté P. Costa de Oliveira a V. Bottka, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Švédské království (zástupci: původně A. Kruse a S. Johannesson, poté S. Johannesson, zmocněnci), Finská republika (zástupci: J. Himmanen, A. Guimaraes-Purokoski, M. J. Heliskoski a M. Pere, zmocněnci) a Dánské království (zástupce: B. Weis Fogh, zmocněnec)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Polsko) (zástupci: S. Sołtysiński, K. Michałowska a M. Olechowski, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení, jednak, rozhodnutí Komise ze dne 2. srpna 2006, kterými byl žalobkyni odmítnut přístup k určitým dokumentům týkajícím se postupu oznamování a postupu před oznámováním nabytí společnosti Unipetrol společností Polski Koncern Naftowy Orlen SA (KOMP/M.3543), a jednak rozhodnutí Komise D(2007) 1360 ze dne 13. února 2007, potvrzujícího toto odmítnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Návrhová žádání směřující ke zrušení odpovědi Evropské komise ze dne 2. srpna 2006, jakož i návrhová žádání směřující k tomu, aby Tribunál uložil Evropské komisi zpřístupnit požadované dokumenty, jsou nepřípustná.

               2)

               Rozhodnutí Komise D(2007) 1360 ze dne 13. února 2007, kterým byl zamítnut přístup k dokumentům ve věci KOMP/M.3543, týkající se spojení společností Polski Koncern Naftowy Orlen SA a Unipetrol, které si mezi sebou vyměnily Komise a oznamující strany a Komise a třetí osoby, jakož i přístup k interním dokumentům a právním posudkům vyhotoveným v této věci, se zrušuje.

               3)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Švédské království, Finská republika, Dánské království a společnost Polski Koncern Naftowy Orlen SA ponesou každý vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 9.6.2007.


title: Věc F-47/06: Žaloba podaná dne  8. května 2006  – Aimi a další v. Komise

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/25

         Žaloba podaná dne 8. května 2006 – Aimi a další v. Komise
   (Věc F-47/06)
   (2006/C 154/59)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Nicola Aimi (Evere, Belgie) a další (zástupci: A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit individuální rozhodnutí, kterými se zamítají žádosti žalobců směřující k přijetí orgánem oprávněným ke jmenování přechodných opatření směřujících k zajištění rovného zacházení a jejich nabytých práv v rámci hodnotícího období 2005 a následujících.

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci na podporu své žaloby uplatňují, že tím, že žalovaná zamítla jejich žádosti směřující k přijetí přechodných opatření směřujících ke zohlednění jejich zvláštní situace vyplývající ze zavedení dalších platových tříd, porušila jejich očekávání služebního postupu za stejných podmínek jako jejich kolegové z téže kategorie, jakož i jejich nabytá práva v tom rozsahu, ve kterém jejich perspektiva služebního postupu doznala významné změny.
   Žalobci krom toho uvádějí nepřítomnost relevantního odůvodnění v tom, že žalovaná neodpověděla na důvody a argumenty uvedené v jejich žádostech a stížnostech.


title: Věc C-520/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná House of Lords (Spojené království) dne 20. prosince 2006 – Stringer a další v. Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná House of Lords (Spojené království) dne 20. prosince 2006 – Stringer a další v. Her Majesty's Revenue and Customs
   (Věc C-520/06)
   (2007/C 56/33)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   House of Lords.
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Stringer a další.

      Žalovaný: Her Majesty's Revenue and Customs.
   Předběžné otázky

               1.

               Stanoví čl. 7 odst. 1 směrnice 2003/88/ES (1) právo pracovníka, který má z důvodu nemoci volno na dobu neurčitou, i) označit budoucí období za svou placenou dovolenou za kalendářní rok a ii) čerpat placenou dovolenou za kalendářní rok, v obou případech v době, kdy by jinak měl volno z důvodu nemoci?

               2.

               Pokud členský stát uplatní svou pravomoc nahradit minimální dobu placené dovolené za kalendářní rok finanční náhradou při ukončení pracovního poměru podle čl. 7 odst. 2 směrnice 2003/88/ES, ukládá čl. 7 odst. 2 v případě nepřítomnosti pracovníka v práci na základě volna z důvodu nemoci trvajícího po celý referenční rok, v jehož průběhu byl pracovní poměr ukončen, nebo po jeho část, jakékoli požadavky nebo stanoví jakákoli kritéria, pokud jde o nárok na finanční náhradu nebo způsob jejího výpočtu?

      (1)  Úř. věst. L 299, s. 9.


title: Věc C-606/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2016 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 15. září 2016 ve věci T-80/14, PT Musim Mas v. Rada

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/35

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2016 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 15. září 2016 ve věci T-80/14, PT Musim Mas v. Rada
   (Věc C-606/16 P)
   (2017/C 030/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: H. Marcos Fraile, zmocněnec, N. Tuominen, advokát)

      Další účastnice řízení: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas), Evropská komise a European Biodiesel Board (EBB)

      Návrhová žádání

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek ve věci T-80/14, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) v. Rada, vydaný Tribunálem dne 15. září 2016 a oznámený Radě dne 16. září 2016,

               —

               zamítnul žalobu podanou v prvním stupni za účelem dosažení zrušení napadeného nařízení, a

               —

               rozhodnul, že žalobkyně v prvním stupni ponese náklady vynaložené Radou v souvislosti s řízením v prvním stupni a s řízením o kasačním opravném prostředku.

         Podpůrně:

               —

               vrátil věc Tribunálu k novému posouzení,

               —

               rozhodl, že o nákladech řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku bude rozhodnuto později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

                  Zaprvé, Tribunál použil nesprávné právní kritérium pro určení, zda Rada disponovala důkazy umožňujícími rozhodnout, že tuzemské ceny surovin uvedené v materiálech dotčených indonéských vývozců jsou dostatečně zkreslené k tomu, aby k nim Rada nepřihlížela, a použít metodu stanovenou v čl. 2 odst. 5 druhém pododstavci základního nařízení (1). Tribunál tak na uvedený orgán přenesl příliš velké důkazní břemeno.

               2.

                  Zadruhé, závěr Tribunálu, podle něhož důkazy předložené orgány nebyly dostatečné pro prokázání značného zkreslení cen hlavních surovin v Indonésii plynoucího ze systému rozdílné vývozní daně, není řádně odůvodněn.

               3.

                  Zatřetí, výrok napadeného rozsudku, jimiž se zrušují antidumpingová cla v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně v prvním stupni, je nepřiměřený k samotnému žalobnímu důvodu znějícímu na zrušení, který Tribunál zkoumal, a spojuje s konstatovanou protiprávností nepřípustné důsledky.

               4.

               Rada prokáže, že napadený rozsudek je stižen několika nesprávnými právními posouzeními, která mají vliv na jeho platnost. Rada mimoto tvrdí, že skutečnosti uplatňované v druhé části druhého žalobního důvodu jsou dostatečně prokázané k tomu, aby Soudní dvůr mohl o tomto žalobním důvodu rozhodnout a žalobu zamítnout.

               5.

               Rada tedy žádá o zrušení napadeného rozsudku a zamítnutí žaloby na neplatnost napadeného nařízení podané žalobkyní.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 2009, L 343, s. 51, dále jen „základní nařízení“).


title: Spojené věci T-433/11 a T-98/12: Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2014 – Makhlouf v. Rada

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/66

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2014 – Makhlouf v. Rada
   (Spojené věci T-433/11 a T-98/12) (1)

   2014/C 253/90
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


title: Věc T-24/13: Žaloba podaná dne 21. ledna 2013 — Cactus v. OHIM — Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ)

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/20

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2013 — Cactus v. OHIM — Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ)
   (Věc T-24/13)
   2013/C 101/43
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cactus SA (Bertrange, Lucembursko) (zástupkyně: K. Manhaeve, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Isabel Del Rio Rodríguez (Malaga, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. října 2012;

               —

               uložil žalovanému a případně i Isabel Del Rio Rodríguez společně a nerozdílně náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 31, 39 a 44 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8 489 643

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Přihláška ochranné známky Společenství č. 963 694 slovní ochranné známky „CACTUS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 16, 18, 20, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 39, 41 a 42.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitce a částečné zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí námitky v celém rozsahu.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 76 odst. 1 a 2 a článku 75 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-253/09: Žaloba podaná dne 26. června 2009 — Wilo v. OHIM (Tvar motorové skříně)

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/44

         Žaloba podaná dne 26. června 2009 — Wilo v. OHIM (Tvar motorové skříně)
   (Věc T-253/09)
   2009/C 205/80
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wilo SE (Dortmund, Německo) (zástupce: G. Braun, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. března 2009, věc R 1184/2008-1;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: trojrozměrná ochranná známka, která představuje motorovou skříň topného čerpadla, pro výrobky zařazené do tříd 7 a 11 (přihláška č. 5 805 692).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm.b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1)], jelikož přihlášená ochranná známka má nezbytnou rozlišovací způsobilost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc F-19/06: Žaloba podaná dne  20. února 2006  – Semeraro v. Komise

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/30

         Žaloba podaná dne 20. února 2006 – Semeraro v. Komise
   (Věc F-19/06)
   (2006/C 108/56)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Maria Magdalena Semeraro (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným ke jmenování (OOJ) ze dne 8. listopadu 2005, kterým byla zamítnuta stížnost podaná žalobkyní dne 12. srpna 2005 proti hodnotící zprávě služebního postupu (HZSP), která jí byla vydána za rok 2004;

               —

               pokud to bude nezbytné, zrušit rovněž uvedenou zprávu;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyni, úřednici Komise povýšené do platové třídy C*6 dne 30. listopadu 2004, byl v rámci hodnotícího období 2004 udělen velmi omezený počet bodů za zásluhy v porovnání s předcházejícími roky.
   Vzhledem k tomu, že její stížnost v této věci byla zamítnuta, podala žalobkyně tuto žalobu, ve které vznáší tři žalobní důvody.
   První žalobní důvod vychází z porušení článku 25 služebního řádu a čl. 9 odst. 7 obecných prováděcích ustanovení článku 43 služebního řádu (OPU). Zvláště revizní hodnotitel ponechal HZSP beze změny, aniž by konkrétními a individualizovanými skutečnostmi odpověděl na výhrady a vyjádření smíšeného výboru pro vypracovávání posudků.
   Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 43 služebního řádu, čl. 1 odst. 2 OPU, zásady proporcionality a zásady zákazu diskriminace, jakož i zjevně nesprávného posouzení. Jednak snížení bodů za zásluhy za období 2004 není konzistentní se skutečností, že poskytnutá analytická posouzení zůstávají tatáž jako za předcházející období. Kromě toho odůvodnění uváděné orgánem, podle kterého se snížení vysvětluje povýšením žalobkyně na konci roku 2004, není nijak relevantní.
   Třetí žalobní důvod vychází z porušení článku 25 služebního řádu, čl. 10 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu, čl. 9 odst. 7 OPU, jakož i ze zjevně nesprávného posouzení. Zvláště hodnotitel, spolupodepisující úředník ani revizní hodnotitel neposkytli dostatečné odůvodnění záporné odpovědi na otázku, zda je žalobkyně způsobilá plnit funkce kategorie B*.


title: Věc T-485/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. listopadu 2008 Paulem Lafilim proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. září 2008 ve věci F-22/07, Lafili v. Komise

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/31

         Kasační opravný prostředek podaný dne 13. listopadu 2008 Paulem Lafilim proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. září 2008 ve věci F-22/07, Lafili v. Komise
   (Věc T-485/08 P)
   (2009/C 19/59)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Paul Lafili (Genk, Belgie) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu EU ze dne 4. září 2008 vydaný ve věci F-22/07 v rozsahu, v němž byly zamítnuty žalobní důvody vycházející z porušení článků 44 a 46 služebního řádu a článku 7 přílohy XIII služebního řádu, jakož i z porušení zásady legitimního očekávání;

               —

               v návaznosti na zrušení rozsudku vyhovět navrhovateli v jeho návrhových žádáních vznesených v řízení v prvním stupni, tedy

                           —

                           zrušit rozhodnutí zařadit jej do platové třídy AD 13, stupeň 5, které je obsahem oznámení GŘ pro administrativu ze dne 11. května 2006 a projevuje se na žalobcově výplatní pásce z měsíce června 2006 a na výplatních páskách následujících po tomto datu;

                           —

                           v návaznosti na to:

                                       —

                                       navrátit navrhovatele do platové třídy AD 13, stupeň 2 se zachováním multiplikačního koeficientu 1,1172071 s účinností od 1. května 2006;

                                       —

                                       v plném rozsahu rekonstruovat navrhovatelův služební postup se zpětnou účinností od 1. května 2006 k datu jeho zařazení do takto upravené platové třídy a stupně (včetně zhodnocení jeho pracovní zkušenosti v takto upraveném platovém zařazení, jeho nároků na služební postup a důchodových nároků), včetně zaplacení úroků z prodlení na základě sazby Centrální evropské banky pro hlavní refinanční operace, platné po předmětné období, zvýšené o dva body, a to z celkové částky odpovídající rozdílu mezi platem odpovídajícím platovému zařazení uvedenému v rozhodnutí o zařazení a platovým zařazením, na něž by měl nárok až do data vydání rozhodnutí o jeho řádném platového zařazení;

                           —

                           uložit Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

               —

               uložit žalované náhradu veškerých nákladů vynaložených v řízení v prvním stupni a v řízení o kasačním opravném prostředku.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Navrhovatel se tímto kasačním opravným prostředkem domáhá zrušení rozsudku Soudu pro veřejnou službu (SVS) ze dne 4. září 2008 vydaného ve věci Lafili v. Komise, F-22/07, kterým SVS zrušil rozhodnutí vedoucího odboru A 6 „Struktura služebního postupu, hodnocení a povyšování“ generálního ředitelství pro administrativu a personál Komise Evropských společenství ze dne 11. května 2006 v rozsahu, v němž se napadeným rozsudkem zamítají žalobní důvody navrhovatele vycházející z porušení článků 44 a 46 služebního řádu úředníků Evropských společenství (dále jen „služební řád“) a článku 7 přílohy XIII služebního řádu, jakož i z porušení zásady legitimního očekávání.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku se navrhovatel uplatňuje jediný důvod, vycházejícího z toho, že v řízení v prvním stupni došlo k porušení článků 44 a 46 služebního řádu, článku 7 přílohy XIII služebního řádu, zásad, jimiž se řídí výklad práva Společenství, povinnosti uvést odůvodnění, jakož i ke zkreslení důkazů.


title: Věc C-12/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) dne 10. ledna 2017 – Maria Dicu v. Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/33

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) dne 10. ledna 2017 – Maria Dicu v. Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani
   (Věc C-12/17)
   (2017/C 104/48)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Maria Dicu

      Žalovaní: Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani

      Předběžná otázka

   Musí být článek 7 směrnice 2003/88/ES (1) vykládán v tom smyslu, že brání ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které při stanovení délky trvání dovolené zaměstnance nepovažuje dobu rodičovské dovolené na dítě do dvou let za dobu výkonu pracovní činnosti?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. 2003, L 299, s. 9; Zvl. vyd. 05/04, s. 381).


title: Spojené věci T-427/04 a T-17/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. listopadu 2009 — Francie a France Télécom v. Komise ( Státní podpory — Podřízení společnosti France Télécom režimu živnostenské daně (daně z podnikání) v letech 1994 až 2002 — Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou se společným trhem a nařizuje se její navrácení — Výhoda — Promlčení — Legitimní očekávání — Právní jistota — Porušení podstatných formálních náležitostí — Kolegialita — Právo na obhajobu a procesní práva třetích zúčastněných osob )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/46

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. listopadu 2009 — Francie a France Télécom v. Komise
   (Spojené věci T-427/04 a T-17/05) (1)

   („Státní podpory - Podřízení společnosti France Télécom režimu živnostenské daně (daně z podnikání) v letech 1994 až 2002 - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou se společným trhem a nařizuje se její navrácení - Výhoda - Promlčení - Legitimní očekávání - Právní jistota - Porušení podstatných formálních náležitostí - Kolegialita - Právo na obhajobu a procesní práva třetích zúčastněných osob“)
   2010/C 24/79
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: původně G. de Bergues, R. Abraham a S. Ramet, poté G. de Bergues, S. Ramet a E. Belliard, a konečně G. de Bergues, E. Belliard a A.-L. Vendrolini, zmocněnci) a France Télécom SA (Paříž, Francie) (zástupci: původně G. Gosset-Grainville a L. Godfroid, poté L. Godfroid, S. Hautbourg a M. van der Woude, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Giolito a J. Buendía Sierra, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2005/709/ES ze dne 2. srpna 2004 o státní podpoře poskytnuté Francií France Télécom (Úř. věst. 2005, L 269, s. 30).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Francouzské republice a France Télécom SA se ukládají náhrady nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 22.1.2005.


title: Věc C-270/06: Usnesení předsedy druhého senátu Soudního dvora ze dne 11. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/22

         Usnesení předsedy druhého senátu Soudního dvora ze dne 11. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-270/06) (1)

   (2008/C 313/34)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc C-457/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 10. října 2012 — S a Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, další účastník řízení: G

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 10. října 2012 — S a Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, další účastník řízení: G
   (Věc C-457/12)
   2013/C 26/34
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: S a Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

      Další účastník řízení: G

      Předběžné otázky

               1)

               […]
               Může státní příslušník třetí země, který je rodinným příslušníkem občana Unie s bydlištěm v členském státě, jehož má státní příslušnost, který ale pracuje v jiném členském státě pro zaměstnavatele se sídlem v tomto jiném členském státě, z unijního práva vyvodit za okolností, jako jsou okolnosti sporu v původním řízení, právo pobytu ?

               2)

               […]
               Může státní příslušník třetí země, který je rodinným příslušníkem občana Unie s bydlištěm v členském státě, jehož má státní příslušnost, který ale v rámci své pracovní činnosti pro zaměstnavatele se sídlem v témže členském státě dojíždí do jiného členského státu, z unijního práva vyvodit za okolností, jako jsou okolnosti sporu v původním řízení, právo pobytu?


title: Věc T-249/08: Žaloba podaná dne 24. června 2008 – Coin v. OHIM – Dynamiki Zoi (FITCOIN)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/63

         Žaloba podaná dne 24. června 2008 – Coin v. OHIM – Dynamiki Zoi (FITCOIN)
   (Věc T-249/08)
   (2008/C 209/112)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Coin SpA (Mestre, Benátky, Itálie) (zástupci: P. Perani a P. Pozzi, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Dynamiki Zoi Anonymi Etairia (Peristeri, Řecko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               změnit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. dubna 2008, ve věci R 1429/2007-1,

               —

               zamítnout přihlášku k zápisu ochranné známky Společenství č. 3 725 298 „FITCOIN“, a

               —

               uložit ostatním účastníkům náhradu nákladů řízení, včetně námitkového řízení a řízení před odvolacím senátem OHIM.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „FITCOIN“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 25, 28, 35, 36 a 41 – přihláška č. 3 725 298

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Italská ochranná známka „coin“ zapsaná pod č. 160 126 pro výrobky spadající do třídy 25; italská ochranná známka „coin“ zapsaná pod č. 253 233 pro výrobky a služby spadající do tříd 16, 25, 28, 35, 36 a 41; italská ochranná známka „coin“ zapsaná pod č. 240 305 pro výrobky a služby spadající do tříd 16, 25, 28, 35, 36 a 41; italská ochranná známka „coin“ zapsaná pod č. 169 548 pro výrobky a služby spadající do tříd 16, 25, 28, 35, 36 a 41, s platností i pro Benelux, Francii, Maďarsko, Rakousko a Portugalsko; italská ochranná známka „coin“ zapsaná pod č. 240 286 pro výrobky a služby spadající do třídy 25, s platností i pro Benelux, Francii, Maďarsko a Rakousko; ochranná známka Společenství „coin“ zapsaná pod č. 109 827 pro výrobky a služby spadající do tříd 16, 25, 28 a 35; mezinárodní ochranná známka „coin“ zapsaná pod č. R 381 015 pro výrobky a služby spadající do tříd 16, 25, 28, 35, 36 a 41, s platností i pro Benelux, Německo, Španělsko, Francii, Maďarsko, Rakousko, Portugalsko a Slovinsko.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v celém rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 8 nařízení Rady č. 40/94, jelikož dotčené ochranné známky jsou vzhledově i foneticky podobné a výrobky a služby chráněné dotčenými ochrannými známkami jsou totožné; porušení článku 8 nařízení Rady č. 40/94, jelikož užívání přihlašované ochranné známky může vyvolat nebezpečí záměny.


title: Věc C-486/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Alicante (Španělsko) dne 12. září 2016 – Bankia S.A. v. Alfredo Sánchez Martínez a Sandra Sánchez Triviño

text:
               28.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 441/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Alicante (Španělsko) dne 12. září 2016 – Bankia S.A. v. Alfredo Sánchez Martínez a Sandra Sánchez Triviño
      (Věc C-486/16)
      (2016/C 441/12)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de Primera Instancia de Alicante

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Bankia S.A.

         Odpůrci: Alfredo Sánchez Martínez a Sandra Sánchez Triviño

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je v rozporu s čl. 4 odst. 1 a s čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, vychází-li se v okamžiku, kdy se rozhoduje o zneužívající povaze takové klauzule o předčasné splatnosti sjednané mezi podnikatelem a spotřebitelem, jako je klauzule obsažená ve sporné smlouvě, nejen z okolností existujících v okamžiku uzavření smlouvy, nýbrž i ze závažnosti nesplnění povinnosti spotřebitele, k němuž došlo až po uzavření smlouvy?

                  2)

                  Je v rozporu se zásadou efektivity stanovenou v čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, je-li nařízen výkon exekučního titulu na základě klauzule o předčasné splatnosti, která byla prohlášena za zneužívající pravomocným rozsudkem soudu vydaným v předchozím řízení o výkonu exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou, které bylo vedeno mezi týmiž účastníky řízení a na základě téže smlouvy o hypotečním úvěru, přestože podle vnitrostátního právního řádu toto dřívější rozhodnutí soudu nezakládá pozitivní účinky materiální překážky věci pravomocně rozsouzené, avšak podle téhož vnitrostátního právního řádu není možné zahájit nové řízení o výkonu téhož exekučního titulu?

                  3)

                  V souvislosti s řízením o výkonu exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou, v němž soud v prvním stupni tento výkon zamítl, přičemž vycházel z klauzule o předčasné splatnosti, která byla prohlášena za zneužívající v jiném řízení o výkonu exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou, již dříve vedeném mezi týmiž účastníky řízení a vycházejícím z téhož exekučního titulu, přičemž výše uvedené zamítnutí výkonu exekučního titulu bylo zrušeno odvolacím orgánem, který vrátil věc soudu v prvním stupni, aby nařídil výkon exekučního titulu, je v rozporu se zásadou efektivity stanovenou v čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, je-li soud v prvním stupni vázán rozhodnutím přijatým v odvolacím řízení, nebo se musí vnitrostátní právo vykládat v tom smyslu, že soud v prvním stupni není vázán rozhodnutím přijatým ve druhém stupni, pokud již existuje dříve vydané pravomocné rozhodnutí soudu, jímž byla prohlášena neplatnost klauzule o předčasné splatnosti, z níž vycházel výkon exekučního titulu, přičemž i v takovémto případě musí být odmítnuto projednání návrhu na výkon exekučního titulu?

         (1)  Úř. věst. 1993, L 95 s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288


title: Spojené věci C-230/09 a C-231/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Hauptzollamt Koblenz v. Kurt Etling, Thomas Etling (C-230/09), Hauptzollamt Oldenburg (C-231/09) v. Theodor Aissen, Hermann Rohaan ( „Zemědělství — Odvětví mléka a mléčných výrobků — Nařízení (ES) č. 1788/2003 — Dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků — Nařízení (ES) č. 1782/2003 — Režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky — Převod individuálních referenčních množství — Důsledky pro výpočet dávky — Důsledky pro výpočet prémie pro mléčné výrobky“ )

text:
               2.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Hauptzollamt Koblenz v. Kurt Etling, Thomas Etling (C-230/09), Hauptzollamt Oldenburg (C-231/09) v. Theodor Aissen, Hermann Rohaan
   (Spojené věci C-230/09 a C-231/09) (1)

   (Zemědělství - Odvětví mléka a mléčných výrobků - Nařízení (ES) č. 1788/2003 - Dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků - Nařízení (ES) č. 1782/2003 - Režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky - Převod individuálních referenčních množství - Důsledky pro výpočet dávky - Důsledky pro výpočet prémie pro mléčné výrobky)
   2011/C 194/03
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Hauptzollamt Koblenz (C-230/09), Hauptzollamt Oldenburg (C-231/09)

      Žalovaní: Kurt Etling, Thomas Etling (C-230/09), Theodor Aissen, Hermann Rohaan (C-231/09)

      Za přítomnosti: Bundesministerium der Finanzen

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesfinanzhof — Výklad čl. 5 písm. k) nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků (JO L 270, p. 123; Zvl. vyd. 03/40, s. 391) — Převzetí referenčního množství mléka během referenčního období po zrušení pachtovní smlouvy — Zohlednění množství již dodaného předchozím pachtýřem při stanovení referenčního množství disponibilního pro propachtovatele?

      Výrok

               1)

               Článek 10 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků, ve znění nařízení Rady (ES) č. 2217/2004 ze dne 22. prosince 2004, musí být vykládán v tom smyslu, že nevyužitou část vnitrostátního referenčního množství přiděleného na dodávky je třeba přerozdělovat úměrně k individuálnímu referenčnímu množství každého producenta, který překročil své referenční množství, to znamená k množství stanovenému k 1. dubnu příslušného období dvanácti měsíců, anebo podle objektivních kritérií, která stanoví členské státy. Pojem „individuální referenční množství“ použitý v tomto ustanovení neumožňuje zohlednění převodů referenčních množství, k nimž by došlo v průběhu tohoto období.

               2)

               Vnitrostátní právní úprava, kterou se realizuje možnost stanovená v čl. 10 odst. 3 nařízení č. 1788/2003, ve znění nařízení č. 2217/2004, a sice možnost stanovit objektivní kritéria, podle kterých se přerozděluje nevyužitá část vnitrostátního referenčního množství přiděleného na dodávky, musí být v souladu zejména s obecnými zásadami práva Unie a s cíli sledovanými společnou zemědělskou politikou, a zejména s cíli sledovanými společnou organizací trhů v odvětví mléka.

               3)

               Tyto cíle nebrání vnitrostátní právní úpravě, přijaté při realizování uvedené možnosti, která umožňuje producentům, kteří překročili svá referenční množství, na které bylo v souladu s nařízením č. 1788/2003, ve znění nařízení č. 2217/2004, v průběhu příslušného období dvanácti měsíců převedeno určité referenční množství, v jehož rámci již bylo mléko v tomtéž období vyprodukováno a dodáno producentem, který tímto množstvím disponoval před převodem, účastnit se uvedeného přerozdělování tím, že toto referenční množství bude zahrnuto částečně či v celém rozsahu. Členské státy však měly dbát, aby taková právní úprava nevedla k převodům, jejichž jediným cílem by i přes dodržení formálních podmínek stanovených tímto nařízením bylo umožnit některým producentům, kteří překročili svá referenční množství, zajistit si výhodnější postavení při tomto přerozdělování.

               4)

               Pojem „individuálního referenčního množství, na které lze poskytnout prémii a které je dostupné v zemědělském podniku,“ obsažený v čl. 95 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, ve znění nařízení Komise (ES) č. 118/2005 ze dne 26. ledna 2005, jenž odpovídá pojmu „disponibilní referenční množství“ definovanému v čl. 5 písm. k) nařízení č. 1788/2003, ve znění nařízení č. 2217/2004, je třeba vykládat v tom smyslu, že v případě, kdy je na určitého producenta v průběhu příslušného období dvanácti měsíců převedeno určité referenční množství, v rámci kterého již bylo v témž období mléko dodáno převodcem, tento pojem nepokrývá u nabyvatele tu část převedeného referenčního množství, kterou převodce již využil k dodávkám bez platby dávky.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc T-409/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 20. listopadu 2006 – Latino v. Komise

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/44

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 20. listopadu 2006 – Latino v. Komise
   (Věc T-409/04) (1)

   (2006/C 331/98)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.