title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) 28. října 2004 ve věci C-124/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het befrijfsleven): Atrada (Freezone) NV, Videmecum BV, Jac. Meisner Internationaal Expeditiebedrijf BV proti Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (Veterinární a hygienický dozor — Výroba a uvedení na trh syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků — Směs složená z cukru, kakaa a sušeného odtučněného mléka dovezená z Aruby)

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/12

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   28. října 2004
   ve věci C-124/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het befrijfsleven): Atrada (Freezone) NV, Videmecum BV, Jac. Meisner Internationaal Expeditiebedrijf BV proti Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (1)

   (Veterinární a hygienický dozor - Výroba a uvedení na trh syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků - Směs složená z cukru, kakaa a sušeného odtučněného mléka dovezená z Aruby)
   (2005/C 6/20)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-124/03, jejímž předmětem je žádost College van Beroep voor het befrijsfsleven (Nizozemsko) zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES směřující k získání rozhodnutí o předběžné otázce ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi Atrada (Freezone) NV, Videmecum BV, Jac. Meisner Internationaal Expeditiebedrijf BV a Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu (zpravodaj), R. Schingten, C. Colneric, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: F. Contet, vrchní rada, vydal dne 28. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Článek 2 bod 2 směrnice Rady 92/46/EHS ze dne 16. června 1992 o hygienických předpisech pro produkci syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků a jejich uvedení na trh musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „mléko určené k výrobě mléčných výrobků“ nezahrnuje mléčné složky výrobku, který obsahuje též jiné nemléčné složky a jehož mléčná složka nemůže být od nemléčných složek oddělena.

               2)

               Článek 2 bod 4 směrnice 92/46 musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „mléčné výrobky“ se vztahuje jak na hotové výrobky, tak na polotovary, které musí být ještě předmětem zpracování před tím, než mohou být prodávány spotřebiteli. V takovém případě je třeba ověřit s ohledem na polotovar, zda mléko, které se v něm nachází, je jeho podstatnou součástí, ať už svým množstvím, nebo svým charakterizujícím účinkem. K tomu je třeba vzít v úvahu charakteristiky a objektivní vlastnosti polotovaru v okamžiku jeho dovozu, zejména poměr mléka nebo mléčného výrobku obsaženého v polotovaru, možné použití polotvaru nebo jeho chuť.

      (1)  Úř. věst. C 146, 21.6.2003.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. června 2004 ve věci C-454/01: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo („Směrnice Rady 96/59/ES — Nakládání s odpadem — Odstraňování polychlorovaných bifenylů a polychlorovaných terfenylů“)

text:
               24.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/1

         SOUDNÍ DVŮR

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 10. června 2004
   ve věci C-454/01: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo (1)

   („Směrnice Rady 96/59/ES - Nakládání s odpadem - Odstraňování polychlorovaných bifenylů a polychlorovaných terfenylů“)
   (2004/C 190/01)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-454/01, Komise Evropských společenství (zmocněnec: G. zur Hausen) proti Spolkové republice Německo (zmocněnci: W.-D. Plessing a R. Stüwe), jejímž předmětem je určení, že Spolková republika Německo tím, že nevypracovala nebo nesdělila Komisi ve stanovené lhůtě plán uvedený v čl. 11 odst. 1 první odrážce směrnice Rady 96/59/ES ze dne 16. září 1996 o odstraňování polychlorovaných bifenylů a polychlorovaných terfenylů (PCB a PCT) (Úř. věst. L 243, s. 31), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze Smlouvy o ES, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans (zpravodaj), předseda senátu, C. Gulmann a R. Schintgen, F. Macken a N. Colneric, soudci, generální advokát: C. Stix-Hackl, tajemník: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 10. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Spolková republika Německo tím, že nevypracovala ve stanovené lhůtě plán uvedený v čl. 11 odst. 1 první odrážce směrnice Rady 96/59/ES ze dne 16. září 1996 o odstraňování polychlorovaných bifenylů a polychlorovaných terfenylů (PCB a PCT), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2.

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 17, 19.1.2002.


title: Věc C-340/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. července 2012 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 8. května 2012 ve věci T-416/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/20

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. července 2012 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 8. května 2012 ve věci T-416/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-340/12 P)
   2012/C 295/36
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Yoshida Metal Industry Co. Ltd a Pi-Design AG, Bodum France, Bodum Logistics A/S

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               vyhovět kasačnímu opravnému prostředku v plném rozsahu;

               —

               zrušit napadený rozsudek;

               —

               uložit společnosti Yoshida Metal Industry Co. Ltd náhradu nákladů řízení vzniklých OHIM.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               —

               Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) tvrdí, že Tribunál neuvedl důvody na podporu napadeného rozsudku v rozsahu, v němž se nezabýval argumentem OHIM, na který odkazuje bod 18 napadeného rozsudku.

               —

               Navrhovatel rovněž tvrdí, že Tribunál porušil č. 7 odst. 1 písm. e) bod (ii) nařízení o ochranné známce Společenství. Měl uvést, že dvojrozměrné označení může být nejen použito, nýbrž i zahrnuto do trojrozměrného objektu. Použití čl. 7 odst. 1 písm. a) bodu (ii) nařízení o ochranné známce Společenství tak vyžaduje vzetí v úvahu všech možných způsobů, ve kterých může být představitelné ke dni podání žádosti, že dotyčné označení může být zahrnuto do trojrozměrného objektu. Tribunál zkreslil důkazy tím, že odvolací senát založil svůj přezkum výlučně na zboží skutečně uváděném na trh. Tribunál fakticky jasně uvedl, že jeho zjištění jsou primárně založena na patentech předložených společností Pi-Design. Odkaz na dodatečné materiály, včetně patentů a zboží skutečně uváděného na trh, každopádně nesmí být zakázán, pokud takový materiál potvrzuje zjištění, že vlastnosti napadeného přihlašovaného označení mohou vést k dosažení technického výsledku, jakmile jsou zahrnuty do trojrozměrného objektu. Jedná se o jediný vhodný přístup pro ochranu právní jistoty a obecného zájmu, na kterých je založen čl. 7 odst. 1 písm. e) bod (ii) nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-16/10: Žaloba podaná dne 22. ledna 2010 — Alisei v. Komise

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/49

         Žaloba podaná dne 22. ledna 2010 — Alisei v. Komise
   (Věc T-16/10)
   2010/C 63/87
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alisei (Řím, Itálie) (zástupci: F. Sciaudone, advokát, R. Sciaudone, advokát, A. Neri, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí;

               —

               zrušit rozhodnutí vydané v zadávacím řízení;

               —

               uložit Komisi zaplatit náhradu škody;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou společnosti Alisei navrhuje:

               —

               zrušení rozhodnutí Komise ze dne 29. října 2009 jednak nevybrat žádost o subvenci předloženou žalobkyní v rámci omezené výzvy k podávání nabídek „Nástroj rychlé reakce na rostoucí ceny potravin v rozvojových zemích“ (EuropeAid/128608/C/ACT/Multi), a jednak ji umístit na seznam náhradníků;

               —

               zrušení rozhodnutí Komise ze dne 29. října 2009 vybrat žádost o subvenci předloženou jinou organizací

               —

               náhradu utrpěné škody.

         V tomto ohledu se uvádí, že žalobkyně v souladu s údaji obsaženými ve výzvě k podávání nabídek navrhla bezprostřední akci směřující ke zlepšení zemědělských výrobních kapacit v Sao Tomé a Principe, a za tímto účelem uvedla jako místního partnera organizaci se znalostmi v zemědělském odvětví.
   Její návrh byl předběžně vybrán a žalobkyně byla vyzvána předložit úplnou žádost před 15. zářím 2009.
   Jelikož nedostala žádnou informaci o výsledku přezkoumání její nabídky, na rozdíl od jiných organizací, které odpověděly na výzvu k podávání nabídek, požádala žalobkyně Komisi emailem ze dne 17. listopadu 2009 o informaci. Komise odpověděla téhož dne, přičemž uvedla, že odpověď již byla zaslána všem účastníkům a pro všechny případy připojila její kopii. Napadeným rozhodnutím Evropská komise sdělila žalobkyni, že hodnotící výbor nevybral její nabídku k udělení subvence a že se rozhodla jí umístit na seznam náhradníků platný až do 31. prosince 2009. Komise dále uvedla, že pokud nebude Alisei kontaktována před tímto datem, nebude již zohledněna pro udělení subvence v rámci dotčené výzvy k podávání nabídek.
   Na podporu návrhu na zrušení rozhodnutí o zamítnutí žádosti o subvenci žalobkyně uvádí:

               —

               porušení povinnosti uvést odůvodnění v rozsahu, v němž Komise neuvedla důvody (byť i stručné), pro které byl návrh žalobkyně vyloučen a umístěn na seznam náhradníků a dobrovolně a úmyslně odmítla odpovědět na žádost žalobkyně o informace v tomto smyslu;

               —

               porušení zásady transparentnosti správního postupu, zásady rovného zacházení a práva na obhajobu v rozsahu, v němž Komise sdělila dalším vyloučeným účastníkům řízení důvody pro jejich vyloučení, zatímco sdělení informací žalobkyni učinila závislým na uplynutí doby platnosti seznamu náhradníků.

         Na podporu návrhu na zrušení rozhodnutí, kterým byla subvence udělena organizaci, která jí získala, žalobkyně uvádí:

               —

               nesprávné a neopodstatněné posouzení rozhodnutí v rozsahu, v němž Komise pro subvenci vybrala návrh organizace s omezenou profesní zkušeností a nedostatečnou technickou kapacitou, kterému navíc chybí samostatnost oproti návrhům jiných organizací a zejména návrhu žalobkyně.

         Konečně se žalobkyně domáhá náhrady údajně utrpěné škody.


title: Věc T-60/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. června 2015 – BMV Mineralöl v. OHIM – Delek Europe (GO) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GO — Starší obrazová ochranná známka Společenství GO — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. června 2015 – BMV Mineralöl v. OHIM – Delek Europe (GO)
   (Věc T-60/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GO - Starší obrazová ochranná známka Společenství GO - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 262/30)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft mbH (Berlín, Německo) (zástupci: M. von Fuchs a I. Czernik, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Delek Europe BV (Breda, Nizozemsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. listopadu 2013 (věc R 382/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft mbH a Delek Europe BV.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft mbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 93, 29.3.2014.


title: Věc F-22/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 10. července 2014 – Mészáros v. Komise „Veřejná služba — Výběrové řízení — Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/207/11 — Úspěšný kandidát výběrového řízení zařazený na rezervní seznam — Prověření podmínek účasti ve výběrovém řízení pro platovou třídu AD 7 orgánem oprávněným ke jmenování — Odborná praxe kratší než je minimální požadovaná délka — Zjevně nesprávné posouzení výběrové komise — Zpětvzetí nabídky zaměstnání orgánem oprávněným ke jmenování — Přesně stanovená pravomoc orgánu oprávněného ke jmenování“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/55

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 10. července 2014 – Mészáros v. Komise
   (Věc F-22/13) (1)

   („Veřejná služba - Výběrové řízení - Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/207/11 - Úspěšný kandidát výběrového řízení zařazený na rezervní seznam - Prověření podmínek účasti ve výběrovém řízení pro platovou třídu AD 7 orgánem oprávněným ke jmenování - Odborná praxe kratší než je minimální požadovaná délka - Zjevně nesprávné posouzení výběrové komise - Zpětvzetí nabídky zaměstnání orgánem oprávněným ke jmenování - Přesně stanovená pravomoc orgánu oprávněného ke jmenování“)
   2014/C 421/77
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mátyás Támas Mészáros (Krakov, Polsko) (zástupkyně: M. Pecyna, advokátka)

      Žalovaná: Komise (zástupci: B. Eggers a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí, kterým se odmítá přijetí žalobce do zaměstnání z důvodu, že nesplňuje kritéria účasti stanovená v rozhodnutí o oznámení otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/207/11

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně neopodstatněná.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vynaložil M. T. Mészáros.

      (1)  Úř. věst. C 291, 5.10.2013, s. 7.


title: Spojené věci T-155/03, T-157/03 a T-331/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  13. prosince 2005  – Cwik v. Komise ( Úředníci — Hodnotící zpráva — Hodnotící období 1995/1997, 1997/1999 a 1999/2001 — Žaloba na neplatnost — Současné vystavení následných hodnotících zpráv — Nesrovnalosti řízení — Opožděnost — Individuální složka — Zjevně nesprávné posouzení — Zneužití pravomoci — Inkoherentnost odůvodnění — Náhrada utrpěné újmy — Majetková újma — Nemajetková újma )

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/27

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. prosince 2005 – Cwik v. Komise
   (Spojené věci T-155/03, T-157/03 a T-331/03) (1)

   („Úředníci - Hodnotící zpráva - Hodnotící období 1995/1997, 1997/1999 a 1999/2001 - Žaloba na neplatnost - Současné vystavení následných hodnotících zpráv - Nesrovnalosti řízení - Opožděnost - Individuální složka - Zjevně nesprávné posouzení - Zneužití pravomoci - Inkoherentnost odůvodnění - Náhrada utrpěné újmy - Majetková újma - Nemajetková újma“)
   (2006/C 48/51)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Michael Cwik (Tervuren, Belgie) (zástupci: N. Lhoëst a E. de Schietere de Lophem, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a L. Lozano Palacios, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak návrhy na zrušení rozhodnutí Komise o konečném vystavení hodnotících zpráv žalobce za období od 1. července 1995 do 30. června 1997, od 1. července 1997 do 30. června 1999 a od 1. července 1999 do 30. června 2001 a v případě potřeby rozhodnutí Komise, kterými se zamítají stížnosti žalobce týkající se těchto zpráv, a jednak návrhy na náhradu tvrzené majetkové a nemajetkové újmy.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise, kterými se konečně vystavují hodnotící zprávy žalobce za hodnotící období 1995/1997 a 1997/1999, jakož i rozhodnutí Komise, kterými se zamítají stížnosti žalobce týkající se těchto hodnotících zpráv, se zrušují.

               2)

               Komisi se ukládá zaplatit žalobci částku 2 000 eur z titulu náhrady škody.

               3)

               Ve zbývající části se žaloby zamítají.

               4)

               Ve věcech T-155/03 a T-157/03 se Komisi ukládá náhrada nákladů řízení.

               5)

               Ve věci T-331/03 Komise ponese vlastní náklady řízení, jakož i polovinu nákladů vynaložených žalobcem.

      (1)  Úř. věst. C 171, 19.7.2003.


title: Věc T-230/12: Usnesení Tribunálu ze dne 21. listopadu 2012 — Axa Belgium v. Komise

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/69

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. listopadu 2012 — Axa Belgium v. Komise
   (Věc T-230/12) (1)

   2013/C 26/140
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 243, 11.8.2012.


title: Věc F-65/07: Žaloba podaná dne 29. června 2007 – Aayhan a další v. Parlament

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/70

         Žaloba podaná dne 29. června 2007 – Aayhan a další v. Parlament
   (Věc F-65/07)
   (2007/C 269/127)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Laleh Aayhan (Štrasburk, Francie) a další (zástupce: R. Blindauer, advokát)

      Žalovaný: Evropský Parlament
   Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit výslovné rozhodnutí Parlamentu ze dne 20. dubna 2007, kterým se zamítá stížnost žalobců ze dne 19. prosince 2006;

               —

               změnit všechny pracovní smlouvy na dobu určitou, které zavazují žalobce ve vztahu k Parlamentu, do jediné smlouvy na dobu neurčitou;

               —

               určit, že Parlament má povinnost opětovně zaměstnat všechny tyto úředníky na základě smlouvy na dobu neurčitou;

               —

               určit a rozhodnout, že zaměstnanci Parlamentu zvaní „pomocní zaměstnanci pro dobu zasedání“ mají právo za všechna odpracovaná období od začátku svého zaměstnání na příspěvek odpovídající právu na placenou dovolenou, které nabyli svou prací;

               —

               uložit Parlamentu, aby každému ze žalobců zaplatil částku 2 000 eur z důvodu jejich nevratných nákladů řízení;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci jsou pomocní zaměstnanci pro dobu zasedání, zaměstnávaní Parlamentem při příležitosti jeho plenárních zasedání ve Štrasburku, a to na 12 plenárních zasedání za rok.
   Na podporu svých žalob se nejdříve dovolávají protiprávnosti článku 78 pracovního řádu ostatních zaměstnanců v rozsahu, v němž toto ustanovení má za následek vyloučení kategorie pomocných zaměstnanců pro dobu zasedání z působnosti jakéhokoliv právního zdroje, ať už státního, nebo práva Společenství.
   Žalobci dále poukazují na porušení zásady zákazu diskriminace tak, jak je uvedená zejména v Evropské sociální chartě a Úmluvě č. 111 Mezinárodní organizace práce (MOP) o diskriminaci (zaměstnání a povolání). Kromě jiného tvrdí, že Parlament porušil zásadu, která zavazuje každého zaměstnavatele odůvodnit rozhodnutí o výpovědi, zásadu uznanou zejména v článku 4 Úmluvy č. 158 MOP o ukončení pracovněprávního vztahu z iniciativy zaměstnavatele.
   Nakonec žalobci tvrdí, že jak je to stanoveno obzvláště směrnicí 1999/70 (1), normální formou pracovněprávního vztahu je pracovní smlouva na dobu neurčitou.

      (1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368).


title: Věc F-72/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 18. dubna 2016 – Glowacz-De-Chevilly v. Komise

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/54

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 18. dubna 2016 – Glowacz-De-Chevilly v. Komise
   (Věc F-72/15) (1)

   (2016/C 191/80)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 279, 24. 8. 2015, s. 25.


title: Věc T-149/15: Žaloba podaná dne 26. března 2015 – Ben Ali v. Rada

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/27

         Žaloba podaná dne 26. března 2015 – Ben Ali v. Rada
   (Věc T-149/15)
   (2015/C 262/37)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sirine (Cyrine) Bent Zine El Abidine Ben Haj Hamda Ben Ali (Tunis, Tunisko) (zástupce: S. Maktouf, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2011/72/SZBP ze dne 31. ledna 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Tunisku (Úř. věst. L 28, 2.2.2011, s. 62) a nařízení Rady (EU) č. 101/2011 ze dne 4. února 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Tunisku (Úř. věst. L 31, 5.2.2011, s. 1), tak jak byla pravidelně revidována (1) a měněna (2) (dále jen „napadené akty“), a to v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně,

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.
   První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení. Žalobkyně tvrdí, že vzhledem k politickým změnám v Tunisku již důvody pro uložení sankcí pominuly.
   Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, neboť vnitrostátní trestní řízení zahájené proti žalobkyni je vedeno liknavě, a nelze se tedy domnívat, že trestné činy, které byly důvodem pro uložení sankcí, byly předmětem „opravdového“ vyšetřování.
   Třetí žalobní důvod vychází z nedostatečného odůvodnění, neboť důvody uplatněné Radou pro zařazení žalobkyně na seznam jsou pouze opakováním důvodů pro uložení sankcí.
   Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení základních práv, neboť žalobkyni byla svévolně uložena opatření k usnadnění budoucí konfiskace majetku. Podle žalobkyně tak došlo k porušení jejího práva vlastnit majetek a zásady presumpce neviny.
   Pátý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, neboť odůvodnění předložené Radou a vnitrostátní právní ustanovení na jeho podporu nejsou v souladu s důvody pro uložení sankcí.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2012/50/SZBP ze dne 27. ledna 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/72/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Tunisku (Úř. věst. L 27, 31.1.2012, s. 11), a rozhodnutí Rady 2013/72/SZBP ze dne 31. ledna 2013, kterým se mění rozhodnutí 2011/72/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Tunisku (Úř. věst. L 32, 1.2.2013, s. 20).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2014/49/SZBP ze dne 30. ledna 2014, kterým se mění rozhodnutí 2011/72/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Tunisku (Úř. věst. L 28, 31.1.2014, s. 38), a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 81/2014 ze dne 30. ledna 2014, kterým se provádí nařízení (EU) č. 101/2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Tunisku (Úř. věst. L 28, 31.1.2014, s. 2).


title: Věc C-638/15: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu – Česká republika) – Eko-Tabak s.r.o. v. Generální ředitelství cel „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2011/64/EU — Článek 2 odst. 1 písm. c) — Článek 5 odst. 1 písm. a) — Pojmy ‚tabák ke kouření‘, ‚řezaný nebo jinak dělený tabák‘ a ‚průmyslové zpracování‘“

text:
               29.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/13

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu – Česká republika) – Eko-Tabak s.r.o. v. Generální ředitelství cel
   (Věc C-638/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2011/64/EU - Článek 2 odst. 1 písm. c) - Článek 5 odst. 1 písm. a) - Pojmy ‚tabák ke kouření‘, ‚řezaný nebo jinak dělený tabák‘ a ‚průmyslové zpracování‘“)
   (2017/C 168/15)
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatelka (žalobkyně v řízení v prvním stupni): Eko-Tabak s.r.o.

      Další účastník řízení (žalovaný v řízení v prvním stupni): Generální ředitelství cel

      Výrok

   Článek 2 odst. 1 písm. c) a čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 2011/64/EU ze dne 21. června 2011 o struktuře a sazbách spotřební daně z tabákových výrobků musí být vykládány v tom smyslu, že sušené, plošné, nepravidelné, částečně odřapíkované tabákové listy, které prošly procesem primárního sušení a následného řízeného vlhčení, se zjištěnou přítomností glycerinu, které lze po jednoduchých úpravách nadrcením nebo ručním nařezáním kouřit, spadají pod pojem „tabák ke kouření“ ve smyslu těchto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 98, 14.3.2016.


title: Věc C-503/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 8. listopadu 2012 — Alexander Wieland v. Land Berlin

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 8. listopadu 2012 — Alexander Wieland v. Land Berlin
   (Věc C-503/12)
   2013/C 26/55
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Alexander Wieland

      Žalovaná: Spolková země Berlín

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat evropské primární nebo sekundární právo, v daném případě zejména směrnici 2000/78/ES (1), ve smyslu rozsáhlého zákazu neoprávněné diskriminace z důvodu věku tak, že zahrnuje i vnitrostátní normy o odměňování zemských úředníků?

               2)

               Pokud bude na první otázku odpovězeno kladně: vyplývá z výkladu tohoto evropského primárního nebo sekundárního práva, že vnitrostátní předpis, podle kterého závisí výše základního platu úředníka při vzniku služebního poměru v rozhodující míře na jeho věku a následně roste především v závislosti na délce služebního poměru, představuje přímou nebo nepřímou diskriminaci založenou na věku?

               3)

               Pokud bude i na druhou otázku odpovězeno kladně: brání výklad tohoto evropského primárního nebo sekundárního práva odůvodnění takového vnitrostátního předpisu cílem zákonodárce odměnit profesní zkušenost?

               4)

               Pokud bude i na třetí otázku odpovězeno kladně: připouští výklad evropského primárního nebo sekundárního práva, dokud nedošlo k implementaci nediskriminační právní úpravy platů, jiný právní důsledek než diskriminované osoby zpětně odměnit podle nejvyššího stupně v jejich platové třídě?
               Vyplývá přitom právní důsledek porušení zákazu diskriminace ze samotného evropského primárního nebo sekundárního práva, v daném případě zejména ze směrnice 2000/78/ES, nebo vyplývá nárok pouze z hlediska nedostatečného provedení povinností plynoucích z evropského práva z odpovědnosti státu podle unijního práva?

               5)

               Brání výklad evropského primárního nebo sekundárního práva vnitrostátnímu opatření, které podřizuje nárok na (dodatečné) zaplacení nebo náhradu škody podmínce, že jej úředníci uplatnili včas?

               6)

               V případě kladné odpovědi na první až třetí otázku: vyplývá z výkladu evropského primárního nebo sekundárního práva, že zákon upravující přechod na nový systém (Überleitungsgesetz), podle něhož jsou stávající úředníci (Bestandsbeamte) zařazeni do platového stupně nového systému podle částky jejich základního platu, který jim k rozhodnému dni přechodu příslušel podle starých (diskriminačních) právních předpisů o odměňování, a podle kterého se další postup do vyšších stupňů určuje nezávisle na absolutní době zkušeností úředníka pouze podle dob zkušeností nabytých od vstupu zákona o přechodu na nový systém v platnost, zachovává stávající diskriminaci na základě věku, dokud nebude dosaženo nejvyššího platového stupně?

               7)

               V případě kladné odpovědi i na šestou otázku: brání výklad evropského primárního nebo sekundárního práva odůvodnění tohoto neomezeně pokračujícího nerovného zacházení cílem zákonodárce, podle kterého mají být prostřednictvím Überleitungsgesetz chráněna nejen práva nabytá k rozhodnému dni přechodu, nýbrž (také) očekávání předpokládaného celoživotního příjmu v příslušné platové třídě podle starých právních předpisů o odměňování?
               Lze pokračující diskriminaci stávajících úředníků odůvodnit tím, že by alternativní právní úprava (individuální zařazení i stávajících úředníků podle doby získaných zkušeností) byla spojena s vyššími správními výdaji?

               8)

               Pokud bude odůvodnění v sedmé otázce odmítnuto: připouští výklad evropského primárního nebo sekundárního práva, dokud nedošlo k implementaci nediskriminační právní úpravy odměňování také pro stávající úředníky, jiný právní důsledek než stávajícím úředníkům přiznat zpětně a trvale plat podle nejvyššího stupně v jejich platové třídě?
               Vyplývá přitom právní důsledek porušení zákazu diskriminace ze samotného evropského primárního nebo sekundárního práva, v daném případě zejména ze směrnice 2000/78/ES, nebo vyplývá nárok pouze z hlediska nedostatečného provedení povinností plynoucích z evropského práva z odpovědnosti státu podle unijního práva?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).


title: Věc C-127/13 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. října 2014 – Guido Strack v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Právo být vyslechnut — Právo na zákonného soudce — Přístup k dokumentům orgánů — Částečné zamítnutí přístupu navrhovatele k dotčeným dokumentům — Původní zamítavé rozhodnutí — Vznik implicitního zamítavého rozhodnutí — Nahrazení implicitního zamítavého rozhodnutí explicitními rozhodnutími — Právní zájem na podání žaloby po přijetí explicitních zamítavých rozhodnutí — Výjimky z přístupu k dokumentům — Ochrana zájmu řádné správy — Ochrana osobních údajů a obchodních zájmů“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. října 2014 – Guido Strack v. Evropská komise
   (Věc C-127/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Právo být vyslechnut - Právo na zákonného soudce - Přístup k dokumentům orgánů - Částečné zamítnutí přístupu navrhovatele k dotčeným dokumentům - Původní zamítavé rozhodnutí - Vznik implicitního zamítavého rozhodnutí - Nahrazení implicitního zamítavého rozhodnutí explicitními rozhodnutími - Právní zájem na podání žaloby po přijetí explicitních zamítavých rozhodnutí - Výjimky z přístupu k dokumentům - Ochrana zájmu řádné správy - Ochrana osobních údajů a obchodních zájmů“)
   2014/C 421/12
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Guido Strack (zástupce: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupkyně: B. Conte a P. Costa de Oliveira, zmocněnkyně)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie Strack v. Komise (T-392/07, EU:T:2013:8) se zrušuje v rozsahu, v němž Tribunál tímto rozsudkem zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 24. července 2007.

               2)

               Vedlejší kasační opravný prostředek se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               4)

               Žaloba na neplatnost se zamítá v rozsahu, v němž směřuje ke zrušení rozhodnutí Evropské komise zamítajícího přístup k výpisu z rejstříku týkajícímu se rozhodnutí o zamítnutí potvrzujících žádostí o přístup k dokumentům.

               5)

               Guido Strack ponese vlastní náklady řízení v tomto stupni a nahradí třetinu nákladů vynaložených Evropskou komisí.

               6)

               Evropská komise ponese dvě třetiny nákladů souvisejících s řízením v projednávané věci.

               7)

               Náklady spojené s řízením v prvním stupni, v němž byl vydán rozsudek Strack v. Komise (T-392/07, EU:T:2013:8), budou neseny podle podmínek stanovených v bodě 7 výroku uvedeného rozsudku.

      (1)  Úř. věst. C 147, 25.5.2013.


title: Věc C-291/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. ledna 2011 — Evropská komise v. Italská republika

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/9

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. ledna 2011 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-291/10) (1)

   2011/C 120/22
   Jednací jazyk: italština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


title: Věc C-143/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundeswerwaltungsgericht (Německo) dne 24. března 2011 — Jörg-Detlef Müller v. Spolková republika Německo

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundeswerwaltungsgericht (Německo) dne 24. března 2011 — Jörg-Detlef Müller v. Spolková republika Německo
   (Věc C-143/11)
   2011/C 269/35
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundeswerwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Jörg-Detlef Müller

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předběžná otázka

   Vztahuje se směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (1) na vnitrostátní předpisy o poskytování příspěvku úředníkům v případě nemoci?

      (1)  Úř. věst. L 303, s. 16.


title: Věc C-15/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Spojené království) — Etimine SA v. Secretary of State for Work and Pensions ( „Životní prostředí a ochrana lidského zdraví — Směrnice 67/548/EHS — Nařízení (ES) č. 1272/2008 — Látky obsahující boritany — Klasifikace látek jako toxických pro reprodukci kategorie 2 — Směrnice 2008/58/ES a nařízení (ES) č. 790/2009 — Přizpůsobení těchto klasifikací vědeckotechnickému pokroku — Platnost — Metody pro hodnocení přirozených vlastností uvedených látek — Zjevně nesprávné posouzení — Právní základ — Povinnost uvést odůvodnění — Zásada proporcionality“ )

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/10

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Spojené království) — Etimine SA v. Secretary of State for Work and Pensions
   (Věc C-15/10) (1)

   (Životní prostředí a ochrana lidského zdraví - Směrnice 67/548/EHS - Nařízení (ES) č. 1272/2008 - Látky obsahující boritany - Klasifikace látek jako toxických pro reprodukci kategorie 2 - Směrnice 2008/58/ES a nařízení (ES) č. 790/2009 - Přizpůsobení těchto klasifikací vědeckotechnickému pokroku - Platnost - Metody pro hodnocení přirozených vlastností uvedených látek - Zjevně nesprávné posouzení - Právní základ - Povinnost uvést odůvodnění - Zásada proporcionality)
   2011/C 269/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Etimine SA

      Žalovaný: Secretary of State for Work and Pensions

      za přítomnosti: Borax Europe Ltd,

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Platnost, pokud jde o klasifikaci boritanů jakožto látek toxických pro reprodukci, směrnice Komise 2008/58/ES ze dne 21. srpna 2008, kterou se po třicáté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek (Úř. věst. L 246, s. 1) a nařízení Komise (ES) č. 790/2009 ze dne 10. srpna 2009, kterým se pro účely přizpůsobení vědeckotechnickému pokroku mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (Úř. věst. L 235, s. 1) — Nesprávné posouzení existence rizika při běžném zacházení s látkou nebo běžném používání látky, tak jak ho vyžaduje příloha VI směrnice 67/548/EHS.

      Výrok

   Posouzení předběžných otázek neodhalilo žádnou skutečnost, která by mohla mít dopad na platnost směrnice Komise 2008/58/ES ze dne 21. srpna 2008, kterou se po třicáté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek, nebo na platnost nařízení Komise (ES) č. 790/2009 ze dne 10. srpna 2009, kterým se pro účely přizpůsobení vědeckotechnickému pokroku mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, v rozsahu, v němž tato směrnice a toto nařízení klasifikovaly některé látky obsahující boritany jako látky toxické pro reprodukci kategorie 2.

      (1)  Úř. věst. C 63, 13.3.2010.


title: Věc T-589/15: Žaloba podaná dne 12. října 2015 – Eurorail v. Komise a INEA

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/61

         Žaloba podaná dne 12. října 2015 – Eurorail v. Komise a INEA
   (Věc T-589/15)
   (2016/C 027/78)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Eurorail NV (Aalst, Belgie) (zástupci: J. Derenne, N. Pourbaix a M. Domecq, advokáti)

      Žalované: Výkonná agentura pro inovace a sítě (INEA) a Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               v souladu s článkem 272 SFEU prohlásil, že rozhodnutí INEA ze dne 17. července 2015 ukončující Dohodu o grantu (1) a nařizující vrácení části záloh vyplacených žalobkyni, je neplatné a nevymahatelné, a že konečná výše grantu, na niž má žalobkyně nárok, činí 951 813 eur;

               —

               podpůrně, rozhodl, že Komise a INEA jsou smluvně odpovědné za škodu způsobenou žalobkyni v důsledku rozhodnutí a nařízení vrácení 581 770 eur (s úroky),

               —

               podpůrně, uložil INEA a Komisi, aby zrušily své rozhodnutí a

               —

               uložil INEA a Komisi náhradu nákladů řízení žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z tvrzení, že INEA a Komise jednaly v rozporu s povinnostmi plynoucími z Dohody o grantu. Žalobkyně tvrdí, že tudíž neoprávněně ukončily Dohody o grantu a nařídily vrácení části záloh vyplacených žalobkyni.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že INEA a Komise jednaly v rozporu se zásadou dobré víry při plnění smluvních závazků.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z tvrzení, že INEA a Komise porušily zásadu legitimního očekávání žalobkyně.

      (1)  Dohoda o grantu MPO/09/058/SI1.5555667 „RAIL2“ (výzva Marco Polo II 2009).


title: Věc C-247/08: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 1. října 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Köln — Německo) — Gaz de France — Berliner Investissement SA v. Bundeszentralamt für Steuern ( Volný pohyb kapitálu — Osvobození zisku rozdělovaného mateřské společnosti od srážkové daně v členském státě dceřiné společnosti — Pojem společnost členského státu —  Société par actions simplifiée podle francouzského práva )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 1. října 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Köln — Německo) — Gaz de France — Berliner Investissement SA v. Bundeszentralamt für Steuern
   (Věc C-247/08) (1)

   („Volný pohyb kapitálu - Osvobození zisku rozdělovaného mateřské společnosti od srážkové daně v členském státě dceřiné společnosti - Pojem „společnost členského státu“ - „Société par actions simplifiée“ podle francouzského práva“)
   2009/C 282/19
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Köln

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Gaz de France — Berliner Investissement SA

      Žalovaný: Bundeszentralamt für Steuern

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Finanzgericht Köln (Německo) — Výklad článků 43, 48, čl. 56 odst.1 a čl. 58 odst. 1 písm. a) a odst. 3 Smlouvy ES, jakož i čl. 2 písm. a) a písm. f) přílohy směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (Úř. věst. L 225, s. 6; Zvl. vyd. 09/01, s. 147) — Pojem „společnost členského státu“ — Zamítnutí přiznání nároku na osvobození dceřinné společnosti od srážkové daně v členském státu, proti němuž se staví mateřská společnost podle francouzského práva mající formu „société par actions simplifiée“, přičemž tato forma společnosti nebyla ještě v rozhodné době uvedena na seznamu obsaženém v příloze této směrnice

      Výrok

               1)

               Článek 2 písm. a) směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států ve spojení s písmenem f) přílohy této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že společnost francouzského práva mající formu „société par actions simplifiée“ nemůže být považována za „společnost členského státu“ ve smyslu této směrnice ještě předtím, než byla uvedená směrnice změněna směrnicí Rady 2003/123/ES ze dne 22. prosince 2003.

               2)

               Přezkum druhé otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost čl. 2 písm. a) směrnice 90/435 ve spojení s písmenem f) její přílohy a s čl. 5 odst. 1 této směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc T-347/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 30. září 2011 — Gollnisch v. Parlament ( „Předběžné opatření — Zamítnutí žádosti o ochranu imunity poslance Evropského parlamentu — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nepřípustnost“ )

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/33

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 30. září 2011 — Gollnisch v. Parlament
   (Věc T-347/11 R)
   (Předběžné opatření - Zamítnutí žádosti o ochranu imunity poslance Evropského parlamentu - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nepřípustnost)
   2011/C 347/58
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Bruno Gollnisch (Limonest, Francie) (zástupce: G. Dubois, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: R. Passos, D. Moore a K. Zejdová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. května 2011, jímž byla odmítnuta ochrana parlamentní imunity a výsad, kterých požívá žalobce.

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-233/06: Žaloba podaná dne 26. srpna 2006 – Casa Editorial El Tiempo v. OHIM – Instituto Nacional de Meteorología (EL TIEMPO)

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/23

         Žaloba podaná dne 26. srpna 2006 – Casa Editorial El Tiempo v. OHIM – Instituto Nacional de Meteorología (EL TIEMPO)
   (Věc T-233/06)
   (2006/C 261/43)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Casa Editorial El Tiempo, S.A. (Bogota, Kolumbie) (zástupce: A. Fernández Lerroux, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Instituto Nacional de Meteorología
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. června 2006 ve věci R-0760/2005-4;

               —

               uložit žalovanému a dalšímu účastníkovi řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Casa Editorial El Tiempo, S.A.

      Přihlašovaná ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „EL TIEMPO“ (přihláška č. 1 685 056), pro výrobky a služby tříd 16, 35, 38 a 41.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Instituto Nacional de Meteorología

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranné známky „EL TIEMPO“ pro publikace (nezapsaná, ale proslulá), „TELETIEMPO“, pro výrobky třídy 16 (č. 1 902 923) a služby třídy 38 (č. 2 217 494), a „TELETIEMPO INSTITUTO NACIONAL DE METEOROLOGÍA“, pro služby tříd 35 (č. 2 217 493) a 41 (č. 2 217 492).

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám a zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí námitek, pokud jde o služby „propagační činnost, reklama; pomoc při řízení obchodní činnosti; obchodní administrativa; kancelářské práce“ (třída 35) a „zábava; sportovní a kulturní aktivity“ (třída 41).

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-200/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. dubna 2013 Patrizií De Luca proti rozsudku vydanému dne 30. ledna 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-20/06 RENV, De Luca v. Komise

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/32

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. dubna 2013 Patrizií De Luca proti rozsudku vydanému dne 30. ledna 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-20/06 RENV, De Luca v. Komise
   (Věc T-200/13 P)
   2013/C 171/61
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Patrizia De Luca (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, a J.- N. Louis, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie a Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl,

                           —

                           že se rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 30. ledna 2013, De Luca v. Komise (F-20/06 RENV, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), zrušuje,

               —

               sám ve věci rozhodl tak,

                           —

                           že se rozhodnutí Evropské komise ze dne 23. února 2005 o jmenování navrhovatelky na místo administrátora zrušuje, a to z důvodu, že byla zařazena do platové třídy A*9, platového stupně 2,

                           —

                           že se Komisi ukládá náhrada nákladů vynaložených v obou stupních řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku namítá navrhovatelka následující případy nesprávného právního posouzení:

               —

               Soud pro veřejnou službu vyložil rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2011 ve věci T-563/10 P, De Luca v. Komise, tak, že se posouzení legality rozhodnutí napadeného v prvním stupni omezuje pouze na účinky analogického použití pravidel přijímání zaměstnanců bez ohledu na přednost ustanovení použitelných při běžném služebním postupu,

               —

               Soud pro veřejnou službu dospěl k závěru, že je v souladu s právem, použije-li se čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu úředníků Evropské unie analogicky, a konstatoval přitom, že z toho navrhovatelce neplyne žádná výhoda z hlediska služebního postupu a že omezená výhoda z hlediska odměny po čase zanikne,

               —

               Soud pro veřejnou službu neposuzoval legalitu čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu a jeho analogického použití na navrhovatelku s přihlédnutím k zásadě rovného zacházení a právu na služební postup,

               —

               to, zda je použití čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu zjevně nevhodné, nemá prokazovat navrhovatelka, nýbrž tuto otázku ověřuje Soud pro veřejnou službu,

               —

               Soud pro veřejnou službu rovnou a bez důkladnějšího zkoumání odmítl argument navrhovatelky, podle něhož došlo k porušení zásady rovného zacházení tím, že navzdory změnám služebního řádu je sice způsobilost úředníků k povýšení podle článku 45 služebního řádu zachována, ale v případě navrhovatelky tomu tak z důvodu použití čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu není.


title: Věc C-495/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento (Itálie) dne 6. listopadu 2014 – Antonio Tita a další v. Ministero della Giustizia a další

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento (Itálie) dne 6. listopadu 2014 – Antonio Tita a další v. Ministero della Giustizia a další
   (Věc C-495/14)
   (2015/C 026/15)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Antonio Tita, Alessandra Carlin, Piero Constantini

      Žalovaní: Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA)

      Předběžná otázka

   Brání zásady stanovené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES (1) ze dne 11. prosince 2007 a ve směrnicích Rady 89/665/EHS (2) a 92/13/EHS (3) o zvýšení účinnosti přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek takovým italským právním ustanovením, jako je ustanovení o jednotném poplatku stanoveném v článku 9, čl. 13 odst. 6a a 6a.1 a čl. 14 odst. 3b nařízení prezidenta republiky č. 115 ze dne 30. května 2002 (jak bylo postupně novelizováno následnými právními předpisy) a čl. 1 odst. 27 zákona č. 228 ze dne 24. prosince 2012, která stanoví vysoký jednotný poplatek za přístup ke správnímu soudnictví v oblasti veřejných zakázek?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007, kterou se mění směrnice Rady 89/665/EHS a 92/13/EHS, pokud jde o zvýšení účinnosti přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek (Úř. věst. L 335, s. 31).

      (2)  Směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33).

      (3)  Směrnice Rady 92/13/EHS ze dne 25. února 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací (Úř. věst. L 76, s. 14).


title: Věc T-4/11: Žaloba podaná dne 7. ledna 2011 — Export Development Bank of Iran v. Rada

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/22

         Žaloba podaná dne 7. ledna 2011 — Export Development Bank of Iran v. Rada
   (Věc T-4/11)
   2011/C 72/38
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Export Development Bank of Iran (zástupce: J.-M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně žádá, aby Tribunál:

               —

               zrušil nařízení Rady (EU) č. 961/2010 v rozsahu, v němž se na ní vztahuje;

               —

               prohlásil, že se na ni nevztahuje rozhodnutí 2010/413/SZBP;

               —

               zrušil čl. 16 odst. 2 písm. a) a b) nařízení Rady (EU) č. 961/2010 v rozsahu, v němž se na ni vztahuje;

               —

               zrušil rozhodnutí přijaté Radou zapsat žalobkyni na seznam uvedený v příloze VIII nařízení Rady (EU) č. 961/2010;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává sedmi důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007 (1) a jeho čl. 16 odst. 2 písm. a) a b) postrádají právní základ

                           —

                           na základě první části tohoto žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že článek 215 SFEU nemůže sloužit jako právní základ nařízení č. 961/2010, jelikož rozhodnutí 2010/413/SZBP ho neuvádí;

                           —

                           na základě druhé části žalobkyně tvrdí, že článek 215 SFEU nemůže sloužit jako právní základ nařízení č. 961/2010, jelikož rozhodnutí 2010/413/SZBP nebylo přijato podle kapitoly V hlavy 2 SEU. Toto rozhodnutí tedy nelze v projednávané věci uplatnit.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení mezinárodního práva prostřednictvím čl. 16 odst. 2 písm. a) a b) nařízení č. 961/2010, jelikož tato ustanovení neprovádějí rozhodnutí Rady bezpečnosti a porušují zásadu nezasahování zakotvenou v mezinárodním právu.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení článku 215 SFEU, jelikož postup zapsání na seznam uvedený v příloze VIII je v rozporu s postupem stanoveným článkem 215 SFEU.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení práv obhajoby, práva na řádnou správu a práva na účinnou soudní ochranu, jelikož Rada nerespektovala právo žalobkyně být vyslechnuta, neodůvodnila dostatečně svá rozhodnutí a nepovolila žalobkyni přístup ke spisu.

               5)

               Pátý důvod vychází z porušení zásady proporcionality

                           —

                           Žalobkyně především tvrdí, že jsou napadená rozhodnutí nepřiměřená, jelikož zmrazení finančních prostředků a dalších zdrojů spravovaných žalobkyní má za následek zmrazení finančních prostředků a zdrojů, se kterými volně nedisponovala a které patří jejím klientům.

                           —

                           Žalobkyně dále tvrdí, že sankce, která jí byla udělena, je nepřiměřená s ohledem na skutečnosti, které ji byly vytýkány, a že její stanovení vychází z původních skutečností, které se nepotvrdily.

               6)

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení práva na ochranu vlastnictví, jelikož omezení jejího vlastnického práva je nepřiměřené z důvodu, že její práva obhajoby nebyla během řízení respektována.

               7)

               Sedmý žalobní důvod vychází z porušení zásady zákazu diskriminace, jelikož žalobkyně byla sankcionována, aniž bylo prokázáno, že se vědomě a dobrovolně podílela na činnostech, jejichž cílem bylo obejít omezující opatření.

      (1)  Úř. věst. L 281, s. 1.


title: Věc C-534/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Nizozemsko) — KLG Europe Eersel BV v. Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/31

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Nizozemsko) — KLG Europe Eersel BV v. Reedereikontor Adolf Zeuner GmbH
   (Věc C-534/08) (1)

   2009/C 220/63

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


title: Věc T-834/14: Usnesení Tribunálu ze dne 6. dubna 2016 – Forbruger-Kontakt v. Komise

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/45

         Usnesení Tribunálu ze dne 6. dubna 2016 – Forbruger-Kontakt v. Komise
   (Věc T-834/14) (1)

   (2016/C 191/60)
   Jednací jazyk: dánština
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 138, 27. 4. 2015.


title: Věc F-45/12: Žaloba podaná dne 10. dubna 2012 — ZZ v. Komise

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/21

         Žaloba podaná dne 10. dubna 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-45/12)
   2012/C 200/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: N. Visan, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise neobnovit smlouvu žalobkyně — smluvní zaměstnankyně

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí zastoupení EU v Moldávii ze dne 27. a 28. července 2011 o neprodloužení pracovní smlouvy žalobkyně a zrušit rozhodnutí Komise DG HR.D.2 ze dne 16. ledna 2012, kterým byla zamítnuta stížnost R/687/11 žalobkyně;

               —

               nařídit Komisi, aby žalobkyni zařadila do jiného zastoupení EU, aby si mohla uchovat práva získaná v průběhu výkonu její pracovní smlouvy u zastoupení EU v Moldávii v letech 2008 — 2011 (ukončená zkušební dobu, platový stupeň, body povýšení), a to na místo srovnatelné s výběrovým řízením EPSO/CAST, které absolvovala v roce 2007;

               —

               nařídit žalované, aby veřejně uznala omyl, kterého se dopustilo zastoupení v Moldávii v okamžiku, kdy žalobkyni nabídlo místo „chargé de mission adjoint“, který vedl k nemožnosti zaručit použití ustanovení o prodloužení uvedené v čl. 4 odst. 2 její pracovní smlouvy a že pracovní úkoly, které jí byly v letech 2008 — 2011 zadávány, byly méně významné, nežli pracovní úkoly stanovené v její pracovní náplni;

               —

               uložit žalované, aby žalobkyni uhradila náhradu škody za nemajetkovou újmu utrpěnou v letech 2008 — 2011 z důvodů výše uvedených nesrovnalostí; Náhrada škody bude stanovena měsíčně a bude odpovídat rozdílu v platu mezi žalobkyní a místním zaměstnancem za období let 2008 — 2011, a to z důvodu, že zastoupení: a) úmyslně přidělovalo žalobkyni totožné pracovní úkoly, jaké přidělovalo místnímu zaměstnanci, navzdory rozdílům v jejich pracovních náplních; b) činilo vše, aby žalobkyně nemohla řádně plnit úkoly a zastávat pozici skutečně odpovídající její pracovní náplni; c) stále odmítalo, že pracovní místo žalobkyně zahrnovalo rovněž zastupování vedoucího FCA;

               —

               uložit žalované náhradu škody za období od „10. listopadu 2011 do znovuzařazení na místo u jiného zastoupení nebo jiného orgánu EU“ z důvodu majetkové a nemajetkové újmy, kterou žalobkyně utrpěla na základě rozhodnutí zastoupení EU v Moldávii z 27. a 28. července 2011 o neprodloužení její smlouvy smluvního zaměstnance kategorie „článek 3a“. Výše těchto úroků bude odpovídat jejímu měsíčnímu platu za celé období od 10. listopadu do jejího znovuzařazení;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-70/09: Žaloba podaná dne 19. února 2009 – Nizozemsko v. Komise

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/34

         Žaloba podaná dne 19. února 2009 – Nizozemsko v. Komise
   (Věc T-70/09)
   2009/C 90/52
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nizozemské království (zástupci: C. Wissels a M. Noort, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobce

               —

               částečně zrušit článek 2 rozhodnutí Komise K (2008) 8355 ze dne 11. prosince 2008 o snížení pomoci poskytované z Evropského fondu pro regionální rozvoj, která byla schválena v rámci jednotného programového dokumentu pro region Groningen-Drenthe, spadající pod cíl č. 2 – č. 97.07.13.003 – v souladu s rozhodnutím Komise K(1997) 1362 ze dne 26. května 1997 v rozsahu, v němž se rozhodnutí K(2008) 8355 vztahuje na provedenou paušální opravu ve výši 1 139 346,24 eur, a v němž jsou nezpůsobilé výdaje vyčísleny v celkové částce 8 441 804 NLG;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby Nizozemsko nejprve namítá porušení zásady právní jistoty, neboť členskému státu byly s odvolání na judikaturu Soudního dvora uloženy povinnosti, ačkoliv tato judikatura pochází z doby následující uložení těchto povinností a dotčené povinnosti nebyly k tomuto okamžiku pro členský stát jasné, určité a předvídatelné.
   Podpůrně Nizozemsko namítá porušení povinnosti odůvodnění, protože nebylo blíže zdůvodněno, v čem spočívá přeshraniční zájem, pokud jde o dotčenou zakázku, která byla udělena přímou dohodou a její hodnota se nacházela pod úrovní prahových hodnot stanovených ve směrnicích o zadávání veřejných zakázek.
   Nakonec Nizozemsko namítá porušení článku 211 ES, protože Komise z důvodu údajného porušení vnitrostátních pravidel projektu provedla paušální snížení ve výši 2 %, ačkoliv je k tomu oprávněna pouze v souvislosti s dodržováním právních předpisů Společenství.


title: Věc T-328/13: Usnesení Tribunálu ze dne 16. října 2014 – Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou v. Komise a ECB „Žaloba na neplatnost — Program podpory stability Kypru — Prohlášení Euroskupiny týkající se restrukturalizace bankovního sektoru na Kypru — Nesprávné označení žalované strany v žalobě — Nepřípustnost“

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. října 2014 – Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou v. Komise a ECB
   (Věc T-328/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Program podpory stability Kypru - Prohlášení Euroskupiny týkající se restrukturalizace bankovního sektoru na Kypru - Nesprávné označení žalované strany v žalobě - Nepřípustnost“)
   (2014/C 448/29)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (Nicosie, Kypr) (zástupci: E. Efstathiou, K. Efstathiou a K. Liasidou, advokáti)

      Žalované: Evropská komise (zástupci: B. Smulders, J. P. Keppenne a M. Konstantinidis, zmocněnci); a Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan a F. Athanasiou, zmocněnci, ve spolupráci s W. Bussian, W. Devroe a D. Arts, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prohlášení Euroskupiny ze dne 25. března 2013, které se týká zejména restrukturalizace bankovního sektoru na Kypru.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí a Evropskou centrální bankou (ECB).

      (1)  Úř. věst. C 252, 31.8.2013.


title: Věc C-327/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. července 2014 Galinou Meister proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 5. prosince 2013 ve věci T-390/13, Galina Meister v. Evropská komise

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/14

      Kasační opravný prostředek podaný dne 2. července 2014 Galinou Meister proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 5. prosince 2013 ve věci T-390/13, Galina Meister v. Evropská komise
      (Věc C-327/14 P)
      (2015/C 107/19)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Galina Meister (zástupce: W. Becker, Rechtsanwalt)

         Další účastnice řízení: Evropská komise
      Soudní dvůr Evropské unie (šestý senát) usnesením ze dne 12. února 2015 kasační opravný prostředek zamítl a rozhodl, že navrhovatelka ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-415/10: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht — Německo) — Galina Meister v. Speech Design Carrier Systems GmbH ( „Směrnice 2000/43/ES, 2000/78/ES a 2006/54/ES — Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Pracovník, který doloží, že splňuje předpoklady pro inzerované zaměstnání — Právo tohoto zaměstnance na přístup k informacím uvádějícím, zda zaměstnavatel zaměstnal jiného uchazeče“ )

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/4

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht — Německo) — Galina Meister v. Speech Design Carrier Systems GmbH
   (Věc C-415/10) (1)

   (Směrnice 2000/43/ES, 2000/78/ES a 2006/54/ES - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Pracovník, který doloží, že splňuje předpoklady pro inzerované zaměstnání - Právo tohoto zaměstnance na přístup k informacím uvádějícím, zda zaměstnavatel zaměstnal jiného uchazeče)
   2012/C 165/06
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesarbeitsgericht

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Galina Meister

      Žalovaná: Speech Design Carrier Systems GmbH

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesarbeitgericht — Výklad čl. 19 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 204, s. 23) a čl. 8 odst. 1 směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ (Úř. věst. L 180, s. 22; Zvl. vyd. 20/01, s. 23), jakož i čl. 10 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79) — Rovné zacházení v oblasti zaměstnání a povolání — Důkazní břemeno — Právo osoby, jejíž kandidatura týkající se zaměstnání u soukromého podniku byla odmítnuta, na poskytnutí veškerých informací týkajících se výběrového řízení, aby mohla prokázat případnou diskriminaci

      Výrok

   Článek 8 odst. 1 směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ, čl. 10 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání a čl. 19 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání musejí být vykládány v tom smyslu, že nestanoví právo pracovníka, který doloží, že splňuje předpoklady uvedené v inzerátu nabízejícím zaměstnání, a jehož kandidatura byla odmítnuta, získat informace uvádějící, zda zaměstnavatel na základě tohoto výběrového řízení na dané pracovní místo přijal jiného uchazeče.
   Nelze však vyloučit, že odepření veškerého přístupu k informacím ze strany žalovaného může představovat jednu ze skutečností, kterou je třeba vzít v úvahu v rámci prokazování skutečností, které umožňují vycházet z domněnky, že došlo k přímé nebo nepřímé diskriminaci. Předkládajícímu soudu přísluší při zohlednění všech okolností sporu, který je mu předložen, ověřit, zda ve věci v původním řízení tomu tak je.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc T-581/14: Usnesení Tribunálu ze dne 27. dubna 2015 – Vierling v. OHIM – IP Leanware (BRAINCUBE) „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/33

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. dubna 2015 – Vierling v. OHIM – IP Leanware (BRAINCUBE)
   (Věc T-581/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 205/44)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Yvonne Vierling (Kolín, Německo) (zástupci: G. Hasselblatt a D. Kipping, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: I. Harrington, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: IP Leanware (Issoire, Francie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. dubna 2014 (věc R 1486/2013-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Yvonne Vierling a IP Leanware

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Yvonne Vierling ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené OHIM.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc C-80/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. února 2009 Volkerem Mergelem, Klausem Kampfenkelem, Burkartem Billem a Andreasem Herdenem proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 16. prosince 2008 ve věci T-335/07, Volker Mergel a další v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. února 2009 Volkerem Mergelem, Klausem Kampfenkelem, Burkartem Billem a Andreasem Herdenem proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 16. prosince 2008 ve věci T-335/07, Volker Mergel a další v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-80/09 P)
   2009/C 90/29
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden (zástupce: G. P. Friderichs, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozhodnutí Soudu prvního stupně Evropských společenství (druhého senátu) ze dne 16. prosince 2008 (č.j. T-355/07-33), které bylo účastníkům řízení podávajícím opravný prostředek (dále jen „navrhovatelé“) zasláno dne 18. prosince 2008 faxem;

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu dalšího účastníka řízení (dále jen „odpůrce“) ze dne 25. června 2007 (věc R0299/2007-4);

               —

               uložit odpůrci náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Předmětem soudního sporu je otázka, zda pojem „Patentconsult“ pro služby zařazené do tříd 35, 41 a 42 může být chráněn jako ochranná známka. Soud prvního stupně zastával názor, že se v případě „Patentconsult“ jedná o údaj, který uvedené služby přímo a konkrétně popisuje.
   Navrhovatelé opírají svůj kasační opravný prostředek o nesprávný výklad a nesprávné použití čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 40/94.
   Prvním důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelé namítají Soudem nesprávně provedenou kvalifikaci předmětné ochranné známky jako novotvar, který představuje vnímatelný rozdíl v porovnání s pouhým souhrnem popisných prvků. Soud odůvodnil nedostatek rozlišitelnosti předmětné ochranné známky tím, že ochranná známka „Patentconsult“ má běžnou strukturu obdobných označení jako „patent consulting “ nebo „patent consultancy“. Tato kvalifikace je ovšem nesprávná, neboť „Patentconsult“ právě nemá běžnou, a sice gramaticky správnou strukturu, ale od této struktury se liší, a je tak nápadným novotvarem, který představuje vnímatelný rozdíl v porovnání s pouhým souhrnem prvků „patent“ a „consult“.
   Druhým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelé poukazují na skutečnost, že Soud nesprávně posoudil výlučně popisnou povahu ochranné známky „Patentconsult“. Má se vycházet z toho, že pro popisnou povahu je irelevantní, zda mohou být pro chráněné služby použity jiné pojmy. Navrhovatelé ovšem vychází z toho, že pro uplatnění požadavku dostupnosti je právě nutné použít jiný pojem než „Patentconsult“. Gramaticky nesprávný pojem „Patentconsult“ není právě pro uplatnění tohoto požadavku vhodný.
   Nakonec třetím důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelé Soudu vytýkají, že neprávem shledal dřívější rozhodnutí odpůrce týkající se ochranné známky „Netmeetig“ a rozsudek Soudního dvora ve věci C-383/99 P týkající se ochranné známky „Baby-dry“ za irelevantní. Podle tohoto uvedeného rozsudku je vnímatelný rozdíl ve formulaci v porovnání s terminologií způsobu vyjadřování používanému v běžném jazyce dotčené veřejnosti způsobilý přiznat označení potřebnou rozlišovací způsobilost. Tato judikatura musí být zohledněna, aby tak byla zachována kontinuita a spolehlivost rozhodnutí soudů Společenství.


title: Věc C-394/09: Usnesení předsedy pátého senátu Soudního dvora ze dne 22. června 2010 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/38

         Usnesení předsedy pátého senátu Soudního dvora ze dne 22. června 2010 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-394/09) (1)

   ()
   2010/C 346/68
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Věc C-292/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. února 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Elliniko Dimosio v. Stefanos Stroumpoulis a další „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 80/987/EHS — Sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele — Oblast působnosti — Nesplacené mzdové pohledávky námořníků pracujících na palubě plavidla plujícího pod vlajkou třetího státu — Zaměstnavatel se statutárním sídlem v tomto třetím státě — Pracovní smlouva řídící se právem téhož třetího státu — Úpadek zaměstnavatele prohlášený ve členském státě, v němž má skutečné sídlo — Článek 1 odst. 2 — Příloha bod II část A — Vnitrostátní právní předpisy stanovící záruku nesplacených mzdových pohledávek námořníků pouze v případě jejich opuštění v zahraničí — Úroveň ochrany, která není rovnocenná ochraně stanovené směrnicí 80/987“

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. února 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Elliniko Dimosio v. Stefanos Stroumpoulis a další
   (Věc C-292/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 80/987/EHS - Sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele - Oblast působnosti - Nesplacené mzdové pohledávky námořníků pracujících na palubě plavidla plujícího pod vlajkou třetího státu - Zaměstnavatel se statutárním sídlem v tomto třetím státě - Pracovní smlouva řídící se právem téhož třetího státu - Úpadek zaměstnavatele prohlášený ve členském státě, v němž má skutečné sídlo - Článek 1 odst. 2 - Příloha bod II část A - Vnitrostátní právní předpisy stanovící záruku nesplacených mzdových pohledávek námořníků pouze v případě jejich opuštění v zahraničí - Úroveň ochrany, která není rovnocenná ochraně stanovené směrnicí 80/987“)
   (2016/C 145/06)
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Elliniko Dimosio

      Žalovaní: Stefanos Stroumpoulis, Nikolaos Koumpanos, Panagiotis Renieris, Charalampos Renieris, Ioannis Zacharias, Dimitrios Lazarou, Apostolos Chatzisotiriou

      Výrok

               1)

               Směrnice Rady 80/987/EHS ze dne 20. října 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele musí být vykládána v tom smyslu, že s výhradou případného uplatnění čl. 1 odst. 2 této směrnice námořníci bydlící v členském státě, které najala v tomto státě společnost, jež má statutární sídlo ve třetím státě, ale jejíž skutečné sídlo je v uvedeném členském státě, jako zaměstnance k práci na palubě výletní lodi ve vlastnictví této společnosti plující pod vlajkou uvedeného třetího státu na základě pracovní smlouvy, podle níž je rozhodným právem právo tohoto třetího státu, musí mít poté, co byl na uvedenou společnost soudem dotčeného členského státu v souladu s jeho právními předpisy prohlášen úpadek, v souvislosti s nesplacenými mzdovými pohledávkami, které mají vůči této společnosti, nárok na ochranu upravenou uvedenou směrnicí.

               2)

               Článek 1 odst. 2 směrnice 80/987 musí být vykládán v tom smyslu, že v případě pracovníků nacházejících se v takové situaci, jako je situace žalobců v původním řízení, nepředstavuje „ochranu, která je rovnocenná ochraně vyplývající z této směrnice“, ve smyslu uvedeného ustanovení, taková ochrana, jakou stanoví článek 29 zákona 1220/1981, který doplňuje a mění předpisy o řídícím orgánu přístavu Pireus, v případě opuštění námořníků v zahraničí.

      (1)  Úř. věst. C 282, 25. 8. 2014.


title: Věc C-672/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma (Maďarsko) dne 17. prosince 2013 — OTP Bank Nyrt. v. Magyar Állam, Magyar Államkincstár

text:
               22.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 85/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma (Maďarsko) dne 17. prosince 2013 — OTP Bank Nyrt. v. Magyar Állam, Magyar Államkincstár
   (Věc C-672/13)
   2014/C 85/25
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: OTP Bank Nyrt.

      Žalovaní: Magyar Állam, Magyar Államkincstár

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje státní záruka přiznaná v rámci nařízení vlády 12/2001 ze dne 31. ledna 2001 a převzatá před přistoupením Maďarska k Evropské unii státní pomoc, a pokud ano, je slučitelná s vnitřním trhem?

               2)

               Pokud je státní záruka přiznaná v rámci uvedeného nařízení neslučitelná s vnitřním trhem, jak lze v souladu s právem Společenství napravit případné poškození zájmů dotčených osob?


title: Věc T-442/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — CISAC v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Autorská práva k veřejnému provozování hudebních děl prostřednictvím internetu, družicového vysílání a kabelového přenosu — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Rozdělení zeměpisného trhu — Dvoustranné smlouvy mezi vnitrostátními organizacemi pro kolektivní správu — Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit licence pro více území a více repertoárů — Důkaz — Presumpce neviny“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — CISAC v. Komise
   (Věc T-442/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Autorská práva k veřejnému provozování hudebních děl prostřednictvím internetu, družicového vysílání a kabelového přenosu - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Rozdělení zeměpisného trhu - Dvoustranné smlouvy mezi vnitrostátními organizacemi pro kolektivní správu - Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit licence pro více území a více repertoárů - Důkaz - Presumpce neviny)
   2013/C 156/64
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francie) (zástupci: J.-F. Bellis a K. Van Hove, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a A. Biolan, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Švýcarsko) (zástupci: D. Waelbroeck, advokát, a D. Slater, solicitor)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení části rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/C2/38.698 — CISAC).

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 3 rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/C2/38.698 — CISAC) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC).

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 4.4.2009.


title: Věc T-481/09: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2009 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (maxi BRICOCENTER)

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/68

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2009 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (maxi BRICOCENTER)
   (Věc T-481/09)
   2010/C 24/120
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ATB Norte, SL Burgas, Španělsko) (zástupci: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Miláno), Itálie]

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. září 2009 ve věci R 1046/2008-4,

               —

               uložit žalovanému (OHIM) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Bricocenter S.r.l.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní znak „maxi BRICOCENTER“ (přihláška č. 4 939 005) pro služby třídy 35.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazové ochranné známky Společenství, které obsahují slovní znaky „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 3 262 623) a „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 989 046) pro služby tříd 35, 37 a 39.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Přijetí námitky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného usnesení a zamítnutí námitky v plném rozsahu.

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné požití a výklad čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 207/2009.


title: Věc T-412/12: Usnesení Tribunálu ze dne 16. července 2013 — bpost v. Komise

text:
               12.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/11

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. července 2013 — bpost v. Komise
   (Věc T-412/12) (1)

   2013/C 298/18
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 343, 10.11.2012.


title: Věc T-295/15: Usnesení Tribunálu ze dne 18. dubna 2016 – Zhang v. EUIPO – K & L Ruppert Stiftung (Anna Smith) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Anna Smith — Starší slovní ochranná známka Evropské unie SMITH — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti postrádající jakýkoliv právní základ“

text:
               6.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/21

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. dubna 2016 – Zhang v. EUIPO – K & L Ruppert Stiftung (Anna Smith)
   (Věc T-295/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Anna Smith - Starší slovní ochranná známka Evropské unie SMITH - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti postrádající jakýkoliv právní základ“)
   (2016/C 200/29)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Yongyu Zhang (Manchester, Spojené království) (zástupce: M. Steinert, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG (Weilheim, Německo) (zástupci: A. Kockläuner a O. Nilgen, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. února 2015 (věc R 1559/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG a Yongyuem Zhangem

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Yongyu Zhang ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 10.8.2015.


title: Věc T-612/15: Žaloba podaná dne 2. listopadu 2015 – Basic Net v. OHIM (vyobrazení tří svislých pruhů)

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/31

         Žaloba podaná dne 2. listopadu 2015 – Basic Net v. OHIM (vyobrazení tří svislých pruhů)
   (Věc T-612/15)
   (2016/C 007/41)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Basic Net SpA (Turín, Itálie) (zástupce: D. Sindico, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství „vyobrazení tří svislých pásů“ – Přihláška č. 12 880 481

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 14. srpna 2015 v řízení R 2845/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
   primárně:

               —

               změnil napadené rozhodnutí na základě argumentů obsažených v této žalobě podle důkazů a dokumentů předložených v prvních dvou stupních řízení a bezodkladně rozhodl o zápisu ochranné známky č. 012880481, neboť na napadené rozhodnutí je nutno nahlížet tak, že porušuje především čl. 7 odst. 1 písm. b) a článek 75 nařízení o ochranné známce Společenství a podpůrně čl. 7 odst. 3 tohoto nařízení;

         podpůrně:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a vrátil jej odvolacímu senátu;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení článku 75 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-461/13 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 16. října 2013 — Španělsko v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou s vnitřním trhem a kterým se nařizuje její vymáhání od příjemce — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence fumus boni juris a neexistence naléhavosti“ )

text:
               7.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/15

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 16. října 2013 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-461/13 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou s vnitřním trhem a kterým se nařizuje její vymáhání od příjemce - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence fumus boni juris a neexistence naléhavosti)
   2013/C 359/28
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: A. Rubio González, abogado del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, B. Stromsky a P. Němečková, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise C(2013) 3204 final ze dne 19. června 2013, týkajícího se státní podpory SA.28599 (C 23/2010) (ex NN 36/010, ex CP 163/2009), kterou Španělské království přiznalo na zavedení digitálního pozemního vysílání ve vzdálených a méně osídlených oblastech (s výjimkou Kastilie-La Mancha).

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc F-124/14: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. června 2015 – Petsch v. Komise „Veřejná služba — Smluvní zaměstnanec — Zaměstnanci jeslí a družin — Reforma služebního řádu a pracovního řádu ostatních zaměstnanců, jež vstoupila v platnost dne 1. ledna 2014 — Nařízení č. 1023/2013 — Prodloužení pracovní doby — Měsíční příplatek — Článek 50 jednacího řádu — Hierarchie norem — Obecná prováděcí ustanovení k čl. 110 odst. 1 služebního řádu — Článek 2 přílohy pracovního řádu ostatních zaměstnanců — Články 27 a 28 Listiny základních práv Evropské unie“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/40

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. června 2015 – Petsch v. Komise
   (Věc F-124/14) (1)

   („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanec - Zaměstnanci jeslí a družin - Reforma služebního řádu a pracovního řádu ostatních zaměstnanců, jež vstoupila v platnost dne 1. ledna 2014 - Nařízení č. 1023/2013 - Prodloužení pracovní doby - Měsíční příplatek - Článek 50 jednacího řádu - Hierarchie norem - Obecná prováděcí ustanovení k čl. 110 odst. 1 služebního řádu - Článek 2 přílohy pracovního řádu ostatních zaměstnanců - Články 27 a 28 Listiny základních práv Evropské unie“)
   (2015/C 262/54)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Olivier Petsch (Brusel, Belgie) (zástupci: J.-N. Louis, R. Metz, D. Verbeke a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise o nezvýšení platu žalobce, který je smluvním zaměstnancem OIB, vzhledem k prodloužení pracovní doby na 40 hodin týdně po vstupu nového služebního řádu v platnost dne 1. ledna 2014.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Olivier Petsch ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015, s. 59.


title: Věc C-162/14: Žaloba podaná dne 4. května 2014 – Evropská komise v. Polská republika

text:
               30.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/10

         Žaloba podaná dne 4. května 2014 – Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-162/14)
   2014/C 202/11
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Tokár a K. Herrmann, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že ponechala v platnosti naléhavé důvody pro vyloučení provozovatele z postupu zadávání veřejných zakázek, stanovené v čl. 24 odst. 1 bodech 1 a 1a zákona o veřejných zakázkách (Prawo zamówień publicznych), které překračují rámec věcných kritérií taxativního výčtu důvodů pro vyloučení obsaženého v čl. 45 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (1), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 45 odst. 2 uvedené směrnice;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Důvody pro vyloučení hospodářského subjektu z výběrového řízení, stanovené v čl. 24 odst. 1 bodech 1 a 1a zákona o veřejných zakázkách, které týkají jeho profesní způsobilosti – a to jednak proto, že hospodářský subjekt způsobil z důvodu neplnění nebo nesprávného plnění zakázky pravomocně zjištěnou škodu, a dále proto, že byl hospodářský sujekt stranou smlouvy, kterou zadavatel zrušil, vypověděl nebo od ní odstoupil – šly nad rámec podmínek pro vyloučení uvedených v čl. 45 odst. 2 směrnice 2004/18/ES, zejména pak v písmeni b) uvedeného článku.
   Výklad této posledně uvedené podmínky tvořil předmět rozsudku Soudního dvora ve věci C 465/11, Forposta a ABC Direct Contact. Soudní dvůr v něm konstatoval, že pod pojmem pochybení v rámci profesní činnosti uvedený v čl. 45 odst. 2 písm. d) směrnice 2004/18/ES je třeba chápat jakékoli chybné chování hospodářského subjektu, jež ovlivňuje jeho profesní důvěryhodnost. Podmínky vyloučení stanovené polským zákonem se však neomezovaly jen na různá chování hospodářských subjektů, z nichž bylo možno usuzovat na úmysl nebo nedbalost určité závažnosti, nýbrž zavazovaly veřejného zadavatele k automatickému vyloučení hospodářského subjektu bez předchozího posouzení zaviněného neplnění povinností, z něhož byl podezírán.

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07 s. 132


title: Věc T-136/05: Žaloba podaná dne 30. března 2005 EARL Salvat Père et Fils a ostatními proti Komisi Evropských společenství

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/34

         Žaloba podaná dne 30. března 2005 EARL Salvat Père et Fils a ostatními proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-136/05)
   (2005/C 132/61)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla dne 30. března 2005 předložena žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství EARL Salvat Père et Fils, se sídlem v Saint-Paul de Fenouillet (Francie), Comité interprofessionel des vins doux naturels et vins de liquer à appellations contrôlées, se sídlem v Perpignan (Francie) a Comité national des interprofessionnels des vins à appellation d'origine, se sídlem v Paříži, zastoupenými Huguesem Calvetem a Olivierem Billardem, advokáty.
   Žalobci navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil články 1.1 a 1.3 rozhodnutí Komise ze dne 19. ledna 2005 o „Plánu Rivesaltes“ a parafiskálních daních CIVDN (Comité interprofessionel des vins doux naturels, Mezioborového výboru pro sladká přírodní vína), zavedených ve Francii,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím Komise rozhodla, že prémie za hektar vyňaté půdy hrazená mezioborovým příspěvkem v rámci „Plánu Rivesaltes“ a akce pro propagaci a systém kontrolovaných označení původu „Rivesaltes“, „Grand Rousillon“, „Muscat de Rivesaltes“ a „Banyuls“ hrazené mezioborovými příspěvky představují státní pomoc ve smyslu článku 87 ES.
   Žalobci se domáhají zrušení tohoto rozhodnutí a uplatňují nejprve, že jeho odůvodnění není dostatečné, v rozporu s článkem 253 ES, jelikož neumožňuje žalobcům porozumět důvodům, které vedly Komisi k úvaze, že jsou v projednávaném případě naplněna kritéria kladená judikaturou Soudního dvora na státní pomoc. Žalobci mimoto uplatňují, že napadené rozhodnutí je v rozporu s článkem 87 ES, jelikož Komise neprokázala ani že byla dotčená opatření hrazena prostředky, které byly k dispozici vnitrostátním orgánům, ani že mezioborové příspěvky určené na hrazení akcí pro propagaci a systém kontrolovaných označení původu lze považovat za příspěvky poskytnuté státem.