title: Věc T-26/15 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. července 2016 – Komise v. Christov „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Jmenování — Postup při výběru a jmenování výkonného ředitele regulační agentury — EMA — Předběžný výběr výborem pro předběžný výběr — Jmenování správní radou EMA — Složení výboru pro předběžný výběr — Kumulace funkcí člena výboru pro předběžný výběr a člena správní rady — Nestrannost“

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. července 2016 – Komise v. Christov
   (Věc T-26/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Jmenování - Postup při výběru a jmenování výkonného ředitele regulační agentury - EMA - Předběžný výběr výborem pro předběžný výběr - Jmenování správní radou EMA - Složení výboru pro předběžný výběr - Kumulace funkcí člena výboru pro předběžný výběr a člena správní rady - Nestrannost“)
   (2016/C 314/28)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall, N. Nikolova a S. Petrova, dále N. Nikolova a S. Petrova, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Emil Christov (Sofie, Bulharsko) (zástupci: M. Ekimdžev, K. Bončeva a G. Černičerska, advokáti) (žalobce v prvním stupni) a Evropská agentura pro léčivé přípravky (zástupci: původně J. Currall, N. Nikolova a S. Petrova, dále N. Nikolova a S. Petrova, zmocněnci) (žalovaná v prvním stupni)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 13. listopadu 2014, Christov v. Komise a EMA (F-2/12, EU:F:2014:245), znějící na částečné zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 13. listopadu 2014, Christov v. Komise a EMA (F-2/12), se částečně zrušuje v rozsahu, v němž zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 20. dubna 2011, kterým Komise navrhla správní radě Evropské agentury pro léčivé přípravky (EMA) seznam čtyř uchazečů doporučených výborem pro předběžný výběr a potvrzených poradním výborem pro jmenování.

               2)

               Věc se vrací zpět Soudu pro veřejnou službu, aby rozhodl o návrhových žádáních směřujících ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2011, kterým Komise navrhla správní radě EMA seznam čtyř uchazečů doporučených výborem pro předběžný výběr a potvrzených poradním výborem pro jmenování, s ohledem na výtky a žalobní důvody uvedené E. Christovem, o kterých Soud pro veřejnou službu nerozhodl.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 118, 13. 4. 2015.


title: Věc T-303/07: Žaloba podaná dne 7. srpna 2007 – Nölle v. OHIM – Viña Carta Vieja (Puzzle)

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/23

         Žaloba podaná dne 7. srpna 2007 – Nölle v. OHIM – Viña Carta Vieja (Puzzle)
   (Věc T-303/07)
   (2007/C 235/42)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Jürgen Nölle (Rheinberg, Německo) (zástupce: J. Reinartz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Viña Carta Vieja, S.A.
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 5. června 2007 ve věci R 911/2006-2 jakož i rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 29. června 2006 č. B 802 340, a tím zamítnout v plném rozsahu námitky osoby, která podala námitky ze dne 24. února 2005, proti přihlášce ochranné známky žalobce ze dne 20. února 2004 týkající se slovní ochranné známky „Puzzle“.

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení včetně nákladů případného vedlejšího účastníka.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Puzzle“ pro výrobky zařazené do tříd 16, 32 a 33 (přihláška č. 3 674 561).

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Viña Carta Vieja, S.A.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zejména slovní ochranná známka „MONKEY PUZZLE“ pro výrobky zařazené do třídy 33 (ochranná známka Společenství č. 3 238 144).

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení v rozsahu, v němž vyhovuje námitkám pro výrobky třídy 32.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), jelikož neexistuje nebezpečí záměny obou sporných ochranných známek.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-230/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 12. května 2014 – Weltimmo s.r.o. v. Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

text:
               28.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 12. května 2014 – Weltimmo s.r.o. v. Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság
   (Věc C-230/14)
   2014/C 245/07
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Kúria

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Weltimmo s.r.o.

      Žalovaný: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

      Předběžné otázky

               1)

               Lze čl. 28 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (1) (dále jen „směrnice o ochraně údajů“) vykládat v tom smyslu, že vnitrostátní právní úpravu členského státu lze použít na jeho území na správce údajů usazeného výlučně v jiném členském státě, který spravuje webové stránky pro zprostředkování v oblasti nemovitostí a inzeruje mimo jiné nemovitosti umístěné na území prvního členského státu, jestliže vlastníci nemovitostí předali své osobní údaje prostředku (serveru) pro uložení a technické zpracování údajů, který náleží správci webových stránek a který je umístěn v jiném členském státě?

               2)

               Lze čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice o ochraně údajů s ohledem na body 18 až 20 jejího odůvodnění a na její čl. 1 odst. 2 a čl. 28 odst. 1 vykládat v tom smyslu, že Magyar Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság (dále jen „Úřad pro ochranu údajů“) nemůže na správce webových stránek pro zprostředkování v oblasti nemovitostí usazeného výlučně v jiném členském státě použít maďarský zákon o ochraně údajů jako vnitrostátní právo, a to ani tehdy, když tento správce inzeruje mimo jiné maďarské nemovitosti, jejichž vlastníci předali, pravděpodobně z území Maďarska, údaje týkající se svých nemovitostí prostředku (serveru) pro uložení a technické zpracování údajů, který náleží správci webových stránek a který je umístěn v jiném členském státě?

               3)

               Je pro účely výkladu relevantní, zda služba poskytovaná správcem údajů, který spravuje webové stránky, je zaměřena na území jiného členského státu?

               4)

               Je pro účely výkladu relevantní, zda údaje týkající se nemovitostí umístěných na území jiného členského státu a osobní údaje vlastníků byly uloženy skutečně z území tohoto jiného členského státu?

               5)

               Je pro účely výkladu relevantní, zda osobní údaje vztahující se k těmto nemovitostem jsou osobními údaji občanů jiného členského státu?

               6)

               Je pro účely výkladu relevantní, zda vlastníci společnosti usazené na Slovensku mají bydliště v Maďarsku?

               7)

               Pokud z odpovědí na předchozí otázky vyplývá, že maďarský Úřad pro ochranu údajů může vést řízení, ale nemůže použít vnitrostátní právo, nýbrž musí použít právo členského státu usazení, je třeba čl. 28 odst. 6 směrnice o ochraně údajů vykládat v tom smyslu, že maďarský Úřad pro ochranu údajů může vykonávat pravomoci stanovené v čl. 28 odst. 3 směrnice o ochraně údajů pouze v souladu s ustanovením právní úpravy členského státu usazení, a že tudíž není oprávněn uložit pokutu?

               8)

               Je pojem „adatfeldolgozás“ [technické zpracování údajů] použitý v čl. 4 odst. 1 písm. a) i v čl. 28 odst. 6 [maďarského znění] směrnice o ochraně údajů totožný – v rámci terminologie této směrnice – s pojmem „adatkezelés“ [zpracování údajů]?

      (1)  Úř. věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd. 13/15, s. 355


title: Věc T-257/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2015 – Novomatic v. OHIM – Berentzen Mally Marketing plus Services (BLACK JACK TM) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BLACK JACK TM — Starší slovní ochranná známka Společenství a starší obrazová ochranná známka Společenství BLACK TRACK — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/48

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2015 – Novomatic v. OHIM – Berentzen Mally Marketing plus Services (BLACK JACK TM)
   (Věc T-257/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BLACK JACK TM - Starší slovní ochranná známka Společenství a starší obrazová ochranná známka Společenství BLACK TRACK - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 138/62)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Rakousko) (zástupce: W. Mosing, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Pohlmann, poté S. Hanne, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH (Meerbusch, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. února 2014 (věc R 329/2012-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH a společností Novomatic AG

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) OHIM ze dne 18. února 2014 (věc R 329/2012-4) se zrušuje.

               2.

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.

      (1)  Úř. věst. C 194, 24.6.2014.


title: Věc C-131/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Latina (Itálie) dne 5. března 2007 – Michele Ciampi v. Agenzia Entrate Ufficio Latina

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Latina (Itálie) dne 5. března 2007 – Michele Ciampi v. Agenzia Entrate Ufficio Latina
   (Věc C-131/07)
   (2007/C 117/16)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Commissione tributaria provinciale di Latina
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Michele Ciampi

      Žalovaná: Agenzia Entrate Ufficio Latina
   Předběžné otázky

               1)

               Musí být rozsudek C-207/2004 (1) vykládán tak, že italský zákonodárce měl rozšířit zvýhodněnou věkovou hranici stanovenou pro ženy i na muže?

               2)

               Musí být v projednávaném případě rozhodnuto, že u mužů od 50 let věku se musí použít na částky vyplacené jako pobídka k dobrovolnému odchodu ze zaměstnání sazba rovnající se poloviční sazbě zdanění TFR?

               3)

               Je v souladu s právem Společenství rozhodnout, že věkový rozdíl 50 let u žen a 55 let u mužů je v rozporu s právem Společenství, jestliže směrnice č. 79/7 (2) umožňuje členským státům zachovat odlišné věkové hranice pro odchod do důchodu, vzhledem k tomu, že částky zaplacené daňovým poplatníkem jako daň z příjmu fyzických osob nepředstavují prvek odměny, neboť nejsou placeny zaměstnavatelem z důvodu pracovního poměru, a vzhledem k tomu, že částka vyplacená zaměstnavatelem zaměstnanci za účelem podpoření pobídky k dobrovolnému odchodu ze zaměstnání nemá povahu odměny?

               4)

               Brání nebo nebrání výklad práva Společenství (směrnice Rady 76/207/EHS (3) ze dne 9. ledna 1976, která zakazuje diskriminaci na základě pohlaví) použití vnitrostátního právního předpisu dotčeného ve věci, která byla předložena Soudnímu dvoru k přezkoumání a musí tento vnitrostátní soud nahlížet na vnitrostátní právní předpis (článek 17, nyní čl. 19 odst. 4a nařízení prezidenta republiky č. 917/86) jako na neslučitelný nebo slučitelný s právem Společenství?

      (1)  Sb. rozh. 2005, s. I-7453.

      (2)  Úř. věst. L 6, s. 24; Zvl. vyd. 05/01, s. 215.

      (3)  Úř. věst. L 39, s. 40; Zvl. vyd. 05/01, s. 187.


title: Věc F-5/13: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 2. června 2014 – Da Cunha Almeida v. Komise „Veřejná služba — Otevřené výběrové řízení — Nezařazení na seznam vhodných kandidátů — Test verbálního uvažování — Námitka protiprávnosti oznámení o výběrovém řízení — Výběr druhého jazyka ze tří jazyků — Zásada zákazu diskriminace“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/73

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 2. června 2014 – Da Cunha Almeida v. Komise
   (Věc F-5/13) (1)

   („Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení - Nezařazení na seznam vhodných kandidátů - Test verbálního uvažování - Námitka protiprávnosti oznámení o výběrovém řízení - Výběr druhého jazyka ze tří jazyků - Zásada zákazu diskriminace“)
   2014/C 315/122
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Paulo Jorge da Cunha Almeida (Brusel, Belgie) (zástupci: J. Grayston, solicitor, G. Pandey a M. Gambardella, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o nezařazení žalobce na seznam vhodných kandidátů ve výběrovém řízení EPSO/AD/205/10.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí výběrové komise v rámci výběrového řízení EPSO/AD/205/10 ze dne 9. března 2012, předané Evropským úřadem pro výběr personálu, kterým byla zamítnuta žádost o přezkoumání, kterou podal P. J. Da Cunha Almeida v návaznosti na své vyloučení ze seznamu vhodných kandidátů ve výběrovém řízení rozhodnutím ze dne 23. prosince 2011, se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Paulem Jorgem da Cunha Almeida.

      (1)  Úř. věst. C 123, 27.4.2013, s. 29.


title: Věc T-309/14: Žaloba podaná dne 30. dubna 2014 – Mat Foundries Europe v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/58

         Žaloba podaná dne 30. dubna 2014 – Mat Foundries Europe v. Komise
   (Věc T-309/14)
   2014/C 223/60
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mat Foundries Europe GmbH (Neunkirchen, Německo) (zástupci: D. Greinacher, J. Martin a B. Scholtka, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v souvislosti s podporou výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a důlního plynu podle zákona o přednosti obnovitelných zdrojů energie (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, dále jen „EEG“) a omezením příplatku EEG pro uživatele s vysokou spotřebou energie proti Spolkové republice Německo – ve věci státní podpory SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) ze dne 18. prosince 2013, zveřejněné v Úředním věstníku EU ze dne 7. února 2014, C 37, strana 73 podle čl. 263 odst. 1 SFEU v rozsahu, v němž Komise považuje zvláštní systém náhrad podle § 40 a § 41 EEG za státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení podle čl. 87 odst. 3 jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 107 SFEU

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně považovala podporu elektřiny z obnovitelných zdrojů s využitím systému průběžného financování, jakož i zvláštní úpravu vyrovnávání pro snížení příplatku EEG, za státní podporu, a proto nesměla zahájit formální vyšetřovací řízení. V této souvislosti žalobkyně uvádí, že se Komise při předběžném posouzení otázky, zda zvláštní systém náhrad představuje státní podporu, dopustila zjevně nesprávného posouzení, jelikož zvláštní úprava vyrovnávání jakožto výjimka z příplatku EEG neposkytuje výhodu, kterou by uživatelé s vysokou spotřebou energie za normálních tržních podmínek nezískali.

                           —

                           Žalobkyně navíc uvádí, že nejsou dotčeny žádné státní prostředky. Protože už ani příjmy z příplatku EEG nepředstavují státní prostředky, nemohly být státní prostředky dotčeny ani výjimkou pro uživatele s vysokou spotřebou energie.

                           —

                           Žalobkyně dále uvádí, že zvláštní systém náhrad nenarušuje ani hospodářskou soutěž. Vytváří nanejvýš podmínky hospodářské soutěže, které by existovaly bez příplatku EEG.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady ochrany legitimního očekávání

                           —

                           Žalobkyně uvádí, že Komise vydáním rozhodnutí porušila krom toho i zásadu ochrany legitimního očekávání. Německá úprava podpory elektřiny z obnovitelných zdrojů již byla podrobena zevrubnému přezkumu z hlediska právní úpravy v oblasti státní podpory. V roce 2002 dospěla Komise při přezkumu k závěru, že s úpravou není spojen transfer státních prostředků. Jelikož EEG 2012 v tomto rozsahu neobsahuje podstatné změny oproti tehdejšímu právnímu stavu, dotčené hospodářské subjekty nemusely počítat s novým přezkumem, nýbrž se mohly se spoléhat na další trvání této úpravy.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející ze zneužití uvážení

                           —

                           Konečně žalobkyně zastává názor, že Komise zneužila uvážení, jež jí přiznávají články 107 a 108 SFEU. Zahájením formálního vyšetřovacího řízení Komise sledovala především cíl zásadního sjednocení podpory elektřiny z obnovitelných zdrojů. Tento základní cíl se projevil i v novém návrhu pokynů pro podpory v oblasti životního prostředí a energetiky, v nichž Komise poprvé stanovila podrobnou úpravu podpory elektřiny z obnovitelných zdrojů. Komise však měla k dosažení harmonizace uplatnit tomu sloužící postup sbližování právních předpisů podle článků 116 a 117 SFEU.


title: Věc T-90/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – Fédération des industries condimentaires de France a další v. Komise ( Mimosmluvní odpovědnost — Neslučitelnost zákazu Společenství dovážet maso obsahující látky s hormonálními účinky s pravidly Světové obchodní organizace (WTO) — Zavedení Spojenými státy americkými celní přirážky z dovozu výrobků původem ze Společenství na základě povolení WTO — Uzavření vyšetřovacího řízení týkajícího se překážek obchodu Komisí — Žaloba na náhradu škody uskupení vývozců Společenství dotčených celní přirážkou )

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/27

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – Fédération des industries condimentaires de France a další v. Komise
   (Věc T-90/03) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Neslučitelnost zákazu Společenství dovážet maso obsahující látky s hormonálními účinky s pravidly Světové obchodní organizace (WTO) - Zavedení Spojenými státy americkými celní přirážky z dovozu výrobků původem ze Společenství na základě povolení WTO - Uzavření vyšetřovacího řízení týkajícího se překážek obchodu Komisí - Žaloba na náhradu škody uskupení vývozců Společenství dotčených celní přirážkou“)
   (2007/C 199/50)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fédération des industries condimentaires de France (FICF) (Paříž, Francie); Confédération générale des producterus de lait de brebis et des industriels de Roquefort (Millau, Francie); Commité économique agricole régional fruits et légumes de Bretagne (Cerafel) (Morlaix, Francie) a Comité interprofessionnel des palmipèdes à foie gras (CIFOG) (Paříž, Francie) (zástupci: původně M. Jacquot a O. Prost, poté O. Prost, K. Lentz, E. Berthelot a M. Bauduin, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Kuijper, C. Brown a G. Boudot, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Španělské království (zástupci: původně E. Braquehais Conesa, poté J. Rodriguez Cárcamo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba na náhradu škody údajně způsobenou protiprávními jednáními, kterými byla stižena činnost Komise ve vztahu k obchodním odvetným opatřením přijatým Spojenými státy americkými ve věci „hovězí s hormony“.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyně ponesou vlastní náklady řízení a společně a nerozdílně nahradí náklady řízení vynaložené Komisí.

               3)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 112, 10.5.2003.


title: Věc T-241/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. února 2013 — Nikolaou v. Účetní dvůr ( „Mimosmluvní odpovědnost — Účetní dvůr — Průběh vnitřních šetření — Osobní údaje — Protiprávnost — Příčinná souvislost — Promlčení“ )

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. února 2013 — Nikolaou v. Účetní dvůr
   (Věc T-241/09) (1)

   (Mimosmluvní odpovědnost - Účetní dvůr - Průběh vnitřních šetření - Osobní údaje - Protiprávnost - Příčinná souvislost - Promlčení)
   2013/C 101/34
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kalliopi Nikolaou (Řecko) (zástupci: V. Christianos a G. Douka, advokáti

      Žalovaný: Účetní dvůr Evropské unie (zástupci: T. Kennedy a J. M. Stenier, zmocněnci, ve spolupráci s P. Tridimasem)

      Předmět věci

   Žaloba na náhradu škody směřující k náhradě škody údajně utrpěné žalobkyní v důsledku pochybení a porušení unijního práva, kterých se Účetní dvůr dopustil v rámci vnitřního šetření.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Kalliopi Nikolaou se ukládá náhrad nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 205, 29.8.2009.


title: Věc C-40/06: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. ledna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München – Německo) – Juers Pharma Import-Export GmbH v. Oberfinanzdirektion Nürnberg (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Společný celní sazebník — Kombinovaná nomenklatura — Sazební zařazení — Kapsle obsahující převážně melatonin — Léky)

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/12

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. ledna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München – Německo) – Juers Pharma Import-Export GmbH v. Oberfinanzdirektion Nürnberg
   (Věc C-40/06) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Společný celní sazebník - Kombinovaná nomenklatura - Sazební zařazení - Kapsle obsahující převážně melatonin - Léky)
   (2007/C 56/21)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht München
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Juers Pharma Import-Export GmbH

      Žalované: Oberfinanzdirektion Nürnberg
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht München – Výklad nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 281, s. 1) – Číslo 3004 (léky) a 2106 (potravinové přípravky) kombinované nomenklatury – Zařazení melatoninových kapslí, které jsou prezentovány jako potravinové doplňky, ale mohou být dodávány pouze lékárnami na lékařský předpis – Twinlab Melatonin Caps.
   Výrok
   Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003, se musí vykládat tak, že takové kapsle obsahující převážně melatonin, o jaké se jedná v původním řízení, spadají pod sazební číslo 3004.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc F-153/15: Žaloba podaná dne 28. prosince 2015 – ZZ a další v. ESVČ

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/44

         Žaloba podaná dne 28. prosince 2015 – ZZ a další v. ESVČ
   (Věc F-153/15)
   (2016/C 111/55)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a další (zástupci: N. de Montigny a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí ESVČ, které se nachází na výplatních listinách žalobců v rozsahu, v němž představuje první snížení z 25 % na 20 % příspěvku na životní podmínky na základě rozhodnutí vrchního ředitele.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               prohlásit, že rozhodnutí vrchního ředitele ESVČ ze dne 23. února 2015 je na žalobce nepoužitelné;

               —

               v důsledku toho, zrušit jejich výplatní listinu z března 2015 a následně vyhotovené výplatní listiny v rozsahu, v němž používají příspěvek na životní podmínky ve výši 20 %;

               —

               uložit ESVČ náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-139/13: Žaloba podaná dne 8. března 2013 — Eltek v. OHIM — Eltec Elektronik (ELTEK)

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/21

         Žaloba podaná dne 8. března 2013 — Eltek v. OHIM — Eltec Elektronik (ELTEK)
   (Věc T-139/13)
   2013/C 147/38
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Eltek SpA (Casale Monferrato, Itálie) (zástupci: G. Floridia a R. Floridia, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Eltec Elektronik AG (Mohan, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 7. ledna 2013 (v opraveném znění ze dne 22. ledna 2013) oznámené a doručené dne 10. ledna 2013 ve věci R 511/2012-1 týkající se námitkového řízení B 992 851 a přihlášku ochranné známky Společenství č. 4 368 064 z důvodu plného splnění všech požadavků pro platný zápis pro každý výrobek;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení před Soudním dvorem a uložil odpůrkyni, aby uhradila náklady řízení před námitkovým oddělením a odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ELTEK“ pro zboží zařazené do třídy 9 — přihláška ochranné známky Společenství č. 4 368 064

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: německá ochranná známka a mezinárodní zápis „ELTEC“ pro Benelux, Španělsko, Francii, Itálii, Rakousko a Portugalsko pro zboží a služby ze tříd 9, 37, 38, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: vyhověl odvolání a zamítl ochrannou známku Společenství přihlašovanou pro určité zboží ze třídy 9

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009


title: Výmaz věci C-67/03

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/32

         Výmaz věci C-67/03 (1)

   (2005/C 6/60)

      (Jednací jazyk: italština)

   Usnesením ze dne 6. července 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-67/03: Komise Evropských společenství proti Italské republice.

      (1)  Úř. věst. C 83, 5.4.2003.


               23.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/70

         Žaloba Fesil ASA a Finnfjord Smelteverk AS ze dne 31. srpna 2004 proti Kontrolnímu úřadu ESVO
   (Věc E-5/04)
   (2004/C 319/12)
   Fesil ASA a Finnfjord Smelteverk AS zastoupené právním zástupcem Janem Magnem Langsethem, advokátem Advokatfirmaet Schjødt AS, Dronning Mauds gt. 11, P.b. 2444 Solli, N-0201 Oslo, podaly dne 31. srpna 2004 u Soudního dvora ESVO žalobu proti Kontrolnímu úřadu ESVO.
   Žalobci požadují, aby soud:

               1.

               Zrušil rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO 148/04/COL ze dne 30. června 2004 a

               2.

               uložil Kontrolnímu úřadu ESVO uhradit náklady řízení.

         Právní a faktické pozadí a právní zdůvodnění:

               —

               Rozhodnutím 148/04/COL (dále jen „rozhodnutí“) dospěl Kontrolní úřad ESVO k závěru, že norské opatření k osvobození zpracovatelského a těžebního průmyslu od daně za spotřebu elektřiny, představuje státní podporu a od 1. ledna 2002 novou podporu.

               —

               V rozhodnutí se dále konstatuje, že příslušná opatření jsou neslučitelná s Dohodou o EHP a neslučitelnou podporu musí její příjemci vrátit.

               —

               Kontrolní úřad ESVO neposoudil správně čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.

               —

               Kontrolní úřad ESVO zneužil svých pravomocí podle Dohody o EHP nesprávným použitím čl. 61 odst. 3 Dohody o EHP a pokynů na ochranu životního prostředí.

               —

               Pro vrácení údajné podpory žalobci není právní důvod.


title: Věc T-92/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. prosince 2006 – movingpeople.net v. OHIM – Schäfer (moving people.net) ( Ochranná známka Společenství — Obrazová ochranná známka Společenství movingpeople.net — Námitky majitele národní slovní ochranné známky MOVING PEOPLE — Částečné zamítnutí zápisu — Nabytí majitelem starší ochranné známky — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/28

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. prosince 2006 – movingpeople.net v. OHIM – Schäfer (moving people.net)
   (Věc T-92/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Obrazová ochranná známka Společenství movingpeople.net - Námitky majitele národní slovní ochranné známky MOVING PEOPLE - Částečné zamítnutí zápisu - Nabytí majitelem starší ochranné známky - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2007/C 56/55)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: movingpeople.net International BV (Helmond, Nizozemsko) (zástupci: G. van Roeyen a T. Berendsen, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Laitinen, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vedlejší účastník před Soudem: Groß Schlamin (Schashagen, Německo) (zástupce: D. Rohmeyer, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 20. prosince 2004 (věc R 410/2004-1), týkajícího se námitkového řízení vedeného mezi Thomasem Schäferem a movingpeople.net International BV
   Výrok

               1.

               Není namístě vydat rozhodnutí ve věci samé.

               2.

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů vynaložených žalovaným.

               3.

               Vedlejší účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005.


title: Věc C-114/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 26. února 2016 – Damien Zöldség, Gyümölcs Kereskedelmi és Tanácsadó Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/25

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 26. února 2016 – Damien Zöldség, Gyümölcs Kereskedelmi és Tanácsadó Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
      (Věc C-114/16)
      (2016/C 211/31)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Kúria

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Damien Zöldség, Gyümölcs Kereskedelmi és Tanácsadó Kft.

         Odpůrce: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

         Předběžné otázky

      Je třeba ustanovení článků 167, 168, 178 a 179 směrnice o DPH (1) vykládat v tom smyslu, že daňová správa je povinna uznat při příležitosti daňové kontroly nárok osoby povinné k dani na odpočet v případě, že osoba povinná k dani má k dispozici faktury, jež jsou v souladu s touto směrnicí, a během kontroly žádá, aby jí byl přiznán nárok na odpočet, přestože v daňovém přiznání daň na vstupu této osoby uvedena není?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc T-777/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2016 – Fon Wireless v. EUIPO – Henniger (Neofon) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Neofon – Starší národní slovní ochranná známka FON – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/47

      Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2016 – Fon Wireless v. EUIPO – Henniger (Neofon)
      (Věc T-777/14) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Neofon - Starší národní slovní ochranná známka FON - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
      (2016/C 211/58)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Fon Wireless Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: J. B. Devaureix a L. Montoya Terán, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Andreas Henniger (Starnberg, Německo) (zástupkyně: T. von Groll Schacht, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. září 2014 (věc R 2519/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Fon Wireless Ltd a Andreasem Hennigerem.

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 15. září 2014 (věc R 2519/2013-4) se zrušuje.

                  2.

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Fon Wireless Ltd.

                  3.

                  Andreas Henniger ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2015.


title: Věc C-123/04 a C-124/04: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Oldenburg – Německo) – Industrias Nucleares do Brasil SA, Siemens AG v. UBS AG (C-123/04), Texas Utilities Electric Corporation (C-124/04) (Smlouva o ESAE — Zásobování — Vlastnictví — Obohacování uranu na území Společenství příslušníkem třetí země)

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/1

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Oldenburg – Německo) – Industrias Nucleares do Brasil SA, Siemens AG v. UBS AG (C-123/04), Texas Utilities Electric Corporation (C-124/04)
   (Věc C-123/04 a C-124/04) (1)

   (Smlouva o ESAE - Zásobování - Vlastnictví - Obohacování uranu na území Společenství příslušníkem třetí země)
   (2006/C 281/02)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberlandesgericht Oldenburg – Německo
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Industrias Nucleares do Brasil SA, Siemens AG

      Žalovaní: UBS AG (C-123/04), Texas Utilities Electric Corporation (C-124/04)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Oberlandesgericht Oldenburg – Výklad článků 57, 73, 75, 86, 87, 196 a 197 AE – Smlouva o půjčce zajištěná zástavním právem týkající se uranu patřícího podniku ze třetí země, obohaceného a skladovaného ve Společenství
   Výrok

               1)

               Článek 75 první pododstavec AE musí být vykládán v tom smyslu, že pojmy „úprava“, „přepracování“ nebo „opracování“ obsažené v uvedeném ustanovení zahrnují rovněž obohacování uranu.

               2)

               Článek 196 písm. b) AE musí být vykládán v tom smyslu, že podnik, jehož sídlo se nenachází na území členských států, nevykonává ve smyslu uvedeného ustanovení zcela nebo zčásti svou činnost na uvedených územích, pokud udržuje s podnikem, jehož sídlo se nachází na týchž územích, obchodní vztahy, jejichž předmětem je buď poskytování výchozích materiálů za účelem produkce obohaceného uranu a zásobování obohaceným uranem, nebo skladování uvedeného obohaceného uranu.

               3)

               Článek 75 první pododstavec písm. c) AE musí být vykládán v tom smyslu, že materiály poskytnuté za účelem jejich úpravy, přepracování nebo opracování nemusí být totožné s těmi, které jsou následně vráceny, a že postačuje, že vrácené materiály odpovídají kvalitativně a kvantitativně poskytnutým materiálům, aniž by bylo případně možné poskytnuté materiály přiřadit vráceným materiálům. Krom toho musí být uvedené ustanovení vykládáno v tom smyslu, že skutečnost, že podnik pověřený zpracováním nabývá vlastnictví výchozích materiálů při jejich dodání, a musí tedy převést na druhou smluvní stranu vlastnictví obohaceného uranu poté, co jej zpracoval, nebrání použití čl. 75 prvního pododstavce písm. c) EA.

               4)

               Článek 196 písm. b) AE musí být vykládán v tom smyslu, že podnik nevykonává zčásti svou činnost na území členských států ve smyslu uvedeného ustanovení, pokud prodává nebo nabývá obohacený uran, který je na těchto územích skladován.

               5)

               Článek 73 AE musí být vykládán v tom smyslu, že se nepoužije na smlouvy týkající se obohaceného uranu skladovaného na území Evropského společenství pro atomovou energii, jejichž stranami jsou výhradně příslušníci třetích zemí.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc C-390/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szombathelyi Törvényszék (Maďarsko) dne 13. července 2016 – trestní řízení proti Dániel Bertold Lada

text:
               26.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szombathelyi Törvényszék (Maďarsko) dne 13. července 2016 – trestní řízení proti Dániel Bertold Lada
   (Věc C-390/16)
   (2016/C 350/19)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Szombathelyi Törvényszék

      Účastník původního trestního řízení

   Dániel Bertold Lada

      Předběžné otázky

               1)

               Mají být články 67 a 82 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby bylo vedeno vnitrostátní trestní nebo jiné řízení upravené vnitrostátními právními předpisy, jehož předmětem je „uznání“ nebo převzetí účinnosti zahraničního rozsudku v členském státě – na jejichž základě bude tento zahraniční rozsudek chápán tak, jako by byl vydán vnitrostátním soudem – ve vztahu k obviněnému, o jehož trestní věci již rozhodl vnitrostátní soud jiného členského státu Evropské unie vydáním konečného zahraničního rozsudku, který nabyl právní moci?

               2)

               Je se zásadou „non bis in idem“ zakotvenou v článku 50 Listiny základních práv Evropské unie a v článku 54 Úmluvy k provedení Schengenské dohody – ve světle rámcového rozhodnutí Rady 2008/675/SVV ze dne 24. července 2008 – (1) slučitelné řízení stanovené v členském státě Unie, a to konkrétně řízení stanovené v článcích 46 až 48 maďarského zákona č. XXXVIII z roku 1996 „pro účely uznání účinnosti“ [zahraničních odsuzujících rozhodnutí] v Maďarsku v souvislosti s trestním řízením vedeným a ukončeným vydáním pravomocného rozhodnutí (ve vztahu k téže osobě a týmž skutkovým okolnostem) v jiném členském státě, přestože účelem tohoto řízení není ve skutečnosti výkon takovéhoto rozhodnutí, nýbrž stanovení základu pro zohlednění tohoto rozhodnutí v budoucích trestních řízeních?

      (1)  Rámcové rozhodnutí Rady 2008/675/SVV ze dne 24. července 2008 o zohledňování odsouzení v členských státech Evropské unie při novém trestním řízení (Úř. věst. L 220, s. 32).


title: Věc T-211/16: Žaloba podaná dne 4. května 2016 – Caviro Distillerie a další v. Komise

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/41

         Žaloba podaná dne 4. května 2016 – Caviro Distillerie a další v. Komise
   (Věc T-211/16)
   (2016/C 260/52)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Caviro Distillerie Srl (Faenza, Itálie), Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Itálie), Distillerie Mazzari SpA (Sant’Agata sul Santerion, Itálie), Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Borgoricco, Itálie) (zástupci: R. MacLean, solicitor, a A. Bochon, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               zrušil článek 1 prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2016/176 ze dne 9. února 2016, kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozu kyseliny vinné pocházející z Čínské lidové republiky a vyráběné společností Hangzhou Bioking Biochemical Engineering Co. Ltd, z důvodu zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu a zjevně nesprávného právního posouzení v souvislosti s předmětným opatřením a z důvodu porušení čl. 3 odst. 2, 3 a 5 a čl. 17 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství;

               —

               uložil žalované a případným vedlejším účastníkům řízení náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí musí být zrušeno z důvodu, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu výběrem nereprezentativního vzorku unijních výrobců pro účely vyhodnocení újmy, přičemž také porušila čl. 3 odst. 2, 3 a 5 a čl. 17 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, když nesprávně vycházela z toho, že kritérium největšího objemu prodeje v Unii znamená, že vzorek je dostatečně reprezentativní.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí musí zrušeno z důvodu, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu při hodnocení dopadu dumpingového dovozu na ekonomickou situaci unijního průmyslu, přičemž také porušila čl. 3 odst. 2, 3 a 5 a čl. 17 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství.


title: Věc C-443/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 3. října 2012 — Actavis Group TC, EHF, Actavis UK v. Sanofi

text:
               15.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 3. října 2012 — Actavis Group TC, EHF, Actavis UK v. Sanofi
   (Věc C-443/12)
   2012/C 389/07
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd

      Žalovaný: Sanofi

      Třetí strana: Sanofi Pharma Bristol-Myers Squibb SNC

      Předběžné otázky

               1)

               Podle jakých kritérií se určuje, zda je výrobek chráněn „platným základním patentem“ podle čl. 3 písm. a) nařízení 469/2009/ES (1) (dále jen „nařízení“)?

               2)

               V situaci, v níž je několik výrobků chráněno platným základním patentem, brání nařízení, a zejména čl. 3 písm. c), tomu, aby bylo majiteli patentu vydáno osvědčení pro každý chráněný výrobek?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (Úř. věst. 2009 L 152, s. 1)


title: Věc C-85/07: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2000/60/ES — Článek 5 odst. 1 a čl. 15 odst. 2 — Činnost Společenství v oblasti vodní politiky — Oblast povodí — Souhrnná zpráva a analýzy — Sdělení informací — Nesdělení)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/25

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-85/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2000/60/ES - Článek 5 odst. 1 a čl. 15 odst. 2 - Činnost Společenství v oblasti vodní politiky - Oblast povodí - Souhrnná zpráva a analýzy - Sdělení informací - Nesdělení)
   (2008/C 51/41)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: M. I. Braguglia, zmocněnec, a M. G. Fiengo, advokát)
   Předmět
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 5 odst. 1 a čl. 15 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 275) – Nepředložení souhrnných zpráv o analýzách požadovaných podle článku 5, co se týče určitých oblastí povodí – Neprovedení analýz a přezkoumání dopadů stanovených v čl. 5 odst. 1 směrnice
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že ve vztahu k pilotní oblasti povodí řeky Serchio a části oblastí povodí východních Alp, jakož i severních, středních a jižních Apenin nepředložila souhrnnou zprávu o analýzách požadovaných podle čl. 5 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, jak je stanoveno v čl. 15 odst. 2 uvedené směrnice, a že neprovedla analýzy a přezkoumání dopadů podle čl. 5 odst. 1 uvedené směrnice, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 1 a čl. 15 odst. 2 uvedené směrnice.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 95, 28.4.2007.


title: Věc T-108/11 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. prosince 2013 — ETF v. Michel ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Smlouva na dobu neurčitou — Rozhodnutí o rozvázání smlouvy — Příslušnost Soudu pro veřejnou službu — Články 2 a 47 pracovního řádu ostatních zaměstnanců — Povinnost péče — Pojem zájem služby — Zákaz rozhodnout ultra petitum — Právo na obhajobu“ )

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. prosince 2013 — ETF v. Michel
   (Věc T-108/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Smlouva na dobu neurčitou - Rozhodnutí o rozvázání smlouvy - Příslušnost Soudu pro veřejnou službu - Články 2 a 47 pracovního řádu ostatních zaměstnanců - Povinnost péče - Pojem zájem služby - Zákaz rozhodnout ultra petitum - Právo na obhajobu)
   2014/C 24/32
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská nadace pro vzdělávání (ETF) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Další účastník řízení: Gustave Michel, jenž je právním nástupcem Monique Vandeuren (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Vedlejší účastníci podporující účastnici řízení podávají kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci); Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie (CdT) (zástupci: J. Rikkert a M. Garnier, zmocněnci); Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupce: M. Heikkilä, zmocněnec); Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMEA) (zástupci: původně V. Salvatore, poté T. Jabłoński, zmocněnci); Evropská agentura pro životní prostředí (EEA) (zástupce: O. Cornu, zmocněnec); Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA) (zástupce: P. Goudou, zmocněnec); a Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) (zástupce: D. Detken, zmocněnec)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 9. prosince 2010, Vandeuren v. ETF (F-88/08), který směřuje ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 9. prosince 2010, Vandeuren v. ETF (F-88/08) se zrušuje v rozsahu, v němž zrušil rozhodnutí Evropské nadace pro vzdělávání (ETF) ze dne 23. října 2007 o rozvázání smlouvy na dobu neurčitou s dočasnou zaměstnankyní Monique Vandeuren a v důsledku toho zamítl jako předčasnou její žádost o náhradu utrpěné škody.

               2)

               Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá.

               3)

               Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 139, 7.5.2011.


title: Věc C-236/11: Žaloba podaná dne 17. května 2011 — Evropská komise v. Italská republika

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/4

         Žaloba podaná dne 17. května 2011 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-236/11)
   2011/C 238/06
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Soulay a D. Recchia, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že použila zvláštní režim pro cestovní kanceláře v případě prodeje turistických služeb jiným příjemcům než cestujícím, nesplnila povinnosti, které pro ji vyplývají z článků 306 až 310 směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise má za to, že způsob, jakým Italská republika použila zvláštní režim pro cestovní kanceláře v rozsahu, v němž se neomezuje na služby poskytované cestujícím, jak uvádí směrnice, ale vztahuje se rovněž na operace uskutečněné jinými cestovními kancelářemi, je v rozporu s právní úpravou v oblasti DPH.

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1


title: Věc T-149/12: Žaloba podaná dne 2. dubna 2012 — Investrónica v. OHIM — Olympus Imaging (MICRO)

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/21

         Žaloba podaná dne 2. dubna 2012 — Investrónica v. OHIM — Olympus Imaging (MICRO)
   (Věc T-149/12)
   2012/C 194/35
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Investrónica, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Seijo Veiguela a J. L. Rivas Zurdo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Olympus Imaging Corp. (Tokio, Japonsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 31. ledna 2012 ve věci R 347/2011-4 a určil, že na základě čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství mělo být odvolání přihlašovatelky ochranné známky k OHIM zamítnuto a mělo být potvrzeno rozhodnutí námitkového oddělení o zamítnutí smíšené ochranné známky Společenství č. 7 014 392„MICRO“;

               —

               uložil náhradu nákladů řízení účastníkům řízení vystupujícím proti této žalobě.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Olympus Imaging Corporation

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „MICRO“, černobílá, pro výrobky třídy 9 (přihláška č. 7 014 392)

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská obrazová ochranná známka „micro“, světlomodrá a tmavomodrá, pro výrobky a služby tříd 9, 38 a 42 (ochranná známka č. 2736947)

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám a zamítnutí zápisu přihlašované ochranné známky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání a zrušení napadeného rozhodnutí o zamítnutí přihlašované ochranné známky

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné uplatnění čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož mezi kolidujícími označeními existuje nebezpečí záměny


title: Věc T-176/08: Žaloba podaná dne 9. května 2008 – infeurope v. Komise

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/44

         Žaloba podaná dne 9. května 2008 – infeurope v. Komise
   (Věc T-176/08)
   (2008/C 171/84)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: infeurope SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: O. Mader, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               určit, že Evropská komise opomenula zrušit rozhodnutí o udělení rámcových smluv podle zadávacího řízení AO/042/05 OHIM o údržbě softwaru;

               —

               určit, že Evropská komise opomenula vypovědět konkrétní smlouvy uzavřené na základě zmíněných rámcových smluv;

               —

               uložit Evropské komisi, aby žalobkyni zaplatila částku 37 002 eur, zvýšenou o 4 % úrok z částky 31 650 eur ode dne 29. srpna 2006, o 4 % úrok z částky 3 650 eur ode dne 3. prosince 2007, o 4 % úrok z částky 1 702 eur ode dne 3. května 2008, popřípadě 8 % úrok z částky 37 002 eur ode dne vyhlášení rozsudku;

               —

               nařídit Evropské komisi, aby žalobkyni zaplatila částku 1 209 037 eur zvýšenou o 4 % úrok z uvedené částky ode dne 3. května 2008, popřípadě 8 % úrok z uvedené částky ode dne vyhlášení rozsudku;

               —

               nařídit Evropské komisi, aby předložila určité doklady ohledně postupu hodnocení předložených nabídek;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhá určení, že Komise opomenula zrušit rozhodnutí přijaté Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM), na jehož základě bylo uzavřeno několik rámcových smluv pro poskytování služeb údržby IT v souladu se zadávacím řízením AO/042/05 „E-Alicante: údržba softwaru ohledně hlavního předmětu činnosti OHIM (správy a zápisu ochranných známek a vzorů)“ (1), a že opomenula vypovědět odpovídající konkrétní smlouvy uzavřené na základě zmíněných rámcových smluv.
   Žalobkyně tvrdí že zadávací řízení, jakož i provádění těchto konkrétních smluv uzavřených na základě uvedeného zadávacího řízení vykazuje řadu závažných nesrovnalostí, jako například: nevhodná kritéria pro udělení, nesprávné složení hodnotící komise, skutečnost, že smlouvy byly uzavřeny po uplynutí lhůty platnosti nabídek a že OHIM souhlasil s různými významnými změnami smluvních podmínek uvedených konkrétních smluv.
   Žalobkyně tvrdí, že OHIM jakožto veřejný zadavatel porušil zásady rovného zacházení, transparentnosti a dobré správy a zneužil nástroj rámcových smluv. Dále porušil řadu ustanovení finančního nařízení (2).
   Žalobkyně tvrdí, že Komise, jakožto dozorčí orgán OHIM (3), opomenula přijmout vhodná opatření proti těmto porušením práva. Žalobkyně tvrdí, že Komise neměla vůbec možnost uplatnit volnou úvahu, zda zakročit, či nezakročit proti porušováním práva a obnovit zákonný stav, a tudíž byla povinna jednat.
   Žalobkyně dále požaduje náhradu škody utrpěné v důsledku nesrovnalostí ve zmíněném zadávacím řízení a jeho následném provádění.

      (1)  Úř. věst. 2006 S 135-144019.

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).

      (3)  Článek VI.4.2) vyhlášení zakázky, který se týká podávání odvolání, odkazuje na článek 118 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, 1994, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146), které stanoví, že „(k)aždé výslovné nebo mlčky předpokládané rozhodnutí (…) může členský stát nebo každá třetí osoba, které se přímo a osobně týká, předložit Komisi (…) ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy se o něm dozvěděly“.


title: Věc T-397/14: Žaloba podaná dne 6. června 2014 – Sociedad Española Inmuebles y Locales v. Komise

text:
               28.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/30

         Žaloba podaná dne 6. června 2014 – Sociedad Española Inmuebles y Locales v. Komise
   (Věc T-397/14)
   2014/C 245/41
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sociedad Española Inmuebles y Locales, SL (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. C. García Muñoz, J. I. Jiménez-Blanco Carrillo de Albornoz a J. Corral García, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jaké byly uvedeny ve věci T-392/14.


title: Věc T-341/09: Žaloba podaná dne 27. srpna 2009 — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava a další v. OHIM (TXAKOLI)

text:
               24.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/33

         Žaloba podaná dne 27. srpna 2009 — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava a další v. OHIM (TXAKOLI)
   (Věc T-341/09)
   2009/C 256/59
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava (Amurrio, Španělsko), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Bizkaia (Leioa, Španělsko), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Getaria (Getaria, Španělsko) (zástupci: J. Grimau Muñoz a J. Villamor Muguerza, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 4. června 2009 ve věci R 197/2009-2, týkající se zápisu ochranné známky Společenství „TXAKOLI“ (společná obrazová ochranná známka) ve třídách 33, 35, 41 a 42;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Společná slovní ochranná známka „TXAKOLI“ (přihláška č. 6 952 014) pro výrobky a služby ve třídách 33, 35, 41 a 42.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné použití ustanovení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, jelikož uvedená ustanovení nemohou být použita na pojem „Txakoli“, neboť nařízení Komise (ES) č. 753/2002 ze dne 29. dubna 2002, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro popis, označování, obchodní úpravu a ochranu některých vinařských produktů (1), považuje tento pojem za tradiční výraz.

      (1)  Úř. věst. L 118, s. 1; Zvl. vyd. 03/35, s. 455.


title: Věc T-430/07: Žaloba podaná dne 23. listopadu 2007 – Bodegas Montebello v. OHIM – Montebello (MONTEBELLO RHUM Agricole)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/48

         Žaloba podaná dne 23. listopadu 2007 – Bodegas Montebello v. OHIM – Montebello (MONTEBELLO RHUM Agricole)
   (Věc T-430/07)
   (2008/C 22/91)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bodegas Montebello, S.A. (Montilla, Španělsko) (zástupci: T. Andrade Boué, advokát, M. I. Lehmann Novo, advokátka, a A. Hernández Lehmann, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Montebello (Société à responsabilité limitée) (Guadalupe, Francie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí OHIM ze dne 7. září 2007 ve věci č. R 223/2007-2,

               —

               zamítnout přihlášku ochranné známky Společenství č. 2 666 386,

               —

               uložit OHIM a další účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Montebello (Société à responsabilité limitée)

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „MONTEBELLO Rhum Agricole“ (přihláška č. 2 266 386) pro výrobky třídy 33 [alkoholické nápoje (s výjimkou piva)]

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: španělská slovní ochranná známka „MONTEBELLO“ (č. 1 148 196) pro výrobky třídy 33

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: vyhovění odvolání a zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávné uplatnění článku 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství


title: Věc C-419/15: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Thomas Philipps GmbH & Co. KG v. Grüne Welle Vertriebs GmbH „Řízení o předběžné otázce — Duševní vlastnictví — (Průmyslové) vzory Společenství — Nařízení (ES) č. 6/2002 — Články 32 a 33 — Licence — Rejstřík (průmyslových) vzorů Společenství — Právo nabyvatele licence uplatnit nároky vyplývající z porušení práv i přes nezapsání licence do rejstříku — Právo nabyvatele licence uplatnit nároky za účelem získání náhrady škody, která mu náleží“

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/7

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Thomas Philipps GmbH & Co. KG v. Grüne Welle Vertriebs GmbH
   (Věc C-419/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - (Průmyslové) vzory Společenství - Nařízení (ES) č. 6/2002 - Články 32 a 33 - Licence - Rejstřík (průmyslových) vzorů Společenství - Právo nabyvatele licence uplatnit nároky vyplývající z porušení práv i přes nezapsání licence do rejstříku - Právo nabyvatele licence uplatnit nároky za účelem získání náhrady škody, která mu náleží“)
   (2016/C 314/10)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Thomas Philipps GmbH & Co. KG

      Žalovaná: Grüne Welle Vertriebs GmbH

      Výrok

               1)

               Článek 33 odst. 2 první věta nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství musí být vykládán v tom smyslu, že nabyvatel licence může uplatnit nároky vyplývající z porušení práv k zapsanému (průmyslovému) vzoru Společenství, který je předmětem licence, i když tato licence nebyla zapsána do rejstříku (průmyslových) vzorů Společenství.

               2)

               Článek 32 odst. 3 nařízení č. 6/2002 musí být vykládán v tom smyslu, že nabyvatel licence může v rámci řízení ve věci porušení (průmyslového) vzoru Společenství, které podle tohoto ustanovení zahájil, uplatnit náhradu škody, která mu náleží.

      (1)  Úř. věst. C 346, 19. 10. 2015.


title: Věc C-532/08: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Irsko ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2005/60/ES — Praní peněz a financování terorismu — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/17

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-532/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2005/60/ES - Praní peněz a financování terorismu - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   2009/C 153/34
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupkyně: P. Dejmek a A.A. Gilly, zmocněnkyně)

      Žalované: Irsko (zástupce: D. O'Hagan, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí opatření nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu ve stanovené lhůtě (Úř. věst. L 309, s. 15).

      Výrok

               1)

               Irsko tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


title: Věc T-193/13: Žaloba podaná dne 2. dubna 2013 — Bouwfonds Ontwikkeling a Schouten & De Jong Projectontwikkeling v. Komise

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/50

         Žaloba podaná dne 2. dubna 2013 — Bouwfonds Ontwikkeling a Schouten & De Jong Projectontwikkeling v. Komise
   (Věc T-193/13)
   2013/C 156/92
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bouwfonds Ontwikkeling BV (Hoevelaken, Nizozemí) a Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV (Leidschendam, Nizozemsko) (zástupci: E. Pijnacker Hordijk a X. Reintjes, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise C(2013) 87 ze dne 23. ledna 2013 o státní podpoře SA.24123 (2012/C) (ex. 2011/NN) poskytnuté Nizozemskem — Prodej pozemků obce Leidschendam-Voorburg za údajně nižší než tržní cenu.
   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod: Nedodržení základního požadavku dodržení přiměřené lhůty Komisí při výkonu jejích oprávnění a tím porušení zásady právní jistoty, práv na obhajobu a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.
               Komise nechala uběhnout od získání vědomosti o sporných opatřeních až do vydání sporného rozhodnutí přibližně 38 měsíců a řízení tudíž vedla zavrženíhodným způsobem zdlouhavě, čímž porušila základní požadavek dodržení přiměřené lhůty. Z důvodu mimořádně dlouhého období přezkumu bylo žalobkyním krom toho ztíženo vyvracení argumentů Komise a Komise tudíž svým jednáním porušila i práva na obhajobu.

               2)

               Druhý žalobní důvod: závažné nedostatky při zjišťování a posuzování relevantního skutkového stavu nebo porušení povinnosti uvést odůvodnění nebo porušení čl. 107 odst. 1 SFEU nesprávným uplatněním zásady soukromého investora.
               Žalobkyně údajně nezískaly žádnou finanční výhodu a již vůbec ne finanční výhodu, která by mohla být považována za státní podporu.
               Komise vypočítala částku údajné výhody nesprávně, neboť mj. přičetla sjednaná snížení ceny 100 % obci, zatímco cena byla snížena na vrub veřejno-soukromému partnerství, v jehož rámci nesla obec 50 % riziko. Komise krom toho ponechala bezdůvodně bez povšimnutí snížení ceny sjednaná dříve v rámci tohoto partnerství.
               Dále Komise v napadeném rozhodnutí nesprávně uplatnila zásadu soukromého investora tím, že jednání obce porovnávala s právně nevykonatelným a krom toho finančně mimořádně nevýhodným potenciálním chováním fiktivního soukromého investora.

               3)

               Třetí žalobní důvod: nesprávné použití čl. 107 odst. 3 SFEU
               Bude-li konstatováno, že se jedná o státní podporu, je tato podpora každopádně v plném rozsahu slučitelná s vnitřním trhem. Komise nesprávně zastávala stanovisko, že obec nemohla pro sporná opatření uvést žádné zájmy Společenství. Přitom Komise nesprávně posuzovala sporná opatření v letech 2009/2010 v kontextu (výhodnější) situace na trhu v roce 2004.
               Komise tak nezohlednila, že sporná opatření byla nezbytná, vhodná a přiměřená k tomu, aby znovu oživila upadající centrum města Leidschendam, což je cíl, který odpovídá unijnímu cíli hospodářské a sociální soudržnosti, jasně popsanému a uznanému v článku 3 SEU a článku 174 SFEU. V žádném případě se nejedná o nežádoucí narušení hospodářské soutěže.


title: Věc C-359/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep – Nizozemsko) – B. Martens v. Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap „Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb osob — Články 20 SFEU a 21 SFEU — Státní příslušník členského státu — Bydliště v jiném členském státě — Studium v zámořské zemi nebo na zámořském území — Zachování nároku na financování vysokoškolského studia — Podmínka bydliště ‚tři ze šesti let‘ — Omezení — Odůvodnění“

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep – Nizozemsko) – B. Martens v. Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap
   (Věc C-359/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb osob - Články 20 SFEU a 21 SFEU - Státní příslušník členského státu - Bydliště v jiném členském státě - Studium v zámořské zemi nebo na zámořském území - Zachování nároku na financování vysokoškolského studia - Podmínka bydliště ‚tři ze šesti let‘ - Omezení - Odůvodnění“)
   (2015/C 138/07)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci původního řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: B. Martens

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap

      Výrok

   Články 20 SFEU a 21 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, která podřizuje nárok na poskytování financování vysokoškolského studia mimo tento členský stát podmínce, aby měl student, který o takové financování žádá, v tomto členském státě bydliště po dobu alespoň tří ze šesti let předcházejících podání jeho zápisu ke studiu.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013.


title: Věc T-352/14: Žaloba podaná dne 21. května 2014 – The Smiley Company v. OHIM – The Swatch Group Management Services (HAPPY TIME)

text:
               28.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/25

         Žaloba podaná dne 21. května 2014 – The Smiley Company v. OHIM – The Swatch Group Management Services (HAPPY TIME)
   (Věc T-352/14)
   2014/C 245/33
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgie) (zástupci: I. Helbig, P. Hansmersmann a S. Rengshausen, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: The Swatch Group Management Services AG (Biel, Švýcarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 6. února 2014 ve věci R 1497/2013-1;

               —

               zamítl námitky a změnil napadené rozhodnutí

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení před Tribunálem a uložil vedlejší účastnici řízení náhradu nákladů řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „HAPPY TIME“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 14 a 35 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 1 06  813

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: The Swatch Group Management Services AG

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní zápis slovní ochranné známky „HAPPY HOURS“ pro služby zařazené do tříd 35 a 37, chráněný s účinky v Evropské unii

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitce bylo částečně vyhověno

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání bylo zamítnuto

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-420/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Hamburg (Německo) dne 23. srpna 2010 — Söll GmbH v. Tetra GmbH

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/25

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Hamburg (Německo) dne 23. srpna 2010 — Söll GmbH v. Tetra GmbH
      (Věc C-420/10)
      ()
      (2010/C 288/43)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Hamburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Söll GmbH

         Žalovaná: Tetra GmbH

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je pro kvalifikaci přípravku jako „biocidního přípravku“ ve smyslu ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 98/8/ES nutný přímý biologický nebo chemický účinek přípravku na samotný škodlivý organismus tak, aby byl tento škodlivý organismus ničen, odpuzován, zneškodňován, aby bylo zabráněno účinku nebo dosaženo jiného regulačního účinku nebo je v tomto smyslu dostačující již nepřímý účinek na škodlivý organismus?

                  2)

                  V případě, že Soudní dvůr zastává názor, že pro kvalifikaci přípravku jako „biocidního přípravku“ ve smyslu ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 98/8/ES je dostačující již nepřímý biologický nebo chemický účinek přípravku na škodlivý organismus: jaké požadavky je nutno klást na nepřímý účinek přípravku na škodlivý organismus, aby mohl být tento přípravek kvalifikován jako biocidní přípravek ve smyslu ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 98/8/ES, nebo je k odůvodnění biocidního použití dostačující každý jakkoli se projevující nepřímý účinek?


title: Věc T-465/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. listopadu 2015 – Comunidad Autónoma de Cataluña et CTTI v. Komise „Státní podpory — Digitální televizní vysílání — Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech ve Španělsku — Rozhodnutí prohlašující podpory za částečně slučitelné a částečně neslučitelné s vnitřním trhem — Zvýhodnění — Služba obecného hospodářského zájmu — Článek 107 odst. 3 písm. c) SFEU — Nové podpory“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. listopadu 2015 – Comunidad Autónoma de Cataluña et CTTI v. Komise
   (Věc T-465/13) (1)

   („Státní podpory - Digitální televizní vysílání - Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech ve Španělsku - Rozhodnutí prohlašující podpory za částečně slučitelné a částečně neslučitelné s vnitřním trhem - Zvýhodnění - Služba obecného hospodářského zájmu - Článek 107 odst. 3 písm. c) SFEU - Nové podpory“)
   (2016/C 027/44)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Comunidad Autónoma de Cataluña (Španělsko) a Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (Hospitalet de Llobregat, Španělsko) (zástupci: původně J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, M. Muñoz de Juan a M. Reverter Baquer, poté J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, M. Reverter Baquer a A. Lamadrid de Pablo, a nakonec J. Buendía Sierra, M. Reverter Baquer a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, B. Stromsky a P. Němečková, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: SES Astra (Betzdorf, Lucembursko) (zástupci: F. González Díaz, F. Salerno, V. Romero Algarra, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2014/489/EU ze dne 19. června 2013 o státní podpoře SA.28599 [C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)] poskytnuté Španělským královstvím na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech (kromě oblasti Kastilie-La Mancha) (Úř. věst. L 217, s. 52).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Comunidad Autónoma de Cataluña (Španělsko) a Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí a společností SES Astra.

      (1)  Úř. věst. C 304, 19.10.2013.


title: Věc F-58/14: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 17. února 2016 – DE v. EMA „Veřejná služba — Dočasný zaměstnanec — Neobnovení smlouvy na dobu určitou — Článek 8 první pododstavec PŘOZ — Podstatná změna náplně práce zaměstnance — Přerušení kariérního postupu — Překvalifikování smlouvy na dobu určitou na smlouvu na dobu neurčitou — Vyloučení“

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/43

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 17. února 2016 – DE v. EMA
   (Věc F-58/14) (1)

   („Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Neobnovení smlouvy na dobu určitou - Článek 8 první pododstavec PŘOZ - Podstatná změna náplně práce zaměstnance - Přerušení kariérního postupu - Překvalifikování smlouvy na dobu určitou na smlouvu na dobu neurčitou - Vyloučení“)
   (2016/C 111/52)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: DE (zástupci: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky EMA (zástupci: původně S. Marino, T. Jabłoński a N. Rampal Olmedo, zmocněnci, D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti, poté S. Marino, T. Jabłoński, F. Cooney a N. Rampal Olmedo, zmocněnci, D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o neobnovení žalobcovy smlouvy, která s ním byla uzavřena jako s dočasným zaměstnancem, a na náhradu údajně vzniklé škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               DE ponese vlastní náklady a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro léčivé přípravky.

      (1)  Úř. věst. C 292, 1.9.2014, s. 63.


title: Věc F-100/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 13. září 2011 — Michail v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Překážka věci rozsouzené — Povinnost poskytnout pomoc — Článek 24 služebního řádu — Psychické obtěžování“ )

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/22

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 13. září 2011 — Michail v. Komise
   (Věc F-100/09) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Překážka věci rozsouzené - Povinnost poskytnout pomoc - Článek 24 služebního řádu - Psychické obtěžování)
   2011/C 362/35
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Michail (Brusel, Belgie) (zástupce: C. Meïdanis, advokát)

      Žalovaná: Komise (zástupci: J. Currall a J. Baquero Cruz, zmocněnci, ve spolupráci s E. Bourtzalasem a E. Antypou, advokáti)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí žalované, kterým se zamítá žádost o pomoc podaná podle článku 24 služebního řádu z důvodu psychického obtěžování, jehož byl údajně žalobce obětí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Christos Michail ponese vlastní náklady řízení a náhradí náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 63, 13.3.2010, s. 52.


title: Věc C-210/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 14. dubna 2016 – Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein v. Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 14. dubna 2016 – Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein v. Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH
   (Věc C-210/16)
   (2016/C 260/24)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalovaný, navrhovatel v odvolacím řízení a navrhovatel v řízení o opravném prostředku „Revision“: Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein

      Žalobkyně, odpůrkyně v odvolacím řízení a odpůrkyně v řízení o opravném prostředku „Revision“: Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH

      Vedlejší účastnice řízení: společnost Facebook Ireland Limited

      Zúčastněná strana: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 2 písm. d) směrnice 95/46/ES (1) vykládán v tom smyslu, že taxativně a podrobně upravuje odpovědnost za porušení ochrany údajů, nebo v rámci „vhodných opatření“ podle článku 24 směrnice 95/46/ES a „pravomoci účinně zasáhnout“ podle čl. 28 odst. 3 druhé odrážky směrnice 95/46/ES ve vícestupňových vztazích poskytovatelů informací nadále existuje prostor pro odpovědnost subjektu, který není ve smyslu čl. 2 písm. d) směrnice 95/46/ES správcem údajů, při výběru provozovatele za jeho informační nabídku?

               2)

               Vyplývá z povinnosti členských států podle čl. 17 odst. 2 směrnice 95/46/ES stanovit, že správce při zpracování údajů na svůj účet „musí zvolit zpracovatele poskytujícího dostatečné záruky s ohledem na technická bezpečnostní opatření a organizační opatření usměrňující zpracování, jež má být provedeno“, a contrario, že v případě jiných vztahů užívání, které nejsou spojeny se zpracováním údajů pro správce ve smyslu čl. 2 písm. e) směrnice 95/46/ES, neexistuje povinnost pečlivého výběru a nemůže být založena ani podle vnitrostátního práva?

               3)

               Je v případech, kdy mateřská skupina společností usazená mimo Evropskou unii provozuje v různých členských státech pobočky s vlastní právní subjektivitou (dceřiné společnosti), podle článku 4, čl. 28 odst. 6 směrnice 95/46/ES orgán dozoru členského státu (v tomto případě: Německo) oprávněn vykonávat přenesené pravomoci podle čl. 28 odst. 3 směrnice 95/46/ES vůči pobočce nacházející se na jeho území i tehdy, pokud je tato pobočka příslušná pouze pro podporu prodeje reklamy a jiná marketingová opatření se zaměřením na obyvatele tohoto členského státu, zatímco samostatné pobočce (dceřiné společnosti) nacházející se v jiném členském státu (v tomto případě: Irsko) podle rozdělení úkolů v rámci skupiny náleží výlučná odpovědnost za získávání a zpracování osobních údajů na celém území Evropské unie, a tudíž i v tomto jiném členském státě (v tomto případě: Německo), pokud je ve skutečnosti rozhodnutí o zpracování údajů přijímáno mateřskou skupinou společností?

               4)

               Musí být čl. 4 odst. 1 písm. a) a čl. 28 odst. 3 směrnice 95/46/ES vykládány v tom smyslu, že v případech, kdy má správce pobočku na území členského státu (v tomto případě: Irsko) a na území jiného členského státu (v tomto případě: Německo) existuje jiná pobočka s vlastní právní subjektivitou, která je kromě jiného příslušná pro prodej reklamních ploch a jejíž činnost je zaměřena na obyvatele tohoto státu, může orgán dozoru příslušný v tomto jiném členském státě (v tomto případě: Německo) adresovat opatření a nařízení směřující k prosazení práva na ochranu údajů i vůči další pobočce (v tomto případě: v Německu), která není podle rozdělení úkolů a odpovědností v rámci skupiny odpovědná za zpracování údajů, nebo jsou pak možná opatření a nařízení přijímaná jen orgánem dozoru členského státu (v tomto případě: Irsko), na jehož území má subjekt odpovědný v rámci skupiny společností své sídlo?

               5)

               Musí být čl. 4 odst. 1 písm. a), čl. 28 odst. 3 a 6 směrnice 95/46/ES vykládány v tom smyslu, že v případech, ve kterých orgán dozoru jednoho členského státu (v tomto případě: Německo) vyvozuje odpovědnost vůči osobě nebo subjektu působícím na jeho území podle čl. 28 odst. 3 směrnice 95/46/ES z důvodu nedostatečně pečlivého výběru třetí osoby zapojené do procesu zpracování údajů (v tomto případě: Facebook), protože tato třetí osoba porušuje právo na ochranu údajů, je činný orgán dozoru (v tomto případě: Německo) vázán posouzením podle právní úpravy v oblasti ochrany údajů provedeným orgánem dozoru jiného členského státu, ve kterém má třetí osoba-správce svou pobočku (v tomto případě: Irsko), a to v tom smyslu, že nemůže dospět k odlišnému právnímu posouzení, nebo může činný orgán dozoru (v tomto případě: Německo) přezkoumat zákonnost zpracování údajů třetí osobou usazenou v jiném členském státě (v tomto případě: Irsko) jako předběžnou otázku vlastní činnosti, a to s ohledem na její zákonnost samostatně?

               6)

               Pokud má činný orgán dozoru (v tomto případě: Německo) možnost samostatného přezkumu: Musí být čl. 28 odst. 6 druhá věta směrnice 95/46/ES vykládán v tom smyslu, že tento orgán dozoru může vykonat pravomoc účinně zasáhnout, která mu byla udělena podle čl. 28 odst. 3 směrnice 95/46/ES, vůči osobě nebo subjektu usazeným na jeho území z důvodu spoluodpovědnosti za porušení ochrany údajů třetí osoby usazené v jiném členském státu jen a teprve, jakmile předem požádal orgánu dozoru tohoto jiného členského státu (v tomto případě: Irsko) o výkon jeho pravomoci?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, Úř. Věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd.: 13/05, s. 355.


title: Věc T-132/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2011 — Fuji Electric v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s projekty, které se týkají plynem izolovaných spínacích přístrojů — Rozhodnutí, které konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Rozdělení trhu — Důkaz o protiprávním jednání — Přičitatelnost protiprávního jednání — Doba trvání protiprávního jednání — Pokuty — Polehčující okolnosti — Spolupráce“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2011 — Fuji Electric v. Komise
   (Věc T-132/07) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s projekty, které se týkají plynem izolovaných spínacích přístrojů - Rozhodnutí, které konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Rozdělení trhu - Důkaz o protiprávním jednání - Přičitatelnost protiprávního jednání - Doba trvání protiprávního jednání - Pokuty - Polehčující okolnosti - Spolupráce)
   2011/C 252/72
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fuji Electric Co. Ltd (dříve nazvaná Fuji Electric Holdings Co. Ltd a právní nástupkyně společnosti Fuji Electric Systems Co. Ltd) (Kawasaki, Japonsko) (zástupci: P. Chappatte a P. Walter, solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Arbault, poté X. Lewis, J. Bourke a F. Ronkes Agerbeek, konečně N. Khan a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci, ve spolupráci s J. Holmes, barrister)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 6762 v konečném znění ze dne 24. ledna 2007 týkajícího se řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.899 — Plynem izolované spínací přístroje) a návrh na snížení pokuty uložené Fuji Electric Holdings a Fuji Electric Systems

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 písm. h) a čl. 2 písm. d) rozhodnutí Komise K(2006) 6762 v konečném znění ze dne 24. ledna 2007 týkajícího se řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.899 — Plynem izolované spínací přístroje) se zrušují v rozsahu, v němž konstatují nebo se zakládají na zjištění, že Fuji Electric Systems Co. Ltd, jejíž právní nástupkyní je Fuji Electric Co. Ltd, může být osobně odpovědná za protiprávní jednání pro období od září 2000 do 30. června 2001.

               2)

               Výše pokuty uložené Fuji Electric, dříve nazvané Fuji Electric Holdings Co. Ltd a právní nástupkyni společnosti Fuji Electric Systems, se v čl. 2 písm. d) rozhodnutí Komise K(2006) 6762 v konečném znění stanoví na 2 200 000 eur.

               3)

               Evropská komise ponese jednu čtvrtinu nákladů řízení vynaložených společností Fuji Electric, jakož i čtvrtinu vlastních nákladů.

               4)

               Společnost Fuji Electric ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení, jakož i tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007.


title: Věc C-17/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Alpina River Cruises GmbH, Nicko Tours GmbH v. Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia „Námořní doprava — Nařízení (EHS) č. 3577/92 — Pojem, námořní kabotáž‘ — Výletní plavby — Výletní plavba Benátskou lagunou, italským pobřežním mořem a po řece Pád — Začátek i konec plavby v témže přístavu“

text:
               19.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Alpina River Cruises GmbH, Nicko Tours GmbH v. Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia
   (Věc C-17/13) (1)

   („Námořní doprava - Nařízení (EHS) č. 3577/92 - Pojem, námořní kabotáž‘ - Výletní plavby - Výletní plavba Benátskou lagunou, italským pobřežním mořem a po řece Pád - Začátek i konec plavby v témže přístavu“)
   2014/C 151/06
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Alpina River Cruises GmbH, Nicko Tours GmbH

      Žalovaný: Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Consiglio di Stato – Výklad článku 2 nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž) (Úř. věst. L 364, s. 7; Zvl. vyd. 06/02, s. 10) – Oblast působnosti – Pojem „námořní kabotáž“ – Výletní plavba – Nástup a výstup cestujících ve stejném přístavu po uskutečnění zastávek v jiných přístavech

      Výrok

   Služba námořní dopravy spočívající ve výletní plavbě, která začíná a končí se stejnými cestujícími v jednom a témže přístavu členského státu, v němž je uskutečňována, spadá pod pojem „námořní kabotáž“ ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž).

      (1)  Úř. věst. C 86, 23.3.2013.


title: Věc F-137/07: Žaloba podaná dne 4. prosince 2007 – Sergio a další v. Komise

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/37

         Žaloba podaná dne 4. prosince 2007 – Sergio a další v. Komise
   (Věc F-137/07)
   (2008/C 79/72)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Giovanni Sergio (Brusel, Belgie) a další (zástupce: M. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Zrušení „Protokolu o dohodě mezi odborovými a profesními organizacemi (OSP) a generálním ředitelstvím pro personál a administrativu (GŘ ADMIN)“, jakož i zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ), který byl potvrzen protokolem ze dne 19. prosince 2006, a zrušení rozhodnutí ze dne 14. listopadu 2006 – Návrh na náhradu škody ve formě jednoho symbolického eura.
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit „Protokol o dohodě mezi odborovými a profesními organizacemi (OSP) a generálním ředitelstvím pro personál a administrativu (GŘ ADMIN) o přidělení zdrojů pro účely zastupování personálu v roce 2006“ předaný sekretáři Alliance a předsedům Union Syndicale Fédérale (USF) a Fédération de la fonction publique européenne (FFPE) úředním oznámením generálního ředitele pro personál a administrativu ze dne 19. prosince 2006;

               —

               zrušit individuální rozhodnutí, jimiž byli zástupci Alliance a FFPE na základě tohoto protokolu nebo výpočtu reprezentativnosti OSP ze dne 26. května 2006 provedeném na základě výsledků voleb místní sekce v Bruselu konaných v květnu 2006 a potvrzených protokolem ze dne 19. prosince 2006 zproštěni služební povinnosti;

               —

               zrušit rozhodnutí ředitele pro personál a administrativu ze dne 14. listopadu 2006, kterým se ruší dočasné přidělení na poloviční úvazek pana Marquez-Garcii a kterým se zařazuje zpět do služby na plný úvazek;

               —

               uložit Komisi povinnost zaplatit každému žalobci jedno symbolické euro jako náhradu za morální a politickou újmu, kterou utrpěli coby zástupci Union Syndicale, a morální újmu a újmu na kariéře, kterou utrpěli coby úředníci nebo zaměstnanci;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-272/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hof van Beroep te Antwerpen ze dne 30. června 2005 v trestním řízení proti 1…., 2., 3. Werneru Constant Mariu Bouwensovi

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hof van Beroep te Antwerpen ze dne 30. června 2005 v trestním řízení proti 1…., 2., 3. Werneru Constant Mariu Bouwensovi
   (Věc C-272/05)
   (2005/C 217/57)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Hof van Beroep te Antwerpen (Belgie) ze dne 30. června 2005 v trestním řízení proti 1. ..., 2. ... a 3. Werneru Constant Mariu Bouwensovi, který došel kanceláři Soudního dvora dne 5. července 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Hof van Beroep te Antwerpen žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:

               1.

               Je nutno článek 54 (1) Úmluvy k provedení Schengenské dohody, ze dne 19. června [1990], ve spojení s článkem 71 této úmluvy vykládat tak, že trestné činy držení za účelem vývozu nebo dovozu, které se týkají týchž omamných a psychotropních látek a které jsou trestně stíhány jako vývoz nebo dovoz v různých státech, které podepsaly Úmluvu k provedení Schengenské dohody, jsou považovány za „tentýž čin“ ve smyslu uvedeného článku 54?

      (1)  Úmluva k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (Úř. věst. L 239, 22.9. 2000, s. 19)