title: Věc F-69/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 20. listopadu 2006 – Andersson a další v. Komise

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/88

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 20. listopadu 2006 – Andersson a další v. Komise
   (Věc F-69/06) (1)

   (2006/C 326/178)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006, s. 35.


title: Věc T-408/05: Žaloba podaná dne  16. října 2005  – Marcuccio v. Komise

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/18

         Žaloba podaná dne 16. října 2005 – Marcuccio v. Komise
   (Věc T-408/05)
   (2006/C 22/35)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: Avv. Alessandro Distante)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit konkludentní rozhodnutí o zamítnutí návrhu ze dne 11. října 2004;

               —

               v nezbytném rozsahu zrušit rozhodnutí Komise ze dne 4. srpna 2004;

               —

               uložit žalované uhradit žalobci v rámci stoprocentního hrazení lékařské náklady ve výši 381,04 eur;

               —

               uložit žalované zaplatit žalobci úroky z prodlení ve výši 10 % s roční kapitalizací ode dne 11. října 2004 až do skutečného splacení;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce vystupuje proti odmítnutí žalované uhradit mu lékařské náklady ve výši 100 %.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou obdobné jako ve věci T-18/04 (1) (Marcuccio v. Komise).
   Žalobce uplatňuje úplnou absenci odůvodnění zjevnou chybu v posouzení porušení článku 72 služebního řádu a povinnosti řádné péče, jakož i porušení zákazu diskriminace a povinnosti řádné správy.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004, s. 38.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. září 2004 ve věci C-454/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (Nesplnění povinnosti státem — Neprovedení směrnice 98/44/ES)

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/11

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 9. září 2004
   ve věci C-454/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Neprovedení směrnice 98/44/ES)
   (2004/C 262/23)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci 454/03, Komise Evropských společenství (zmocněnkyně: K. Banks) proti Belgickému království (zmocněnkyně: E. Dominkovits), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, předložená dne 28. října 2003, Soudní dvůr (šestý senát), ve složení J.-P. Puissochet, předseda senátu, F. Macken (zpravodaj) a S. von Bahr, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 9. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k zajištění souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/44/ES ze dne 6. července 1998 o právní ochraně biotechnologických vynálezů, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 15 této směrnice.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 289, 29.11.2003.


title: Věc C-202/09: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. listopadu 2009 — Komise Evropských společenství v. Irsko ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/24/ES — Elektronické komunikace — Ochrana soukromí — Uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním služeb elektronických komunikací — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/16

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. listopadu 2009 — Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-202/09) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/24/ES - Elektronické komunikace - Ochrana soukromí - Uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním služeb elektronických komunikací - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   2010/C 24/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Balta a A.-A. Gilly, zmocněnci)

      Žalované: Irsko (zástupce: D. O'Hagan, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES (Úř. věst. L 105, s. 54), ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Irsko tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


title: Věc C-242/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. května 2007 Belgickým královstvím proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 15. března 2007 ve věci T-5/07, Belgie v. Komise

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. května 2007 Belgickým královstvím proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 15. března 2007 ve věci T-5/07, Belgie v. Komise
   (Věc C-242/07 P)
   (2007/C 170/25)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Belgické království (zástupci: L. Van den Broeck, zmocněnec, J.-P. Buyle a C. Steyaert, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání navrhovatele

               —

               zrušit napadené usnesení;

               —

               určit, že žaloba na neplatnost podaná navrhovatelem proti Evropské komisi (T-5/07) je přípustná, a vyhovět tak návrhovým žádáním navrhovatele obsaženým v žalobě na neplatnost a případně vrátit věc Soudu prvního stupně, aby o žalobě meritorně rozhodl;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku a řízení v prvním stupni

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatel čtyři důvody.
   V prvním důvodu navrhovatel tvrdí, že je napadené usnesení stiženo vadou odůvodnění, jelikož Soud porušil článek 111 jednacího řádu Soudu tím, že citoval judikaturu týkající se nahodilé události a omluvitelného pochybení, aniž by uvedl důvody, proč okolnosti uplatňované navrhovatelem nepředstavují takový případ nahodilé události nebo nevedly k takovému omluvitelnému pochybení.
   Svým druhým důvodem pak navrhovatel uplatňuje, že Soud tím, že rozhodl, že otázky spojené s fungováním služeb navrhovatele nemohou samy o sobě učinit spáchané pochybení omluvitelným, se dopustil nesprávného právního posouzení při uplatnění podmínek existence omluvitelného pochybení. Judikatura Společenství týkající se omluvitelného pochybení totiž uvádí, že toto pochybení se vztahuje na výjimečné okolnosti, aniž by byl omezen rámec, ve kterém k těmto okolnostem dochází.
   Svým třetím důvodem navrhovatel tvrdí, že se Soud dopustil nesprávného právního posouzení nebo přinejmenším nesplnil svou povinnost uvést odůvodnění, když neposoudil jeden z argumentů, které mu byly předloženy, týkající se toho, že by navrhovatele zatěžovala nadměrná procesní přísnost, kdyby byla jeho žaloba odmítnuta jako nepřípustná, i když v projednávaném případě projevil značnou péči a zejména zaslal žalobu faxem v dostatečné době před uplynutím lhůty pro podání žaloby.
   Konečně ve svém čtvrtém důvodu navrhovatel uplatňuje, že zamítnutí žaloby z důvodu, že byla podána opožděně, byť byla v požadované lhůtě oznámena faxem soudní kanceláři, je v rozporu se zásadou proporcionality. Aby byla tato zásada dodržena, nesmí být žaloba došlá soudní kanceláři faxem ve lhůtě stanovené Smlouvou ES k podání žaloby prohlášena za nepřípustnou, i když je podepsaný prvopis žaloby doručen déle než 10 dnů poté, pokud byl tento prvopis žaloby podán ve lhůtě 10 dnů po posledním možném dni k podání žaloby faxem.


title: Věc T-410/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. března 2010 — Foshan City Nanhai Golden Step Industrial v. Rada ( Dumping — Dovoz obuvi se svrškem z usně pocházející z Číny a Vietnamu — Určení dovozené běžné hodnoty — Vývozní cena — Právo na obhajobu — Újma — Povinnost uvést odůvodnění )

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. března 2010 — Foshan City Nanhai Golden Step Industrial v. Rada
   (Věc T-410/06) (1)

   („Dumping - Dovoz obuvi se svrškem z usně pocházející z Číny a Vietnamu - Určení dovozené běžné hodnoty - Vývozní cena - Právo na obhajobu - Újma - Povinnost uvést odůvodnění“)
   2010/C 113/60
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co., Ltd (Lishui, Čína) (zástupci: I. MacVay, solicitor, R. Thompson, QC, a K. Beal, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, zmocněnec, ve spolupráci s G. Berrischem, advokátem)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: H. van Vliet a T. Scharf, zmocněnci); a Evropská konfederace obuvnického průmyslu (CEC) (Brusel, Belgie) (zástupci: původně P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn a S. Verhulst, poté P. Vlaemminck a A. Hubert, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení nařízení Rady (ES) č. 1472/2006 ze dne 5. října 2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu a o konečném výběru uloženého prozatímního cla (Úř. věst. L 275, s. 1) v rozsahu, v jakém se jí týká.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co., Ltd, ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise a Evropská konfederace obuvnického průmyslu (CEC) ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc C-75/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Ordinario di Verona – Itálie) – Livio Menini, Maria Antonia Rampanelli v. Banco Popolare – Società Cooperativa „Řízení o předběžné otázce — Ochrana spotřebitele — Postupy alternativního řešení sporů — Směrnice 2008/52/ES — Směrnice 2013/11/EU — Článek 3 odst. 2 — Odpor podaný spotřebiteli v rámci řízení o platebním rozkazu zahájeného na návrh úvěrové instituce — Právo na přístup k soudnictví — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví povinné využití mediačního řízení — Povinné zastoupení advokátem — Podmínka přípustnosti žaloby k soudu“

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/15

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Ordinario di Verona – Itálie) – Livio Menini, Maria Antonia Rampanelli v. Banco Popolare – Società Cooperativa
   (Věc C-75/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitele - Postupy alternativního řešení sporů - Směrnice 2008/52/ES - Směrnice 2013/11/EU - Článek 3 odst. 2 - Odpor podaný spotřebiteli v rámci řízení o platebním rozkazu zahájeného na návrh úvěrové instituce - Právo na přístup k soudnictví - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví povinné využití mediačního řízení - Povinné zastoupení advokátem - Podmínka přípustnosti žaloby k soudu“)
   (2017/C 277/19)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Ordinario di Verona

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Livio Menini, Maria Antonia Rampanelli

      Žalovaná: Banco Popolare – Società Cooperativa

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/11/EU ze dne 21. května 2013 o alternativním řešení spotřebitelských sporů a o změně nařízení (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2009/22/ES (směrnice o alternativním řešení spotřebitelských sporů) musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která stanoví využití mediačního řízení ve sporech uvedených v čl. 2 odst. 1 této směrnice, jako podmínku přípustnosti žaloby týkající se týchž sporů, za předpokladu, že takový požadavek nebrání stranám sporu ve výkonu jejich práva na přístup k soudnictví.
   Uvedená směrnice musí být naproti tomu vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která stanoví, že v rámci takové mediace musí být spotřebitelé zastoupeni advokátem a mohou ukončit účast v mediačním řízení pouze, pokud prokáží existenci oprávněného důvodu na podporu tohoto rozhodnutí.

      (1)  Úř. věst. C 156, 2.5.2016.


title: Věc T-195/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2015 – dm-drogerie markt v. OHIM – V-Contact Kereskedelmi és Szolgáltató (CAMEA) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství CAMEA — Starší mezinárodní slovní ochranná známka BALEA — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2015 – dm-drogerie markt v. OHIM – V-Contact Kereskedelmi és Szolgáltató (CAMEA)
   (Věc T-195/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CAMEA - Starší mezinárodní slovní ochranná známka BALEA - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 065/43)
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Německo) (zástupci: B. Beinert, O. Bludovsky a T. Strack, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: J. Németh, P. Geroulakos a V. Melgar, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: V-Contact Kereskedelmi és Szolgáltató Kft (Szada, Maďarsko) (zástupce: A. Krajnyák, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 17. ledna 2013 (věc R 452/2012-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi dm drogerie markt GmbH & Co. KG a V-Contact Kereskedelmi és Szolgáltató Kft

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti dm-drogerie markt GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne  27. října 2005  ve věci C-175/03: Řecká republika proti Komisi Evropských společenství (EZOZF — Rozhodnutí 2003/102/ES — Výdaje vyloučené z financování Společenství — Podpory na zachování olivovníků na malých ostrovech v Egejském moři — Účetní období 1999-2001)

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 27. října 2005
   ve věci C-175/03: Řecká republika proti Komisi Evropských společenství (1)

   (EZOZF - Rozhodnutí 2003/102/ES - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Podpory na zachování olivovníků na malých ostrovech v Egejském moři - Účetní období 1999-2001)
   (2005/C 330/03)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-175/03, jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 10. dubna 2003, Řecká republika, (zmocněnci: V. Kontolaimos a S. Charitaki) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: M. Condou-Durande, ve spolupráci s N. Korogiannakisem, advokátem), Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda, J.-P. Puissochet (zpravodaj), S. von Bahr, J. Malenovský a U. Lõhmus, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: Lynn Hewlett, vrchní rada, vydal dne 27. října 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Rozhodnutí Komise 2003/102/ES ze dne 14. února 2003 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy ze záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) z financování z prostředků Společenství se zrušuje v tom, kde rozhoduje o paušální opravě ve výši 25 % pro Řeckou republiku za účetní období 1999–2001 (odvětví veřejného skladování) ve výši 9 926 005,21 eur.

               2.

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 19.7.2003.


title: Věc T-693/14: Žaloba podaná dne 24. září 2014 – Hamr Sport v. Komise

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/36

         Žaloba podaná dne 24. září 2014 – Hamr Sport v. Komise
   (Věc T-693/14)
   (2015/C 007/40)
   Jednací jazyk: český

      Účastníci řízení

      Žalobce: Hamr Sport a.s. (Praha, Česká republika) (zástupce: T. Capoušek, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil rozhodnutí Komise ze dne 11. června 2014 (SA.33575 – Nezisková sportovní zařízení) za neplatné;

               —

               napadené rozhodnutí Evropské komise zrušil; a

               —

               věc vrátil Evropské komisi k dalšímu šetření a přijetí opatření k napravení popsaného stavu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně nasledovní argumenty:

               1.

               Napadené rozhodnutí není správné, neboť se žalovaná, v rámci řízení, jež vydání napadeného rozhodnutí předcházelo, řádně nevypořádala se všemi důkazy a tvrzením žalobkyně, zejména s tím, zda-li došlo či nedošlo k naplnění znaků nedovolené veřejné podpory.

               2.

               Pro závěr žalované v rámci napadeného rozhodnutí není možné užít výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, neboť nejsou naplněny podmínky a předpoklady její aplikace.

               3.

               Žalobkyně již z titulu své právní osobnosti (obchodní společnost) nemá nárok se účastnit jakéhokoli grantového řízení vypisovaného Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy, byť ve svém důsledku působí na stejném trhu, jako jeho konkurenti, a podporuje stejnou cílovou (a tedy i co do obecného/veřejného zájmu totožnou), skupinu osob – příjemců.


title: Věc T-417/17: Žaloba podaná dne 3. července 2017 – Kypr v. EUIPO – Papouis Dairies (fino Cyprus Halloumi Cheese)

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/54

         Žaloba podaná dne 3. července 2017 – Kypr v. EUIPO – Papouis Dairies (fino Cyprus Halloumi Cheese)
   (Věc T-417/17)
   (2017/C 277/78)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kyperská republika (zástupci: S. Malynicz, QC, a V. Marsland, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Papouis Dairies LTD (Nicosia, Kypr)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Barevná obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „fino Cyprus Halloumi Cheese“ – Přihláška č. 11 180 791

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. dubna 2017, ve věci R 2650/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a další účastnici řízení před odvolacím senátem nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-167/09 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2012 — Komise v. Liotti ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Hodnocení — Posudek o vývoji služebního postupu — Hodnocené období 2006 — Obecná prováděcí ustanovení — Jednotné uplatňování pravidel hodnocení na základě konzultací“ )

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2012 — Komise v. Liotti
   (Věc T-167/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Hodnocení - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnocené období 2006 - Obecná prováděcí ustanovení - Jednotné uplatňování pravidel hodnocení na základě konzultací)
   2012/C 118/37
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a K. Herrmann, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Amerigo Liotti (Senningerberg, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 17. února 2009, Liotti v. Komise (F-38/08, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Amerigem Liottim v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


title: Věc C-304/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Gerechtshof te Amsterdam ze dne 13. července 2004 ve věci Jacob Meijer B.V. proti Inspecteur van de Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Gerechtshof te Amsterdam ze dne 13. července 2004 ve věci Jacob Meijer B.V. proti Inspecteur van de Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem
   (Věc C-304/04)
   (2004/C 228/60)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemsko) ze dne 13. července 2004 ve věci Jacob Meijer B.V. proti Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 19. července 2004, předložena žádost o rozhodnutí o následující předběžné otázce:
   Je nařízení Komise (ES) č. 2086/97 (1) ze dne 4. listopadu 1997, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, platné v rozsahu, v němž stanoví, že podpoložka 8543 89 79 kombinované nomenklatury zahrnuje zvukové karty popsané v bodě 2.3?

      (1)  Úř. věst. L 312, 14.11.1997, s. 1.


title: Věc T-350/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. října 2016 – Perry Ellis International Group v. EUIPO – CG (p) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie, kterou lze vnímat jako písmeno ‚p‘ — Starší obrazové ochranné známky Evropské unie a starší národní obrazové ochranné známky P PROTECTIVE a P — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               21.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 428/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. října 2016 – Perry Ellis International Group v. EUIPO – CG (p)
   (Věc T-350/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie, kterou lze vnímat jako písmeno ‚p‘ - Starší obrazové ochranné známky Evropské unie a starší národní obrazové ochranné známky P PROTECTIVE a P - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 428/15)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Perry Ellis International Group Holdings Ltd (Nassau, Bahamy) (zástupci: O. Günzel, V. Ahmann a C. Tenkhoff, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Stoyanova Valchanova, M. Fischer a D. Gája, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: CG Verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Německo) (zástupci: T. Körber a T. E. Vlah, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. dubna 2015 (věc R 2441/2014-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi CG Verwaltungsgesellschaft a Perry Ellis International Group Holdings.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Perry Ellis International Group Holdings Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 270, 17.8.2015.


title: Věc C-29/05 P: Opravný prostředek podaný dne 28. ledna 2005 (fax ze dne 25. ledna 2005) Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku vydanému dne 10. listopadu 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-164/02, Kaul GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM: Bayer AG)

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/11

         Opravný prostředek podaný dne 28. ledna 2005 (fax ze dne 25. ledna 2005) Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku vydanému dne 10. listopadu 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-164/02, Kaul GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM: Bayer AG)
   (Věc C-29/05 P)
   (2005/C 82/23)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 28. ledna 2005 (fax ze dne 25. ledna 2005) opravný prostředek podaný Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), zastoupeným Alexanderem von Mühlendahl, místopředsedou Úřadu a Gregorem Schneiderem, členem Oddělení soudního řízení v oblasti průmyslového vlastnictví, proti rozsudku vydanému dne 10. listopadu 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-164/02, Kaul GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory). Druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM byl Bayer AG.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               zrušil napadený rozsudek;

               2.

               vrátil věc Soudu za účelem rozhodnutí o dalších žalobních důvodech;

               3.

               uložil druhému účastníku řízení náhradu nákladů řízení o opravném prostředku.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Soud porušil čl. 43 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11. s.1) (dále jen „OZS“), jakož i pravidla 16 odst. 3 a 20 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1995, L 303, s. 1) tím, že stanoví odvolacímu senátu Úřadu povinnost ve smyslu zásady funkční kontinuity brát ohled na nová podání skutkových okolností a nové důkazní prostředky v námitkovém řízení rovněž tehdy, když účastník řízení nepředložil toto podání nebo tyto důkazní prostředky námitkovému oddělení ve lhůtě stanovené tímto oddělením. Povinnost přezkoumat materiály předložené poprvé před odvolacím senátem vyvozená Soudem ze zásady funkční kontinuity v rámci řízení inter partes není zakotvena v ustanoveních ani nařízení ani provádějícího nařízení.

               2.

               Soud porušil čl. 74 odst. 2 OZS tím, že odvolací senát je povinen vzít v úvahu nová podání skutkových okolností a nové důkazní prostředky, i když pro ně platné lhůty v řízení před námitkovým oddělením mají „prekluzivní charakter“ a účastník řízení podávající námitku nepředložil ve lhůtě stanovené námitkovým oddělení odpovídající podání nebo důkazní prostředky.

               3.

               Soud také porušil čl. 74 odst. 2 OZS tím, že povoluje použití tohoto ustanovení v odvolacím řízení jen tehdy, jestliže nové skutkové okolnosti nebo nové důkazní prostředky byly předloženy po uplynutí lhůty k odůvodnění odvolání.


title: Věc C-683/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal do Trabalho da Covilhã (Portugalsko) dne 23. prosince 2013 — Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA a další v. Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT)

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal do Trabalho da Covilhã (Portugalsko) dne 23. prosince 2013 — Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA a další v. Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT)
   (Věc C-683/13)
   2014/C 52/57
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal do Trabalho da Covilhã

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA, Domingos Sequeira de Almeida, Luis Mesquita Soares Moutinho, Rui Teixeira Soares de Almeida, André de Carvalho e Sousa

      Žalovaná: Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT)

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 2 směrnice 95/46/ES (1) vykládán tak, že se na evidenci pracovní doby, tedy na informace o tom, v kolik hodin jednotliví zaměstnanci začínají a končí svou pracovní dobu, včetně informací o přestávkách v práci a o dobách, které se do pracovní doby nezapočítávají, vztahuje pojem „osobní údaje“?

               2)

               Je-li odpověď na první otázku kladná, má podle čl. 17 odst. 1 směrnice 95/46/ES portugalský stát povinnost přijmout vhodná technická a organizační opatření na ochranu osobních údajů proti náhodnému nebo nedovolenému zničení, náhodné ztrátě, úpravám, neoprávněnému sdělování nebo přístupu, zejména pokud zpracování zahrnuje předávání údajů v síti?

               3)

               Je-li odpověď kladná i na předchozí otázku, musí být v případě, kdy členský stát nepřijme žádná opatření za účelem provedení článku 17 odst. 1 směrnice 95/46/ES a kdy zaměstnavatel, který je správcem těchto údajů, zavede systém omezeného přístupu k takovým údajům, v jehož rámci není automaticky umožněn přístup vnitrostátního orgánu příslušného pro dohled nad pracovními podmínkami, zásada přednosti unijního práva vykládána tak, že členský stát nemůže zaměstnavatele za takové jednání sankcionovat?

               4)

               V případě záporné odpovědi na předchozí otázku, je požadavek bezprostředního zpřístupnění evidence umožňující obecný přístup k údajům všem stranám pracovního poměru přiměřený, když nebylo prokázáno nebo tvrzeno, že údaje z evidence nebyly v konkrétním případě pozměněny?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů
   Úř. věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd. 13/15, s. 355


title: Věc T-802/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. ledna 2016 – Laboratorios Ern v. OHIM – michelle menard (Lenah.C) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Lenah.C — Starší národní slovní ochranná známka LEMA — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. ledna 2016 – Laboratorios Ern v. OHIM – michelle menard (Lenah.C)
   (Věc T-802/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Lenah.C - Starší národní slovní ochranná známka LEMA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 090/22)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: S. Correa Rodriguez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Bonne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: michelle menard GmbH – Berlin cosmetics (Berlín, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. září 2014 (věc R 2260/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Laboratorios Ern, SA a michelle menard GmbH – Berlin cosmetics.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Laboratorios Ern, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 9. 2. 2015.


title: Věc C-464/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Mons (Belgie) dne 24. září 2010 — Belgický stát v. Pierre Henfling, Raphaël Davin, Koenraad Tanghe, (jednající jako konkurzní správci společnosti Tierce Franco-Belge S.A.)

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Mons (Belgie) dne 24. září 2010 — Belgický stát v. Pierre Henfling, Raphaël Davin, Koenraad Tanghe, (jednající jako konkurzní správci společnosti Tierce Franco-Belge S.A.)
   (Věc C-464/10)
   ()
   2010/C 346/49
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Mons

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Belgický stát

      Odpůrci: Pierre Henfling, Raphaël Davin, Koenraad Tanghe, (jednající jako konkurzní správci společnosti Tierce Franco-Belge S.A.)

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 6 odst. 4 a čl. 13 část B písm. f) šesté směrnice Rady Evropských společenství 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby byly od daně osvobozeny služby poskytované komisionářem, který jedná vlastním jménem, ale na účet komitenta, jenž organizuje poskytování služeb uvedených ve výše uvedeném čl. 13 části B písm. f)?


title: Věc T-504/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2011 — Völkl v. OHIM — Marker Völkl (VÖLKL) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství VÖLKL — Starší mezinárodní slovní ochranná známka VÖLKL — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Částečné zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 a pravidlo 22 odst. 3 nařízení (ES) č. 2868/95 — Pravomoc odvolacího senátu v případě odvolání omezeného na část výrobků nebo služeb, kterých se týká přihláška k zápisu — Článek 64 odst. 1 nařízení č. 207/2009 — Návrh na změnu rozhodnutí odvolacího senátu — Článek 65 odst. 3 nařízení č. 207/2009“ )

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2011 — Völkl v. OHIM — Marker Völkl (VÖLKL)
   (Věc T-504/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství VÖLKL - Starší mezinárodní slovní ochranná známka VÖLKL - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Částečné zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 a pravidlo 22 odst. 3 nařízení (ES) č. 2868/95 - Pravomoc odvolacího senátu v případě odvolání omezeného na část výrobků nebo služeb, kterých se týká přihláška k zápisu - Článek 64 odst. 1 nařízení č. 207/2009 - Návrh na změnu rozhodnutí odvolacího senátu - Článek 65 odst. 3 nařízení č. 207/2009)
   2012/C 32/43
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Völkl GmbH & Co. KG (Erding, Německo) (zástupce: C. Raßmann, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Marker Völkl International GmbH (Baar, Švýcarsko) (zástupce: J. Bauer, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. září 2009 (věc R 1387/2008-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Marker Völkl International GmbH a Völkl GmbH & Co. KG.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 30. září 2009 (věc R 1387/2008-1) se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Völkl GmbH & Co. KG.

               4)

               Společnost Marker Völkl International GmbH ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 13.2.2010.


title: Věc F-60/09: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 5. prosince 2013 — Birkhoff v. Komise ( „Veřejná služba — Řízení — Určení výše přiznatelné náhrady nákladů řízení — Nevydání rozhodnutí ve věci“ )

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/34

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 5. prosince 2013 — Birkhoff v. Komise
      (Věc F-60/09)
      (Veřejná služba - Řízení - Určení výše přiznatelné náhrady nákladů řízení - Nevydání rozhodnutí ve věci)
      (2014/C 71/67)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Gerhard Birkhoff (Isny, Německo) (zástupce: C. Inzillo, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Curall a B. Eggers, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokát)

         Výrok usnesení

                  1)

                  Není důvodné rozhodnout o návrhu na určení výše přiznatelní náhrady nákladů řízení ve věci F-60/09 DEP, Birkhoff v. Komise.

                  2)

                  Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení vynaložené v tomto řízení o určení výše přiznatelné náhrady nákladů řízení


title: Věc T-377/14: Usnesení Tribunálu ze dne 21. března 2016 – Ezz v. Rada

text:
               10.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. března 2016 – Ezz v. Rada
   (Věc T-377/14) (1)

   (2016/C 165/25)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 245, 28.7.2014.


title: Věc T-298/14: Žaloba podaná dne 2. května 2014 – Erbslöh Aluminium v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/47

         Žaloba podaná dne 2. května 2014 – Erbslöh Aluminium v. Komise
   (Věc T-298/14)
   2014/C 223/50
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Erbslöh Aluminium GmbH (Velbert, Německo) (zástupci: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme a T. Wielsch, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. prosince 2013 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU proti Spolkové republice Německo z důvodu podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a nižšího příplatku EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie ve věci státní podpory SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) v rozsahu, v němž se týká nižšího příplatku EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z neexistence zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že nižší příplatek EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie stanovený v zákoně o upřednostňování obnovitelných energií (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) (dále jen „EEG“) nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Na tomto místě uvádí, že podniky s vysokou spotřebou energie zajisté nejsou touto úpravou zvýhodněni. Zvláštní systém náhrad je naopak náhradou za mimořádné výdaje, které ve zvláštní míře postihují žalobkyni a srovnatelné podniky v rámci podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a slouží k obnovení konkurenceschopnosti podniků s vysokou spotřebou energie, které jsou nejprve významným způsobem poškozeny příplatkem EEG.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z neexistence státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           Žalobkyně mimoto tvrdí, že zvláštní systém náhrad nepředstavuje „státní nebo ze státních prostředků“ poskytnuté opatření. V této souvislosti uvádí, že samotný příplatek EEG není státním prostředkem, a proto ani zřeknutí se tohoto prostředku v důsledku zvláštního systému náhrad nemůže představovat opatření udělená ze státních prostředků.

                           —

                           Příplatek EEG nevybírá, nespravuje a už vůbec nerozděluje stát nebo státem ustavená nebo zřízená veřejná nebo soukromá instituce. Příplatek EEG naopak lze vybrat přímo prostřednictvím provozovatelů přenosových soustav elektřiny na základě odpovídajícího občanskoprávního nároku. Příplatek EEG nepřipadne do státního rozpočtu, takže zvláštní systém náhrad tudíž nijak nesníží přímo nebo nepřímo příjmy státu.

                           —

                           Prostředky EEG nejsou k dispozici ani státním orgánům. Navíc neexistuje veřejná kontrola prostředků EEG, jako například Německým Spolkovým úřadem pro hospodářství a kontrolu vývozu (BAFA) nebo Spolkovou agenturou pro elektřinu, telekomunikace, poštu a železnice.


title: Věc T-139/04: Žaloba podaná dne 8. dubna 2004 Kelvinem Williamem Stephensem proti Komisi Evropských společenství

text:
               26.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/7

         Žaloba podaná dne 8. dubna 2004 Kelvinem Williamem Stephensem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-139/04)
   (2004/C 168/13)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 8. dubna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Kelvinem Williamem Stephensem, s bydlištěm v Bruselu, zastoupeným Nicolasem Lhoëstem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 14. dubna 2003 v části, ve které:

                           —

                           nezařadilo žalobce do třídy A6 stupně 3 v okamžiku jeho přijímání,

                           —

                           neobnovilo služební zařazení žalobce posunutím data jeho povýšení do třídy A5 a A4,

                           —

                           omezilo datum účinnosti rozhodnutí o novém zařazení, pokud jde o finanční účinky, na 5. říjen 1995,

               —

               zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 15. ledna 2004 předané žalobci dne 30. ledna 2004, kterým byla zamítnuta jeho stížnost R/521/03;

               —

               uložil žalované zaplatit náhradu stanovenou prozatímně na částku 125 000 EUR v případě, že z důvodu nemožnosti nebude žalovaná moci obnovit služební zařazení žalobce;

               —

               uložil žalované plnou náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   V tomto sporu napadá žalobce, zařazený do třídy A7, stupně 3 při svém přijímání v říjnu 1985, rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování nepřezkoumat toto zařazení, které žalobce zařadilo do třídy A6, stupně 1, a ne do třídy A6, stupně 3, neobnovit jeho služební zařazení a omezit datum účinnosti rozhodnutí o jeho novém zařazení na 5. října 1995.
   Na podporu svých tvrzení se dovolává stejných žalobních důvodů jako jsou ty dovolávané žalobcem ve věci T-125/04, Rousseaux v. Komise.


title: Věc C-385/04: Žaloba podaná dne 7. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/25

         Žaloba podaná dne 7. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-385/04)
   (2004/C 262/46)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 7. září 2004 žaloba směřující proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Wouterem Wilsem, zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES ze dne 19. března 2001 o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému (1), respektive tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něho vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 20. dubna 2003.

      (1)  Úř. věst. L 110, 20.4.2001, s. 1.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. července 2004 ve věci C-65/03: Komise evropských společenství proti Belgickému království (Nesplnění povinnosti státem — Články 12, 149 a 150 ES — Maturitní vysvědčení získané v jiném členském státě — Přístup k vysokoškolskému vzdělávání)

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 1. července 2004
   ve věci C-65/03: Komise evropských společenství proti Belgickému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Články 12, 149 a 150 ES - Maturitní vysvědčení získané v jiném členském státě - Přístup k vysokoškolskému vzdělávání)
   (2004/C 217/08)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-65/03, Komise evropských společenství (zmocněnec: D. Martin) proti Belgickému království (zmocněnkyně: A. Snoecx), jejímž předmětem je určení, že Belgické království tím, že nepřijalo opatření nezbytná pro zajištění, aby držitelé maturitních vysvědčení získaných v jiných členských státech měli přístup k vysokoškolskému vzdělávání organizovanému Francouzským společenstvím Belgie za stejných podmínek jako držitelé vysvědčení o ukončení střední školy s maturitou (CESS), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 12, 149 a 150 ES, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, R. Schintgen a N. Colneric (zpravodaj), soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, tajemník: R. Grass, vydal dne 1. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Belgické království tím že nepřijalo opatření nezbytná pro zajištění, aby držitelé maturitních vysvědčení získaných v jiných členských státech měli přístup k vysokoškolskému vzdělání organizovanému Francouzským společenstvím za stejných podmínek jako držitelé vysvědčení o ukončení střední školy s maturitou (CESS), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 12 ES, ve spojení s články 149 a 150 ES.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 83, 5.4.2003


title: Věc T-134/14: Žaloba podaná dne 28. února 2014 – Německo v. Komise

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/40

         Žaloba podaná dne 28. února 2014 – Německo v. Komise
   (Věc T-134/14)
   2014/C 142/53
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze, J. Möller a T. Lübbig, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil podle článku 264 SFEU za neplatné rozhodnutí Evropské Komise ze dne 18. prosince v řízení o státní podpoře SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Německo, podpora výroby elektrického proudu z energií z obnovitelných zdrojů a snížení poplatku EEG pro podniky s velkou spotřebou energie, C (2013) 4424 final;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod: Porušení čl. 4 odst. 3 a 4 nařízení (ES) č.. 659/1999 (1) a čl. 108 odst. 2 SFEU
               Žalobkyně tvrdí, že žalovaná zahájila formální vyšetřovací řízení, aniž splnila svou zvláštní povinnost péče ohledně úplného vyjasnění skutkového stavu. Pokud by Komise skutkový stav pečlivě vyjasnila, neexistoval by pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení žádný důvod.

               2.

               Druhý žalobní důvod: Zjevně nesprávné posouzení při hodnocení skutkového stavu
               V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně posoudila skutkový stav, a sice fungování zákona o přednosti energií z obnovitelných zdrojů, zejména systém finančních toků podle tohoto zákona. Dále Komise nepřihlédla k úloze „státu“ jako zákonodárce a nositele dohledu a nesprávně z toho vyvodila kontrolní situaci.

               3.

               Třetí žalobní důvod: Neexistence zvýhodnění podniků s velkou spotřebou energie kvůli zvláštní úpravě o vyrovnání
               Žalobkyně uvádí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při použití čl. 107 odst. 1 SFEU, když v rozporu s judikaturou Tribunálu došla k závěru o zvýhodnění podniků s velkou spotřebou energie.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: Neexistence zvýhodnění ze státních prostředků
               Zde se uvádí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při použití čl. 107 odst. 1 SFEU, když měla za to, že se jedná o kontrolu státu nad majetkem různých soukromých podniků účastnících se systému zákona o přednosti energií z obnovitelných zdrojů.

               5.

               Pátý žalobní důvod: Nesprávný výklad a použití článku 30 SFEU a 110 SFEU
               Žalobkyně v rámci pátého žalobního důvodu uplatňuje, že Komise porušila zásadu řádného správního řízení a ochranu legitimního očekávání tím, že přezkoumala zákon o přednosti energií z obnovitelných zdrojů podle článku 30 SFEU a 110 SFEU, i když jí fungování tohoto zákona bylo již přes deset let známo. Komise se rovněž dopustila nesprávného právního posouzení při použití článku 30 SFEU a 110 SFEU, neboť se nejedná o poplatek ve smyslu těchto ustanovení ani o diskriminující postavení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [108 Smlouvy o fungování Evropské unie] (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc C-238/14: Žaloba podaná dne 13. května 2014 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/10

         Žaloba podaná dne 13. května 2014 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-238/14)
   2014/C 235/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Enegren a D. Martin, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že ponechalo v platnosti výjimky z opatření pro předcházení zneužívání opakovaně uzavíraných smluv na dobu určitou pro příležitostně najímané osoby pracující v zábavním průmyslu, nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z ustanovení 5 přílohy směrnice 1999/70/ES o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (1),

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lucembursko tím, že ponechalo v platnosti výjimky z opatření pro předcházení zneužívání opakovaně uzavíraných smluv na dobu určitou pro příležitostně najímané osoby pracující v zábavním průmyslu, porušilo článek 5 rámcové dohody.
   Komise má za to, že lucemburské právo pro tuto kategorii pracujících nestanoví žádný objektivní důvod umožňující zamezit zneužívání opakovaně uzavíraných smluv na dobu určitou, což představuje porušení ustanovení 5 odst. 1 písm. a) přílohy dotčené rámcové dohody.

      (1)  Úř. věst. L 175, s. 43.


title: Věc T-278/07 P: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. října 2008 – Marcuccio v. Komise ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Pracovní úraz — Rozhodnutí o ukončení řízení podle článku 73 služebního řádu — Neexistence aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení — Neopodstatněný kasační opravný prostředek )

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. října 2008 – Marcuccio v. Komise
   (Věc T-278/07 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Pracovní úraz - Rozhodnutí o ukončení řízení podle článku 73 služebního řádu - Neexistence aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení - Neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   (2008/C 313/57)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 11. května 2007, Marcuccio v. Komise (F-2/06, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), směřující ke zrušení tohoto usnesení
   Výrok rozsudku

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Komisí v rámci tohoto stupně.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc T-40/17: Žaloba podaná dne 19. ledna 2017 – Habermaaß v. EUIPO – Here Global (h)

text:
               20.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/30

         Žaloba podaná dne 19. ledna 2017 – Habermaaß v. EUIPO – Here Global (h)
   (Věc T-40/17)
   (2017/C 086/40)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Habermaaß GmbH AG (Bad Rodach, Německo) (zástupci: U. Blumenröder, H. Gauß a E. Bertram, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Here Global BV (Eindhoven, Nizozemsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „h“ – přihláška č. 12 833 141

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. října 2016 ve věci R 53/2016-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a článku 41 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení právních zásad, jež je třeba zohlednit při uplatnění a výkladu nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 135 odst. 4 jednacího řádu.


title: Věc T-129/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. dubna 2007 – Wal-Mart Stores v. OHIM – Sánchez Villar (WAL-MART)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/38

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. dubna 2007 – Wal-Mart Stores v. OHIM – Sánchez Villar (WAL-MART)
   (Věc T-129/05) (1)

   (2007/C 96/78)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005.


title: Věc T-400/08: Žaloba podaná dne 22. září 2008 – Enercon v. OHIM – BP (ENERCON)

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/51

         Žaloba podaná dne 22. září 2008 – Enercon v. OHIM – BP (ENERCON)
   (Věc T-400/08)
   (2008/C 301/87)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Enercon GmbH (Aurich, Německo) (zástupce: R. Böhm, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: BP plc (Londýn, Spojené království)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. července 2008 ve věci R 957/2006-4 v rozsahu, ve kterém zamítá odvolání podané žalobkyní proti rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 26. května 2006, kterým bylo rozhodnuto o odovolání č. B 760 605; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ENERCON“ pro výrobky ve třídách 1, 2 a 4

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis ochranné známky Společenství č. 137 828 slovní ochranné známky „ENERGOL“ pro výrobky ve třídách 1 a 4

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovělo odvolání kromě výrobků, které byly shledány odlišnými

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítl odvolání pro výrobky, které byly shledány odlišnými, a zamítl odvolání ve zbývající části

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát pochybil tím, že shledal, že existuje nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami.


title: Vyškrtnutí věci C-541/03

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/27

         Vyškrtnutí věci C-541/03 (1)

   (2006/C 36/54)

      (Jednací jazyk: němčina)

   Usnesením ze dne 7. října 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o vyškrtnutí věci C-541/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce), Lambert Roodbeen proti Rakouské republice.

      (1)  Úř. věst. L 59, 6.3.2004.


               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/1

         (2008/C 158/01)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 142, 7.6.2008

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 128, 24.5.2008

      Úř. věst. C 116, 9.5.2008

      Úř. věst. C 107, 26.4.2008

      Úř. věst. C 92, 12.4.2008

      Úř. věst. C 79, 29.3.2008

      Úř. věst. C 64, 8.3.2008

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-365/14: Žaloba podaná dne 27. května 2014 – CBM Creative Brands Marken v. OHIM – Aeronautica Militare – Stato Maggiore (TRECOLORE)

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/47

         Žaloba podaná dne 27. května 2014 – CBM Creative Brands Marken v. OHIM – Aeronautica Militare – Stato Maggiore (TRECOLORE)
   (Věc T-365/14)
   2014/C 253/62
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CBM Creative Brands Marken GmbH (Curych, Švýcarsko) (zástupci: U. Lüken, M. Grundmann a N. Kerger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Řím, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu ze dne 1. dubna 2014 ve věci R 411/2013-5 v rozsahu, v němž pátý odvolací senát zrušil rozhodnutí námitkového oddělení, vyhověl námitkám a zamítl přihlášku č. 00 9 8 77  416 ohledně výrobků zařazených do tříd 18 a 25 co se týče služeb „maloobchodní služby, včetně těch, jež jsou poskytovány prostřednictvím internetových stránek a teleshoppingu, pokud jde o oblečení, obuv, pokrývky hlavy, sluneční brýle, drahé kovy a jejich slitiny a zboží z drahých kovů nebo jimi pokovené, šperky, drahé kameny, hodinářské potřeby a chronometrické přístroje, kůži a imitace kůže a zboží vyrobené z těchto materiálů, kůže ze zvířat, kufry a zavazadla, tašky, kabelky, náprsní tašky, peněženky, klíčenky, batohy, tašky, deštníky, slunečníky a hole, biče a sedlářské výrobky“ zařazené do třídy 35;

               —

               zamítl námitky proti přihlášce č. 00 9 8 77  416 v plném rozsahu;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „TRECOLORE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 18, 25 a 35 – přihláška ochranné známky Společenství č. 9 8 77  416

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Aeronautica Militare – Stato Maggiore

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní a obrazová ochranná známka Společenství a národní slovní a obrazová ochranná známka „FRECCE TRICOLORI“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 14, 16, 18, 20, 25, 28 a 41

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zrušení napadeného rozhodnutí

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-36/08: Žaloba podaná dne 31. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/16

         Žaloba podaná dne 31. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-36/08)
   (2008/C 92/29)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Zavvos a H. Støvlbaek)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že přijala a ponechala v platnosti taková pravidla, která jsou uvedena v čl. 29 odst. d.1 a d.2 zákona 3209/03 (Vládní věstník 304 A), jež nejsou v souladu s články 30, 31 a 36 směrnice 93/16/EHS (1), a tím, že nestáhla diplomy vydané bez dodržení podmínek popsaných ve výše uvedené směrnici, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 30, 31 a 36 této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Podle Komise mají lékaři uvedení v čl. 29 odst. d.1 a d.2 zákona 3209/03 nabytá práva ve smyslu článku 36 směrnice Rady 93/16/EHS; v důsledku toho jsou oprávněni vykonávat činnosti jakožto lékaři v rámci vnitrostátního režimu sociálního zabezpečení a vydá se jim potvrzení, které osvědčuje jejich nabytá práva. Vydání odbornosti všeobecného lékaře, aniž by dotyční absolvovali zvláštní vzdělání v dané oblasti, je přitom v rozporu s články 30 a 31 směrnice. V důsledku toho musejí řecké orgány stáhnout diplomy, které byly vydány bez dodržení dodatečných podmínek směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 165, s. 1; Zvl. vyd. 06/02, s. 86.


title: Věc C-223/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia n °7 de Las Palmas de Gran Canaria (Španělsko) dne 7. května 2014 – Tecom Mican S.L. v. Man Diesel & Turbo SE

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria (Španělsko) dne 7. května 2014 – Tecom Mican S.L. v. Man Diesel & Turbo SE
   (Věc C-223/14)
   2014/C 223/12
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Tecom Mican S.L.

      Další účastnice řízení: Man Diesel & Turbo SE

      Předběžné otázky

               1)

               Lze za „mimosoudní písemnost“ ve smyslu článku 16 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1393/2007 (1) ze dne 13. listopadu 2007 považovat čistě soukromou písemnost bez ohledu na to, že nebyla vydána orgánem jiné než soudní povahy ani úřední osobou?

               2)

               V případě kladné odpovědi, lze za mimosoudní písemnost považovat každou soukromou písemnost, nebo musí splňovat určité konkrétní charakteristiky?

               3)

               I v případě, že by soukromá písemnost splňovala takové charakteristiky, může občan Unie žádat o doručení postupem stanoveným v článku 16 nynějšího nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1393/2007 ze dne 13. listopadu 2007, jestliže již provedl doručení prostřednictvím jiného veřejného orgánu jiné než soudní povahy, například prostřednictvím notáře?

               4)

               A konečně, je třeba pro účely článku 16 nařízení č. 1393/2007 zohledňovat skutečnost, že uvedená spolupráce má přeshraniční dopad a je nezbytná pro řádné fungování vnitřního trhu? Kdy je třeba mít za to, že spolupráce má „přeshraniční dopad a je nezbytná pro řádné fungování vnitřního trhu“?

      (1)  O doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních v členských státech (doručování písemností) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1348/2000 Úř. věst. L 324, s. 79


title: Věc C-289/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského súdu v Prešove – Slovensko) – trestní řízení proti Jozefu Grundzovi „Řízení o předběžné otázce — Justiční spolupráce v trestních věcech — Rámcové rozhodnutí 2008/909/SVV — Článek 7 — Podmínka oboustranné trestnosti — Článek 9 — Důvod k odmítnutí uznání a výkonu vycházející z nedostatku oboustranné trestnosti — Státní příslušník vykonávajícího státu odsouzený ve vydávajícím státě za maření výkonu úředního rozhodnutí“

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/2

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského súdu v Prešove – Slovensko) – trestní řízení proti Jozefu Grundzovi
   (Věc C-289/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2008/909/SVV - Článek 7 - Podmínka oboustranné trestnosti - Článek 9 - Důvod k odmítnutí uznání a výkonu vycházející z nedostatku oboustranné trestnosti - Státní příslušník vykonávajícího státu odsouzený ve vydávajícím státě za maření výkonu úředního rozhodnutí“)
   (2017/C 063/03)
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Krajský súd v Prešove

      Účastník původního trestního řízení

   Jozef Grundza

      za přítomnosti: Krajská prokuratúra Prešov

      Výrok

   Článek 7 odst. 3 a čl. 9 odst. 1 písm. d) rámcového rozhodnutí Rady 2008/909/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o uplatňování zásady vzájemného uznávání rozsudků v trestních věcech, které ukládají trest odnětí svobody nebo opatření spojená se zbavením osobní svobody, za účelem jejich výkonu v Evropské unii, ve znění rámcové rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, musí být vykládány v tom smyslu, že podmínka oboustranné trestnosti musí být považována za splněnou v situaci, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, jestliže by skutkové okolnosti zakládající trestný čin, jak byly popsány v rozsudku vydaném příslušným orgánem vydávajícího státu, jako takové byly rovněž trestné na území vykonávajícího státu, pokud by na tomto území nastaly.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.


title: Věc C-240/06: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – Řízení zahájené Fortum Project Finance SA (Článek 56 odst. 1 ES — Směrnice 69/335/EHS — Článek 12 odst. 1 písm. a) a c) — Výjimka ze zákazu dvojího zdanění kapitálových vkladů — Vklad ve formě akcií do společnosti usazené v jiném členském státě — Výměna akcií — Daň z převodu majetku)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/17

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – Řízení zahájené Fortum Project Finance SA
   (Věc C-240/06) (1)

   (Článek 56 odst. 1 ES - Směrnice 69/335/EHS - Článek 12 odst. 1 písm. a) a c) - Výjimka ze zákazu dvojího zdanění kapitálových vkladů - Vklad ve formě akcií do společnosti usazené v jiném členském státě - Výměna akcií - Daň z převodu majetku)
   (2007/C 315/27)
   Jednací jazyk: finština
   Předkládající soud
   Korkein hallinto-oikeus
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Fortum Project Finance SA
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Korkein hallinto-oikeus – Výklad článku 56 ES a čl. 12 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 249, s. 25) – Výjimka ze zákazu dvojího zdanění kapitálových vkladů – Vklad ve formě akcií do společnosti usazené v jiném členském státě – Daň z převodu akcií
   Výrok
   Směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů, ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985, musí být vykládána v tom smyslu, že se její čl. 12 odst. 1 písm. c) nepoužije na uložení takové daně, jako je finská daň z převodu majetku (varainsiirtovero), jsou-li cenné papíry převedeny jako věcný vklad na kapitálovou společnost, která za to jako protiplnění předá své nově vydané akcie. Uložení takové daně je povoleno na základě čl. 12 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 178, 29.7.2006.


title: Věc C-190/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 22. dubna 2011 — Daniela Mühlleitner v. Ahmad Yusufi a Wadat Yusufi

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 22. dubna 2011 — Daniela Mühlleitner v. Ahmad Yusufi a Wadat Yusufi
   (Věc C-190/11)
   2011/C 204/27
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Daniela Mühlleitner

      Žalovaní: Ahmad Yusufi a Wadat Yusufi

      Předběžné otázky

   Předpokládá použití čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 44/2001 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (nařízení Brusel I) (1), že smlouva mezi spotřebitelem a podnikatelem byla uzavřena na dálku?

      (1)  Úř. věst. 2001, L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42.


title: Věc C-495/06 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 25. října 2007 – Bart Nijs v. Účetní dvůr Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Povýšení — Hodnotící období 2003 — Zpráva o vývoji služebního postupu — Rozhodnutí, kterým se s konečnou platností vystavuje zpráva — Rozhodnutí o povýšení jiného úředníka do platové třídy překladatel-revizor — Návrh na náhradu škody — Kasační opravný prostředek částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/18

         Usnesení Soudního dvora ze dne 25. října 2007 – Bart Nijs v. Účetní dvůr Evropských společenství
   (Věc C-495/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Povýšení - Hodnotící období 2003 - Zpráva o vývoji služebního postupu - Rozhodnutí, kterým se s konečnou platností vystavuje zpráva - Rozhodnutí o povýšení jiného úředníka do platové třídy překladatel-revizor - Návrh na náhradu škody - Kasační opravný prostředek částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný)
   (2008/C 22/35)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Bart Nijs (zástupce: F. Rollinger, advokát)

      Další účastník řízení: Účetní dvůr Evropských společenství (zástupce: T. Kennedy, zmocněnec)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 3. října 2006, Nijs v. Účetní dvůr (T-171/05), kterým Soud zamítl, za předpokladu, že vycházel z jiných žalobních důvodů, nežli nedostatečného odůvodnění, žalobu, jejímž předmětem bylo jednak zrušení rozhodnutí, kterým se s konečnou platností vystavuje hodnotící zpráva navrhovatele za hodnotící období 2003, rozhodnutí o přidělení bodů za zásluhy navrhovatele za hodnotící období 2003 a rozhodnutí o jeho nepovýšení v roce 2004, jakož i rozhodnutí o zamítnutí stížnosti podané proti těmto rozhodnutím, a jednak návrh na náhradu utrpěné újmy
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               B. Nijsovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc T-205/12: Žaloba podaná dne 16. května 2012 — GRE v. OHIM — Villiger Söhne (LIBERTE american blend)

text:
               14.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/10

         Žaloba podaná dne 16. května 2012 — GRE v. OHIM — Villiger Söhne (LIBERTE american blend)
   (Věc T-205/12)
   2012/C 209/17
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Německo) (zástupci: I. Memmler a S. Schulz, advokátky)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. března 2012 ve věci R 387/2011-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „LIBERTE american blend“ pro výrobky zařazené do třídy 34 — přihláška č. 7 481 211

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Villiger Söhne GmbH

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „LA LIBERTAD“ a obrazová ochranná známka „La LIBERTAD“ pro výrobky zařazené do třídy 14 a 34

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-533/93: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 3. března 2009 – Bouma a další v. Rada a Komise

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/38

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 3. března 2009 – Bouma a další v. Rada a Komise
   (Věc T-533/93) (1)

   2009/C 90/58

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda osmého senátu rozhodl o částečném vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 334, 9.12.1993.


title: Věc T-188/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2014 – Murnauer Markenvertrieb v. OHIM – Healing Herbs (NOTFALL) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství NOTFALL — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 52 odst. 1 písm. a) a čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Rovné zacházení“

text:
               22.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2014 – Murnauer Markenvertrieb v. OHIM – Healing Herbs (NOTFALL)
   (Věc T-188/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství NOTFALL - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 52 odst. 1 písm. a) a čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Rovné zacházení“)
   (2014/C 462/36)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Egelsbach, Německo) (zástupci: F. Traub a H. Daniel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: A. Poch, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Healing Herbs Ltd (Walterstone, Spojené království) (zástupce: R. Price, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. února 2013 (věc R 132/2012-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Healing Herbs Ltd a Murnauer Markenvertrieb GmbH

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnost Murnauer Markenvertrieb GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a náklady řízení vynaložené společností Healing Herbs Ltd.

      (1)  Úř. věst. C 156, 1.6.2013.


title: Věc C-142/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. března 2015 společností SolarWorld AG proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 14. ledna 2015 ve věci T-507/13, SolarWorld AG a další v. Evropská komise

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/5

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. března 2015 společností SolarWorld AG proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 14. ledna 2015 ve věci T-507/13, SolarWorld AG a další v. Evropská komise
   (Věc C-142/15 P)
   (2015/C 190/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: SolarWorld AG (zástupci: L. Ruessmann, advokát, J. Beck, Solicitor)

      Další účastnice řízení: Evropská komise,
   Brandoni solare SpA,
   Global Sun Ltd,
   Silicio Solar, SAU,
   Solaria Energia y Medio Ambiente, SA

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               prohlásit kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný;

               —

               zrušit usnesení Tribunálu ve věci T-507/13;

               —

               prohlásit žalobu na neplatnost ve věci T-507/13 za přípustnou, a

               —

               vrátit věc Tribunálu pro meritorní rozhodnutí o žalobě na neplatnost.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) uvádí na podporu svého kasačního opravného prostředku následující argumenty:
   Tribunál pochybil, když konstatoval, že navrhovatelka není přímo dotčena rozhodnutím Komise 2013/423/ES (1) z důvodu, že se uvedené rozhodnutí přímo nedotýká právního postavení navrhovatelky, a bylo předmětem prováděcích opatření.

               —

               Tribunál se dopustil pochybení, když konstatoval, že navrhovatelka není přímo dotčená rozhodnutím Komise 2013/423/EU, protože toto rozhodnutí bylo provedeno nařízením 748/2013 (2). Nařízení 748/2013 je potvrzujícím aktem ve vztahu k rozhodnutí 2013/423/EU. Navrhovatelka tudíž má aktivní legitimaci k tomu, aby rozhodnutí 2013/423/EU napadla přímo.

               —

               Konstatování Tribunálu, podle kterého rozhodnutí 2013/423/EU vyžaduje přijetí prováděcích opatření, je chybné, jelikož Tribunál se nezabýval tím, zda Komise měla prostor pro uvážení při přijímání nařízení 748/2013, nebo zda provedení rozhodnutí 2013/423/EU bylo ve vztahu k navrhovatelce ryze automatické, jak tomu ve skutečnosti bylo.

      (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 2. srpna 2013, kterým se přijímá závazek nabízený v souvislosti s řízením o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 209, s 26 ).

      (2)  Nařízení Komise (EU) č. 748/2013 ze dne 2. srpna 2013 , kterým se mění nařízení (EU) č. 513/2013 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 206, a. 1 )


title: Věc T-23/09: Žaloba podaná dne 21. ledna 2009 – CNOP a CCG v. Komise

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/49

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2009 – CNOP a CCG v. Komise
   (Věc T-23/09)
   (2009/C 55/88)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Conseil National de l'Ordre des Pharmaciens (CNOP), Conseil Central de la Section G de l'Ordre National des Pharmaciens (CCG), (Paříž, Francie), (zástupci: Y.-R. Guillou, H. Speyart a T. Verstraeten, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit sporné rozhodnutí; a

               —

               uložit Komisi, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyněmi.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhají zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 6494 ze dne 29. října 2008, kterým jim Komise nařídila podle čl. 20 odst. 4 nařízení č. 1/2003 (1), aby se podrobily kontrole týkající se jejich případné účasti nebo provádění dohod nebo jednání ve vzájemné shodě v rozporu s ustanoveními článků 81 ES nebo 82 ES.
   Toto jednání se mělo zejména projevovat ve formě rozhodnutí, která měla bránit farmaceutům nebo právnickým osobám v přístupu na trh se službami spočívajícími v lékařských biologických rozborech, omezovat jejich činnost na tomto trhu nebo je z tohoto trhu vylučovat, zejména tím, že farmaceuti nebo právnické osoby, které chtěly poskytovat služby spočívající v lékařských biologických rozborech, nebyli zapsáni do seznamu odboru G (Tableau de la Section G) a jejich zápis do tohoto seznamu nebyl aktualizován.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňují tři žalobní důvody vycházející:

               —

               z porušení zásady, podle které rozhodnutí orgánů Společenství musí být adresována útvarům s právní subjektivitou, jelikož Ordre National des Pharmaciens, jež byla rovněž adresátem sporného rozhodnutí, takovou subjektivitu neměla;

               —

               porušení povinnosti uvést odůvodnění, jelikož Komise jasně neidentifikovala útvar, jenž by byl podnikem nebo sdružením podniků ve smyslu čl. 20 odst. 4 nařízení č. 1/2003, a neuvedla důvody dokazující takovou kvalifikaci;

               —

               porušení čl. 20 odst. 4 nařízení č. 1/2003, jelikož žalobkyně, ani Ordre National des Pharmaciens i) nejsou podniky, jelikož nevykonávají žádnou hospodářskou činnost, nebo ii) nemohou být kvalifikovány jako sdružení podniků, jelikož dohromady seskupují členy, kteří nevykonávají hospodářskou činnost a nevykazují znaky sdružení podniků vyžadované Soudním dvorem v případě profesních sdružení, která mají veřejná poslání.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst., L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc C-272/12 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. prosince 2013 — Evropská komise v. Irsko, Francouzská republika, Italská republika, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd ( „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Osvobození minerálních olejů od spotřební daně — Úloha soudu — Důvod uplatněný unijním soudem bez návrhu — Vztah mezi daňovou harmonizací a kontrolou státních podpor — Pravomoci Rady a pravomoci Komise — Zásada právní jistoty — Presumpce legality unijních aktů“ )

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/9

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. prosince 2013 — Evropská komise v. Irsko, Francouzská republika, Italská republika, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd
   (Věc C-272/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Osvobození minerálních olejů od spotřební daně - Úloha soudu - Důvod uplatněný unijním soudem bez návrhu - Vztah mezi daňovou harmonizací a kontrolou státních podpor - Pravomoci Rady a pravomoci Komise - Zásada právní jistoty - Presumpce legality unijních aktů)
   2014/C 45/16
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, G. Conte, D. Grespan a N. Khan, jakož i K. Walkerová, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Irsko (zástupci: E. Creedon, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. McGarrym, SC), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a původně J. Gstalter, poté N. Rouam, zmocněnci), Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s G. Aiellem, avvocato dello Stato), Eurallumina SpA (zástupci: R. Denton a A. Stratakis, jakož i L. Martin Alegi a L. Philippou, solicitors), Aughinish Alumina Ltd (zástupci: C. Waterson, jakož i C. Little a J. Handoll, solicitors)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) ze dne 21. března 2012, Irsko a další v. Komise (spojené věci T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV a T-69/06 RENV), kterým Tribunál zrušil rozhodnutí Komise 2006/323/ES ze dne 7. prosince 2005 o osvobození minerálních olejů používaných jako palivo při výrobě oxidu hlinitého (aluminy) od spotřební daně v regionu Gardanne, v regionu Shannon a na Sardinii, které zavedly Francie, Irsko a Itálie (Úř. věst. 2006, L 119, s. 12) — Nesprávné právní posouzení — Nedostatek pravomoci Tribunálu — Procesní vady poškozující zájmy Komise — Úloha soudu — Porušení článků 87 ES a 88 ES a čl. 61 druhého pododstavce statutu Soudního dvora — Pojem „státní podpory“ — Přičitatelnost sporných osvobození členským státům nebo Radě — Vztah mezi daňovou harmonizací a státními podporami — Zásada právní jistoty — Presumpce legality — Zásada řádné správy.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 21. března 2012, Irsko a další v. Komise (T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV a T-69/06 RENV), se zrušuje.

               2)

               Spojené věci T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV a T-69/06 RENV se vrací Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 235, 4.8.2012.


title: Věc C-182/09: Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 3. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice in Northern Ireland, Queen's Bench Division — Spojené království) — Seaport (NI) Ltd v. Department of the Environment for Northern Ireland

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/37

         Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 3. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice in Northern Ireland, Queen's Bench Division — Spojené království) — Seaport (NI) Ltd v. Department of the Environment for Northern Ireland
   (Věc C-182/09) (1)

   ()
   2010/C 346/66
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda prvního senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 193, 15.8.2009.


title: Věc C-215/05 P: Kasační opravný prostředek podaný dne  21. března 2005  Théodorosem Papoulakosem proti usnesení Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne  26. listopadu 2001  ve věci T-248/01, Théodoros Papoulakos v. Italská republika a Komise Evropských společenství

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. března 2005 Théodorosem Papoulakosem proti usnesení Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 26. listopadu 2001 ve věci T-248/01, Théodoros Papoulakos v. Italská republika a Komise Evropských společenství
   (Věc C-215/05 P)
   (2006/C 165/20)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Théodoros Papoulakos (zástupce: D. Koutouvalis, dikigoros )

      Další účastníci řízení: Italská republika a Komise Evropských společenství
   Usnesením ze dne 2. února 2006 Soudní dvůr (pátý senát) odmítl kasační opravný prostředek jako nepřípustný.


title: Věc C-627/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Judecătoria Câmpulung (Rumunsko) dne 23. listopadu 2015 – Dumitru Gavrilescu, Liana Gavrilescu v. SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA – sucursala Câmpulung

text:
               10.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Judecătoria Câmpulung (Rumunsko) dne 23. listopadu 2015 – Dumitru Gavrilescu, Liana Gavrilescu v. SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA – sucursala Câmpulung
   (Věc C-627/15)
   (2016/C 165/05)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Judecătoria Câmpulung

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Dumitru Gavrilescu, Liana Gavrilescu

      Žalované: SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA – sucursala Câmpulung

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 4 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (1) vykládat v tom smyslu, že výrazy „hlavní předmět smlouvy“ a „přiměřenost ceny a odměny na straně jedné [a] služeb nebo zboží dodávaných výměnou na straně druhé“ se vztahují na klauzuli, která je obsažena ve smlouvě o úvěru vyjádřeném v cizí měně uzavřené mezi prodávajícím nebo poskytovatelem a spotřebitelem, nebyla individuálně sjednána a podle níž je pro účely splácení splátek úvěru dlužník povinen výlučně nést „měnové riziko“ spočívající v potenciálním negativním účinku, kterým je zvýšení měsíční platební povinnosti z důvodu kolísání směnných kurzů a který by měl nést v důsledku uzavření úvěrové smlouvy a vrácení částek vyplacených na základě smlouvy o úvěru v jiné měně, než je rumunská národní měna?

               2)

               Je třeba v souladu s čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13 mít za to, že povinnost spotřebitele nést při splácení úvěru rozdíl vyplývající ze zvýšení kurzu měny, v níž byl úvěr poskytnut (CHF), představuje odměnu, jejíž přiměřenost ve vztahu k poskytnuté službě nemůže být přezkoumána pro účely posouzení její zneužívající povahy?

               3)

               Pokud je odpovědí na předcházející otázku, že taková klauzule může být předmětem posouzení zneužívající povahy, lze mít za to, že uvedená klauzule splňuje požadavky dobré víry, vyváženosti a transparentnosti stanovené dotčenou směrnicí, a spotřebiteli na základě jasných a srozumitelných kritérií umožňuje předvídat důsledky, které pro něj z této klauzule vyplývají?

               4)

               Spadá taková smluvní klauzule, jako je klauzule v bodě 4.2 všeobecných podmínek smlouvy, podle které se bance přiznává právo převést úvěr poskytnutý v CHF do národní měny v případě výkyvu směnného kurzu směrem nahoru překračujícího 10 % hodnoty kurzu ke dni podpisu smlouvy, aby se zamezilo tomu, že bude pokračovat zvýšená expozice vůči měnovému riziku, aniž by obdobné právo bylo přiznáno spotřebiteli, do rozsahu ochrany směrnice 93/13, nebo nemůže být předmětem posouzení zneužívající povahy?

      (1)  Úř. věst. L 95, 21.4.1993, s. 29.


title: Věc F-49/07: Žaloba podaná dne 23. května 2007 – R v. Komise

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/49

         Žaloba podaná dne 23. května 2007 – R v. Komise
   (Věc F-49/07)
   (2007/C 199/96)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: R (zástupce: O. Martins, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou;

               —

               v případě potřeby prohlásit zrušení rozhodnutí ze dne 13. února 2007, kterým Komise zamítla stížnost a žádost žalobkyně o náhradu škody ze dne 8. listopadu 2006 a rozhodnutí ze dne 19. prosince 2005;

               —

               v případě potřeby prohlásit neexistenci všech zkušebních dob úředníka, jakož i všech aktů přijatých za těchto okolností nebo prohlásit zrušení všech přípravných a odvozených aktů nebo aktů směřujících k prodloužení trvání účinků zprávy o ukončení zkušební doby úředníka ze dne 10. ledna 2005, a zejména takzvané mezitímní zprávy ze dne 11. srpna 2004, sdělení paní X ze dne 13. dubna 2005 a aktu oprávněného ke jmenování (OOJ) o opětovném přidělení ze dne 3. března 2005;

               —

               v případě potřeby prohlásit částečné zrušení zprávy o ukončení zkušební doby dočasného úředníka „výzkumu“, jak byla dokončena dne 18. května 2004, ve vztahu k poznámkám uvedeným spolupodepisujícím úředníkem;

               —

               v případě potřeby prohlásit zrušení sdělení generálního ředitele DG ADMIN ze dne 20. července 2005, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o pomoc ze dne 11. listopadu 2004 na základě článku 24 služebního řádu;

               —

               určit odpovědnost Evropského společenství založenou z důvodu všech napadených rozhodnutí a aktů a protiprávního jednání Komise ve vztahu k žalobkyni;

               —

               případně přiznat žalobkyni náhradu škody z důvodů vzniklých škod ve výši 2 500 000 eur;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení;

               —

               v případě potřeby vyzvat Komisi, aby se zúčastnila smírného narovnání podle čl. 7 odst. 4 přílohy I Statutu Soudního dvora.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně vytýká Komisi pochybení, opomenutí a nedostatky v řízení zaměstnanců, které představovaly protiprávní jednání ve vztahu k ní takové povahy, že mohou založit odpovědnost tohoto orgánu. Podle žalobkyně se Komise dopustila zneužití pravomoci a porušila několik podstatných formálních náležitostí, práva na obhajobu a povinnost uvést odůvodnění. Navíc napadené akty byly postiženy zjevně nesprávným posouzením a porušily článek 26 služebního řádu, jakož i nařízení č. 45/2001 (1), povinnost řádné péče a povinnost poskytnout pomoc uvedené v článku 24 služebního řádu, zásadu práva na služební postup a zásadu řádné správy. Žalobkyně byla krom toho obětí psychického obtěžování.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. 2001, L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102).