title: Věc T-372/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2012 — Bolloré v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh samopropisovacího papíru — Stanovení cen — Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU — Rozhodnutí přijaté po zrušení prvního rozhodnutí — Přičtení protiprávního jednání mateřské společnosti jako přímo odpovědné osobě — Legalita trestných činů a trestů — Právní jistota — Personalita trestů — Spravedlivý proces — Rovné zacházení — Přiměřená lhůta — Práva obhajoby — Pokuty — Promlčení — Polehčující okolnosti — Spolupráce“ )

text:
               4.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2012 — Bolloré v. Komise
   (Věc T-372/10) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh samopropisovacího papíru - Stanovení cen - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Rozhodnutí přijaté po zrušení prvního rozhodnutí - Přičtení protiprávního jednání mateřské společnosti jako přímo odpovědné osobě - Legalita trestných činů a trestů - Právní jistota - Personalita trestů - Spravedlivý proces - Rovné zacházení - Přiměřená lhůta - Práva obhajoby - Pokuty - Promlčení - Polehčující okolnosti - Spolupráce)
   2012/C 235/32
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bolloré (Ergué-Gabéric, Francie) (zástupci: P. Gassenbach, C. Lemaire a O. de Juvigny, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: W. Mölls, F. Castillo de la Torre a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s N. Coutrelis, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení či změnu rozhodnutí Komise C(2010) 4160 v konečném znění ze dne 23. června 2010, které se týká řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/36.212 — Samopropisovací papír).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Bolloré ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc T-484/09: Žaloba podaná dne 27. listopadu 2009 — McLoughney v. OHIM — Kern (Powerball)

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/40

         Žaloba podaná dne 27. listopadu 2009 — McLoughney v. OHIM — Kern (Powerball)
   (Věc T-484/09)
   2010/C 37/56
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Rory McLoughney (Thurles, Irsko) (zástupce: J. M. Stratford-Lysandrides, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Ernst Kern (Zahling, Německo)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. září 2009 ve věci R 1547/2006-4;

               —

               vyhovět námitkám podaným proti přihlášce ochranné známky Společenství č. 3 164 779; a

               —

               podpůrně, vrátit námitky žalovanému k opětovnému posouzení v souladu s rozsudkem Soudu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Powerball“ pro výrobky ve třídách 10, 25 a 28

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobce

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Nezapsaná ochranná známka „POWERBALL“ používaná v obchodním styku v Irsku a ve Spojeném království

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 3 a článku 73 nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 3 a článek 75 nařízení Rady č. 207/2009) a pravidel 50 odst. 2 a 52 odst. 1 nařízení Komise č. 2868/95 (1) tím, že odvolací senát neposoudil námitky podle čl. 8 odst. 3 nařízení Rady č. 40/94 a že měl uznat, že žalobce byl oprávněn podat námitky proti dotčené ochranné známce Společenství; porušení čl. 8 odst. 4 a článku 73 nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 4 a článek 75 nařízení Rady č. 207/2009) a pravidel 50 odst. 2 a 52 odst. 1 nařízení Komise č. 2868/95 tím, že odvolací senát neposoudil námitky podle čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 40/94 a že měl uznat, že žalobce je majitelem starších práv a používal namítanou ochrannou známku v obchodním styku.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1995 L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).


title: Věc T-519/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2014 – Toshiba v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh silových transformátorů — Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Dohoda o rozdělení trhu — Důkaz distancování od kartelu — Omezení hospodářské soutěže — Ovlivnění obchodu — Překážky vstupu — Pokuty — Základní částka — Referenční rok — Bod 18 pokynů pro výpočet pokut z roku 2006 — Použití části fiktivního trhu na trhu v EHP“

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2014 – Toshiba v. Komise
   (Věc T-519/09) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh silových transformátorů - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Dohoda o rozdělení trhu - Důkaz distancování od kartelu - Omezení hospodářské soutěže - Ovlivnění obchodu - Překážky vstupu - Pokuty - Základní částka - Referenční rok - Bod 18 pokynů pro výpočet pokut z roku 2006 - Použití části fiktivního trhu na trhu v EHP“)
   2014/C 212/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Toshiba Corp. (Tokio, Japonsko) (zástupci: J. F. MacLennan, solicitor, A. Schulz, J. Jourdan a P. Berghe, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Bourke a K. Mojzesowicz, poté K. Mojzesowicz a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 7. října 2009 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 EHP (věc COMP/39.129-Silové transformátory) a podpůrně snížení pokuty uložené žalobkyni tímto rozhodnutím.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Toshiba Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Věc T-140/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  14. září 2005  – Ehcon v. Komise ( Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Zamítnutí nabídky uchazeče — Mimosmluvní odpovědnost — Promlčení — Nepřípustnost — Zjevně neopodstatněná žaloba )

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/23

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 14. září 2005 – Ehcon v. Komise
   (Věc T-140/04) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Zamítnutí nabídky uchazeče - Mimosmluvní odpovědnost - Promlčení - Nepřípustnost - Zjevně neopodstatněná žaloba“)
   (2005/C 296/50)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Adviesbureau Ehcon BV (Reeuwijk, Nizozemsko) (zástupce: M. Goedkoop, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Parpala a E. Manhaeve, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba na náhradu škody směřující k náhradě škody, kterou žalobkyně údajně utrpěla z důvodu zamítnutí své nabídky v zadávacím řízení zveřejněném dne 10. srpna 1996 (Úř. věst. C 232, s. 35), na služby, kterých se týká směrnice Rady 80/778/EHS ze dne 15. července 1980 o kvalitě vody pro lidskou spotřebu (Úř. věst. L 229, s. 11)
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako částečně nepřípustná a jako částečně zjevně neopodstatněná.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 146, 29.5.2004.


title: Věc T-55/06: Žaloba podaná dne  22. února 2006  – RKW v. Komise

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/20

         Žaloba podaná dne 22. února 2006 – RKW v. Komise
   (Věc T-55/06)
   (2006/C 96/37)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: RKW AG Rheinische Kunststoffwerke (Worms, Německo) (zástupce: H.-J. Hellmann)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí žalobkyně ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 ES (věc K(2005) 4653 konečné, COMP/F/38.354 – Průmyslové pytle) doručené žalobkyni dne 14. prosince 2005, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;
               podpůrně snížit pokutu uloženou žalobkyni;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně zpochybňuje rozhodnutí Komise K(2005)4634 konečné ze dne 30. listopadu 2005 ve věci COMP/F/38.354 – Průmyslové pytle. V napadeném rozhodnutí byla žalobkyni uložena pokuta za porušení článku 81 ES, jelikož se, podle Komise, zúčastnila komplexu dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví průmyslových pytlů v Belgii, Německu, Španělsku, Francii, Lucembursku a Nizozemsku.
   Na podporu své žaloby žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu, že správa musí být soudržná a zákonná. Způsob, jakým žalovaná uděluje pokuty, nenáleží do působnosti zmocňovacího ustanovení, jmenovitě čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 (1) nebo nařízení č. 1/2003 (2). V tomto ohledu žalobkyně rovněž tvrdí, že byly porušeny zásady rovného zacházení a proporcionality.
   Krom toho si žalobkyně stěžuje, že čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 a pokyny pro stanovení výše pokut byly nesprávně použity. Zejména provedení a posouzení důkazu ve vztahu k žalobkyni byly nesprávné. Navíc, s ohledem na předcházející správní praxi byla žalobkyně pokutována nepřiměřeně. Pokud jde o výši počáteční pokuty uložené z důvodu závažnosti porušení, žalobkyně tvrdí, že byla v mnoha ohledech vystavena nerovnému zacházení ve srovnání s ostatními účastníky řízení, kterým bylo toto rozhodnutí rovněž adresováno. Krom toho žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně určila trvání porušení a nevzala v úvahu polehčující okolnosti. Konečně žalobkyně tvrdí, že čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 byl rovněž porušen, jelikož pokuta byla ve světle použití oznámení o neuložení nebo snížení pokut nesprávně stanovena.

      (1)  Rada EHS: Nařízení č. 17 První nařízení, kterým se provádějí články 85 a 86 Smlouvy (Úř. věst. 13, 21.2.1962, s. 204; Zvl. vyd. 08/01, s. 3)

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc T-111/08: Žaloba podaná dne 1. března 2008 – MasterCard a další v. Komise

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/26

         Žaloba podaná dne 1. března 2008 – MasterCard a další v. Komise
   (Věc T-111/08)
   (2008/C 116/47)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: MasterCard Inc. (Purchase, Spojené státy), Mastercard International Inc. (Purchase, Spojené státy) a MasterCard Europe SPRL (Waterloo, Belgie) (zástupci: B. Amory, V. Brophy a S. McInnes, advokáti, a T. Sharpe, QC)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou;

               —

               zrušit rozhodnutí v jeho celku; nebo podpůrně zrušit články 3, 4, 5 a 7 rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svou žalobou se žalobkyně domáhají zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 6474 konečné ze dne 19. prosince 2007 ve věcech COMP/34.579 – MasterCard, COMP/36.518 – EuroCommerce, COMP/38.580 – Commercial Cards (MasterCard) a, podpůrně, zrušení příslušných ustanovení rozhodnutí, která se týkají uloženého nápravného opatření, z důvodu, že rozhodnutí je postiženo vadou spočívající v právním omylu, v nedostatečném nebo neexistujícím odůvodnění a ve zjevném skutkovém omylu. Dále žaloba vychází z porušení práva na obhajobu žalobkyň během šetření Komise. Konkrétně se žalobkyně dovolávají následujících důvodů vycházejících z článků 229 ES, 230 ES a 253 ES, jakož i ze zásad práva Společenství.
   Zaprvé se podle žalobkyň Komise dopustila skutkového a právního omylu, a) jelikož řádně nezjistila omezení hospodářské soutěže ve smyslu čl. 81 odst. 1 ES a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP, b) pokud jde o správné měřítko, které je třeba použít při zjišťování objektivní nezbytnosti ve smyslu výše uvedených ustanovení.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila skutkového a právního omylu, když rozhodla, že Mastercard Payment Organisation je sdružením podniků ve smyslu čl. 81 odst. 1 ES a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP a že poplatek za přeshraniční vyřízení a související pravidla přestavují rozhodnutí tohoto sdružení podniků.
   Zatřetí žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila několika porušení podstatných procesních náležitostí a že nápravná a donucovací opatření, která uložila, jsou nepřiměřená.
   Navíc žalobkyně tvrdí, že Komise protiprávně klade vysoké požadavky na dokazování, pokud jde o splnění podmínek čl. 81 odst. 3 ES.


title: Věc C-285/07: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – A.T. v. Finanzamt Stuttgart-Körperschaften ( Směrnice 90/434/EHS — Přeshraniční výměna akcií — Daňová neutralita — Podmínky — Články 43 ES a 56 ES — Právní předpisy členského státu, které podmiňují zachování účetní hodnoty převáděných podílů pro za ně získané nové podíly, a tudíž daňovou neutralitu převodu, převedením této hodnoty do daňové rozvahy cizí nabývající společnosti — Slučitelnost )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – A.T. v. Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   (Věc C-285/07) (1)

   („Směrnice 90/434/EHS - Přeshraniční výměna akcií - Daňová neutralita - Podmínky - Články 43 ES a 56 ES - Právní předpisy členského státu, které podmiňují zachování účetní hodnoty převáděných podílů pro za ně získané nové podíly, a tudíž daňovou neutralitu převodu, převedením této hodnoty do daňové rozvahy cizí nabývající společnosti - Slučitelnost“)
   (2009/C 32/05)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: A.T.

      Žalovaný: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

      Za přítomnosti: Bundesministerium der Finanzen
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesfinanzhof – Výklad čl. 8 odst. 1 a 2 směrnice Rady 90/434/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států (Úř. věst. L 225, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 142) a článků 43 ES a 56 ES – Společník nabývající cenné papíry představující základní kapitál nabývající společnosti výměnou za cenné papíry nabyté společnosti – Zdanění společníka nabyté společnosti – Daňové předpisy členského státu, které vážou možnost společníka přiznat účetní hodnotu (Buchwertansatz) cenným papírům obdrženým výměnou na podmínku, že nabývající společnost rovněž přizná vyměněným cenným papírům účetní hodnotu (doppelte Buchwertverknüpfung)
   Výrok
   Článek 8 odst. 1 a odst. 2 směrnice Rady 90/434/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států brání právní úpravě členského státu, podle které výměna akcií vede u společníků nabyté společnosti ke zdanění kapitálových zisků z převodu, které odpovídají rozdílu mezi pořizovacími náklady převáděných podílů a jejich tržní cenou, pokud nabývající společnost nepřevede původní účetní hodnotu převáděných podílů do vlastní daňové rozvahy.

      (1)  Úř. věst. C 247, 20.10.2007.


title: Věc C-256/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. března 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf — Německo) — Mitsui & Co. Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Düsseldorf ( Celní kodex Společenství — Vrácení cla — Článek 29 odst. 1 a odst. 3 písm. a) — Celní hodnota — Nařízení (EHS) č. 2454/93 — Článek 145 odst. 2 a 3 — Zohlednění plateb uskutečněných prodávajícím v rámci plnění záruky stanovené v kupní smlouvě při určení celní hodnoty — Časová působnost — Hmotněprávní pravidla — Procesní pravidla — Zpětná účinnost pravidla — Platnost )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. března 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf — Německo) — Mitsui & Co. Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Düsseldorf
   (Věc C-256/07) (1)

   („Celní kodex Společenství - Vrácení cla - Článek 29 odst. 1 a odst. 3 písm. a) - Celní hodnota - Nařízení (EHS) č. 2454/93 - Článek 145 odst. 2 a 3 - Zohlednění plateb uskutečněných prodávajícím v rámci plnění záruky stanovené v kupní smlouvě při určení celní hodnoty - Časová působnost - Hmotněprávní pravidla - Procesní pravidla - Zpětná účinnost pravidla - Platnost“)
   2009/C 113/08
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Mitsui & Co. Deutschland GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Düsseldorf

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Finanzgericht Düsseldorf — Výklad čl. 29 odst. 1 a odst. 3 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307), jakož i čl. 145 odst. 2 a odst. 3 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3), ve znění nařízení Komise (ES) č. 444/2002 ze dne 11. března 2002 (Úř. věst. L 68, s. 11; Zvl. vyd. 02/12, s. 209) — Platnost těchto posledně uvedených ustanovení v rozsahu ve kterém se tato použijí se zpětnou účinností rovněž na dovozy, pro které byla celní prohlášení přijata před vstupem nařízení Komise (ES) č. 444/2002 v platnost — Zohlednění plateb uskutečněných prodávajícím v rámci plnění záruky stanovené v kupní smlouvě při určení celní hodnoty dováženého zboží pro účely náhrady kupujícímu výdajů spojených se záručními plněními, která je posledně uvedený povinen poskytnout svým odběratelům z důvodu vadnosti zboží.

      Výrok

               1)

               Článek 29 odst. 1 a odst. 3 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, jakož i čl. 145 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení Komise (ES) č. 444/2002 ze dne 11. března 2002, je třeba vykládat v tak, že jestliže vady zboží, které se objeví po jeho propuštění do volného oběhu, ale o nichž je prokázáno, že existovaly před tímto propuštěním, vedou na základě smluvní záruky k následným náhradám výrobce-prodávajícího ve prospěch kupujícího, přičemž tyto náhrady odpovídají nákladům na opravy fakturovaným distributory posledně uvedené osoby, pak takové náhrady mohou vést ke snížení hodnoty transakce uvedeného zboží, a tudíž jeho celní hodnoty, tedy hodnoty deklarované na základě ceny, která byla původně dohodnuta mezi výrobcem-prodávajícím a kupujícím.

               2)

               Článek 145 odst. 2 a 3 nařízení č. 2454/93, ve znění nařízení č. 444/2002, se nepoužije na dovozy, jejichž celní prohlášení byla přijata před 19. březnem 2002.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc C-419/10: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Německo) — Wolfgang Hofmann v. Freistaat Bayern ( „Směrnice 2006/126/ES — Vzájemné uznávání řidičských průkazů — Odmítnutí členského státu uznat platnost řidičského průkazu, který jiný členský stát vydal osobě, jíž byl na území prvního státu řidičský průkaz odňat“ )

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/6

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Německo) — Wolfgang Hofmann v. Freistaat Bayern
   (Věc C-419/10) (1)

   (Směrnice 2006/126/ES - Vzájemné uznávání řidičských průkazů - Odmítnutí členského státu uznat platnost řidičského průkazu, který jiný členský stát vydal osobě, jíž byl na území prvního státu řidičský průkaz odňat)
   2012/C 174/06
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Wolfgang Hofmann

      Žalovaný: Freistaat Bayern

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Výklad čl. 2 odst. 1 a čl. 11 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech (Úř. věst. L 403, s. 18) — Vzájemné uznávání řidičských průkazů — Odmítnutí členského státu uznat platnost řidičského průkazu, který jiný členský stát vydal osobě, jíž byl na území prvního státu řidičský průkaz odňat

      Výrok

   Článek 2 odst. 1 a čl. 11 odst. 4 druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát v období, kdy pro držitele průkazu vydaného jiným členským státem neplatil zákaz žádat o nový řidičský průkaz, a i přesto, že podmínka obvyklého bydliště na území posledně uvedeného státu byla splněna, odmítl uznat platnost tohoto řidičského průkazu, pokud byl danému držiteli na území prvního členského státu předchozí řidičský průkaz odňat.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc T-143/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. prosince 2012 — Consorzio vino Chianti Classico v. OHIM — FFR (F.F.R.) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství „F.F.R.“ — Starší národní obrazové ochranné známky CHIANTI CLASSICO — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. prosince 2012 — Consorzio vino Chianti Classico v. OHIM — FFR (F.F.R.)
   (Věc T-143/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství „F.F.R.“ - Starší národní obrazové ochranné známky CHIANTI CLASSICO - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 26/80
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Consorzio vino Chianti Classico (Radda in Chianti, Itálie) (zástupci: S. Corona, G. Ciccone a A. Loffredo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně V. Melgar a G. Mannucci, poté V. Melgar a D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Fédération française de rugby (FFR) (Marcoussis, Francie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. ledna 2011 (věc R 43/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Consorzio vino Chianti Classico a Fédération française de rugby (FFR).

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) OHIM ze dne 10. ledna 2011 (věc R 43/2010-4) se zrušuje v rozsahu, v němž odvolací senát zamítl námitky založené na čl. 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Consorzio vino Chianti Classico a OHIM ponesou vlastní náklady řízení vynaložené v rámci řízení před Tribunálem.

      (1)  Úř. věst. C 152, 21.5.2011.


title: Věc C-289/07: Žaloba podaná dne 14. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/25

         Žaloba podaná dne 14. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-289/07)
   (2007/C 183/44)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Caeiros a D. Kukovec, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), nesplnila povinnost, která pro ni vyplývá z čl. 71 odst. 1 výše uvedené směrnice 2004/17/ES;

               —

               podpůrně určit, že Portugalská republika v každém případě tím, že neoznámila uvedená opatření Komisi, nesplnila povinnost, která pro ni vyplývá z téhož ustanovení;

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice do vnitrostátního práva uplynula dne 31. ledna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 1.


title: Věc C-96/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Pest Megyei Bíróság (Maďarská republika) dne 3. března 2008 – CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Pest Megyei Bíróság (Maďarská republika) dne 3. března 2008 – CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály
   (Věc C-96/08)
   (2008/C 142/18)
   Jednací jazyk: maďarština
   Předkládající soud
   Pest Megyei Bíróság
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Kereskedelmi Kft.

      Žalovaná: Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály
   Předběžné otázky
   Je v souladu se zásadou svobody usazování zakotvenou v článcích 43 ES a 48 ES právní úprava, podle které jsou obchodní společnosti se sídlem v Maďarsku povinny hradit příspěvek na odborné vzdělávání také tehdy, když zaměstnávají pracovníky ve svých zahraničních pobočkách a své povinnosti v oblasti daní a sociálního zabezpečení pokud jde o tyto pracovníky plní ve státu pobočky?


title: Věc F-90/07: Žaloba podaná dne 17. září 2007 – Traore v. Komise

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/72

         Žaloba podaná dne 17. září 2007 – Traore v. Komise
   (Věc F-90/07)
   (2007/C 269/131)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Amadou Traore (Rhodes Saint Genèse, Belgie) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým byla zamítnuta kandidatura žalobce na místo dočasného chargé d'affaires delegace Komise v Togu, na které byl jmenován X;

               —

               zrušit jmenování X na uvedené místo;

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým byla zamítnuta kandidatura žalobce na místo operačního vedoucího delegace Komise v Tanzánii, na které byl jmenován Y;

               —

               zrušit jmenování Y na uvedené místo;

               —

               uložit žalované náhradu nemajetkové újmy a poškození služebního postupu žalovaného ve výši 3 500 eur;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby uplatňuje žalobce především nesrovnalosti vzniklé při přijímacím řízení jednak tím, že platová třída sporných pracovních míst byla v rozporu se zásadami zakotvenými zejména v rozsudku Economidis v. Komise (1) stanovena na AD9 až AD14, a jednak tím, že nebylo dodrženo oznámení o volném pracovním místě, týkající se prvního sporného pracovního místa, a pořadí stanovené v čl. 29 odst. 1 služebního řádu úředníků Evropských společenství (služebního řádu). Žalobce dodává, že nebylo provedeno srovnávací přezkoumání zásluh, což prokazuje existenci zneužití pravomoci, jakož i porušení zásady rovného zacházení a práva na služební postup.
   Žalobce mimoto uplatňuje, že Komise porušila čl. 1d odst. 1 služebního řádu tím, že zamítla jeho kandidatury především z důvodu jeho afrického původu.

      (1)  Rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 14. prosince 2006, F-122/05, Úř. věst. C 331, 30.12.2006, s. 47.


title: Věc T-124/11: Žaloba podaná dne 3. března 2011 — Kipré v. Rada

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/19

         Žaloba podaná dne 3. března 2011 — Kipré v. Rada
   (Věc T-124/11)
   2011/C 130/36
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Stéphane Kipré (Abidžan, Pobřeží slonoviny) (zástupce: J.-C. Tchikaya, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobce

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2011/18/SZBP ze dne 14. ledna 2011 o změně rozhodnutí Rady 2010/656/SZBP, kterým se obnovují omezující opatření vůči Pobřeží slonoviny, a dále nařízení Rady (EU) č. 25/2011 ze dne 14. ledna 2011 o změně nařízení (ES) č. 560/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny, a to v části, v níž se týkají žalobce;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobcem uplatňované žalobní důvody a hlavní argumenty jsou v podstatě stejné jako žalobní důvody a hlavní argumenty uplatňované ve věci T-118/11, Attey v. Rada, nebo jsou jim podobné.


title: Věc C-231/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. května 2017 T. V. Vatsevou proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 7. dubna 2017 ve věci T-920/16, Vatseva v. Evropský soud pro lidská práva

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. května 2017 T. V. Vatsevou proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 7. dubna 2017 ve věci T-920/16, Vatseva v. Evropský soud pro lidská práva
   (Věc C-231/17 P)
   (2017/C 293/16)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Vatseva (zástupkyně: K. Mladenova, advokátka)

      Další účastník řízení: Evropský soud pro lidská práva
   Usnesením ze dne 6. července 2017 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc T-462/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. listopadu 2015 – Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi v. Komise „Státní podpory — Digitální televizní vysílání — Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech ve Španělsku — Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti slučitelné a zčásti neslučitelné s vnitřním trhem — Zvýhodnění — Služba obecného hospodářského zájmu — Článek 107 odst. 3 písm. c) SFEU — Nové podpory“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. listopadu 2015 – Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi v. Komise
   (Věc T-462/13) (1)

   („Státní podpory - Digitální televizní vysílání - Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech ve Španělsku - Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti slučitelné a zčásti neslučitelné s vnitřním trhem - Zvýhodnění - Služba obecného hospodářského zájmu - Článek 107 odst. 3 písm. c) SFEU - Nové podpory“)
   (2016/C 027/42)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Comunidad Autónoma del País Vasco (Španělsko) a Itelazpi, SA (Zamudio, Španělsko) (zástupci: původně N. Ruiz García, J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo a M. Muñoz de Juan, poté J. Buendía Sierra a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, B. Stromsky a P. Němečková, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: SES Astra (Betzdorf, Lucembursko) (zástupci: F. González Díaz, F. Salerno a V. Romero Algarra, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2014/489/EU ze dne 19. června 2013 o státní podpoře SA.28599 [C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)] poskytnuté Španělským královstvím na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech (kromě oblasti Kastilie-La Mancha) (Úř. věst. L 217, s. 52).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Comunidad Autónoma del País Vasco (Španělsko) a společnost Itelazpi, SA, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady hlavního řízení vynaložené Evropskou komisí a společností SES Astra.

               3)

               Comunidad Autónoma del País Vasco a společnost Itelazpi nahradí náklady řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 304, 19. 10. 2013.


title: Věc C-366/11: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. května 2012 — Evropská komise v. Belgické království ( „Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 2000/60/ES — Vodní politika Unie — Plány povodí — Zveřejnění a oznámení Komisi — Neexistence — Informování veřejnosti a konzultace ohledně návrhů plánů povodí — Neexistence“ )

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. května 2012 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-366/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 2000/60/ES - Vodní politika Unie - Plány povodí - Zveřejnění a oznámení Komisi - Neexistence - Informování veřejnosti a konzultace ohledně návrhů plánů povodí - Neexistence)
   2012/C 200/08
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: I. Hadjiyiannis a A. Marghelis, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království (zástupci: T. Materne a J.-C. Halleux, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, s. 1), ve stanovené lhůtě — Nevypracování plánů povodí ve smyslu čl. 13 odst. 2, 3 a 6 a čl. 15 odst. 1 směrnice — Postup informování veřejnosti a konzultace ohledně návrhů uvedených plánů — Neexistence

      Výrok

               1)

               Belgické království tím, že ve stanovené lhůtě nevypracovalo všechny plány povodí, a to jak pro oblast povodí ležící zcela na vnitrostátním území, tak pro mezinárodní oblast povodí, a tím, že Evropské komisi ve stanovené lhůtě nezaslalo kopii těchto plánů, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 13 odst. 2, 3 a 6 a čl. 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky; Belgické království krom toho tím, že ve stanovené lhůtě nezahájilo postupy informování veřejnosti a konzultace ohledně návrhů plánů povodí, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 14 odst. 1 písm. c) této směrnice.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 298, 8.10.2011.


title: Věc C-517/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 15. listopadu 2012 — CTP v. Regione Campania

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/34

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 15. listopadu 2012 — CTP v. Regione Campania
   (Věc C-517/12)
   2013/C 26/64
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: CTP — Compagnia Trasporti Pubblici SpA

      Odpůrce: Regione Campania

      Předběžná otázka

   Vzniká na základě článku 4 nařízení (EHS) č. 1191/69 (1) právo na vyrovnání pouze pokud po podání příslušné žádosti příslušné orgány nezrušily závazek služby, který způsobuje hospodářské nevýhody pro dopravní podniky, nebo se toto ustanovení uplatní pouze pro závazky služby, pro které nařízení stanoví zrušení a neumožňuje jejich zachování?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 ze dne 26. června 1969 o postupu členských států ohledně závazků vyplývajících z pojmu veřejné služby v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách (Úř. věst. L 156, s. 1; Zvl. vyd. 07/01, s. 19).


title: Věc T-226/17: Žaloba podaná dne 19. dubna 2017 – Adapta Color v. EUIPO – Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)

text:
               26.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/24

         Žaloba podaná dne 19. dubna 2017 – Adapta Color v. EUIPO – Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)
   (Věc T-226/17)
   (2017/C 202/39)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Adapta Color, SL (Peñiscola, Španělsko) (zástupci: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Coating Foreign IP Co. LLC (Wilmington, Delaware, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Rustproof System ADAPTA“ – Ochranná známka Evropské unie č. 9 905 548

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. února 2017, ve věci R 2408/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl žalobě v plném rozsahu;

               —

               napadené usnesení zrušil;

               —

               uložil žalovanému a případně také další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i nákladů vynaložených v řízení o prohlášení neplatnosti a v odvolacím řízení před EUIPO.

      Dovolávané žalobní důvody

   Dovolávané žalobní důvody jsou totožné s důvody dovolávanými ve věci T-223/17.


title: Věc C-277/13: Žaloba podaná dne 21. května 2013 — Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               10.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/2

         Žaloba podaná dne 21. května 2013 — Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-277/13)
   2013/C 233/02
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a F. W. Bulst, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Portugalská republika tím, že nepřijala nezbytná opatření pro uspořádání postupu výběru poskytovatelů oprávněných k poskytování služeb pozemního odbavování souvisejících s odbavováním zavazadel, s manipulací na rampě a s odbavováním nákladu a pošty na letištích Lisabon, Porto a Faro, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 11 směrnice Rady 96/67/ES (1) ze dne 15. října 1996 o přístupu na trh odbavovacích služeb na letištích Společenství;

               —

               uložil Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Portugalská republika tím, že v souvislosti s výběrem poskytovatelů neotevřela trh pozemního odbavování, porušila unijní právo.
   Vzhledem k tomu, že počet poskytovatelů služeb pozemního odbavování oprávněným k poskytování tohoto druhu služeb souvisejících s odbavováním zavazadel, s manipulací na rampě a s odbavováním nákladu a pošty je omezený, měl portugalský stát uspořádat postup výběru podle článku 11 směrnice 96/67/ES. Kromě toho měl být uvedený postup uspořádán tak, aby se nejprve uskutečnila porada s výborem uživatelů letiště. Poskytovatelé navíc musí být vybíráni na dobu nejméně [nejdéle] sedmi let, jak stanoví čl. 11odst. 1 písm. d) směrnice 96/67/ES.

      (1)  Úř. věst. L 272, s. 36; Zvl. vyd. 07/02, s. 496.


title: Věc C-64/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Linz (Rakousko) dne 19. února 2008 – Trestní řízení proti Ernstu Engelmannovi

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Linz (Rakousko) dne 19. února 2008 – Trestní řízení proti Ernstu Engelmannovi
   (Věc C-64/08)
   (2008/C 116/15)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Landesgericht Linz
   Účastník původního řízení
   Ernst Engelmann
   Předběžné otázky

               1)

               Má být článek 43 ES (Smlouva o založení Evropského společenství ve znění ze dne 2. října 1997, naposledy změněna přistoupením Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii dne 25. dubna 2005, Úř. věst. L 157, s. 11) vykládán v tom smyslu, že brání předpisu, který stanoví, že provozovat hazardní hry v hernách mohou výhradně společnosti ve formě akciových společností se sídlem na území tohoto členského státu, tedy že je nutné založit nebo nabýt kapitálovou společnost v tomto členském státě?

               2)

               Mají být články 43 ES a 49 ES vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu monopolu na určité hazardní hry, např. hazardní hry v hernách, pokud v dotyčném členském státě celkově neexistuje koherentní a systematická politika omezování hazardních her, neboť vnitrostátně koncesovaní pořadatelé vyzývají k účasti na hazardních hrách, jako např. na státních sportovních sázkách a loteriích, a tyto hry propagují (televize, noviny, časopisy), přičemž reklama jde dokonce tak daleko, že časově krátce před losováním nabízejí hotovost na sázkový tiket („TOI TOI TOI – Glaub' ans Glück“)?

               3)

               Mají být články 43 ES a 49 ES vykládány v tom smyslu, že brání předpisu, podle kterého se všechny koncese upravené ve vnitrostátním právu týkající se hazardních her a heren udělují na období 15 let na základě úpravy, která vylučuje z výběrového řízení další uchazeče z území Společenství (kteří nejsou příslušníky tohoto členského státu)?


title: Věc T-267/14: Žaloba podaná dne 23. dubna 2014 – Zehnder Group International v. OHIM – Stiebel Eltron (comfotherm)

text:
               24.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/33

         Žaloba podaná dne 23. dubna 2014 – Zehnder Group International v. OHIM – Stiebel Eltron (comfotherm)
   (Věc T-267/14)
   2014/C 194/43
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Zehnder Group International AG (Gränichen, Švýcarsko) (zástupce: J. Krenzel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG (Holzminden, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 21. února 2014 ve věci R 1318/2013-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „comfotherm“ pro výrobky zařazené do tříd 9 a 11 – přihláška ochranné známky Společenství č. 8 8 59  472

      Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „KOMFOTHERM“ pro výrobky zařazené do třídy 11

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: vyhovění návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Napadené rozhodnutí neobstojí při přezkumu týkajícím se konstatování podobnosti výrobků


title: Věc T-579/17: Žaloba podaná dne 28. srpna 2017 – Wall Street Systems UK v. ECB

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/47

         Žaloba podaná dne 28. srpna 2017 – Wall Street Systems UK v. ECB
   (Věc T-579/17)
   (2017/C 347/62)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Wall Street Systems UK Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: A. Csaki, advokát)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil za neplatné rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) o zadání zakázky jinému uchazeči ve formě rozhodnutí o odvolání ze dne 17. srpna 2017, jakož i všech souvisejících budoucích rozhodnutí;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvod.
   Žalobkyně napadá rozhodnutí žalované o zadání zakázky jinému uchazeči ve formě rozhodnutí o odvolání ze dne 17. srpna 2017 a navrhuje, aby toto rozhodnutí a všechna budoucí související rozhodnutí (zejména o zadání jednotlivých zakázek) byla zrušena. Výše uvedené rozhodnutí bylo podle jejího názoru vydáno v rozporu s rozhodnutím Evropské centrální banky (EU) 2016/245 (1) a platným unijním právem, a zejména v rozporu se zásadami transparentnosti, zákazu diskriminace a efektivity nákladů.

      (1)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2016/245, kterým se stanoví pravidla pro zadávání zakázek (Úř. věst. 2016, L 45, s. 15).


title: Věc T-423/05 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 29. ledna 2007 – Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. Komise ( Předběžné opatření — Návrh na odklad vykonatelnosti — Státní podpory — Naléhavost )

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/37

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 29. ledna 2007 – Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. Komise
   (Věc T-423/05 R)
   („Předběžné opatření - Návrh na odklad vykonatelnosti - Státní podpory - Naléhavost“)
   (2007/C 82/83)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (Athény, Řecko) (zástupci: P. Anestis, S. Mavroghenis, S. Jordan, D. Geradin, advokáti, a T. Soames, solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Triantafyllou a T. Scharf, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad vykonatelnosti čl. 2 odst. 1 ve spojení s čl. 1 odst. 2 až 4 rozhodnutí Komise o státní podpoře C 11/2004 (dříve NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Restrukturalizace a privatizace, ze dne 14. září 2005.
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-140/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. června 2015 – Bora Creations v. OHIM (gel nails at home) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství gel nails at home — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. června 2015 – Bora Creations v. OHIM (gel nails at home)
   (Věc T-140/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství gel nails at home - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 236/52)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bora Creations, SL (Ceuta, Španělsko) (zástupci: R. Lange, G. Hild a E. Schalast, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: A. Poch, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 5. prosince 2013 (věc R 450/2013-1) týkajícímu se zápisu slovního označení gel nails at home jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Bora Creations, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 24. února 2005 ve věci C-300/02: Řecká republika proti Komisi Evropských společenství (EZOZF — Plodiny na orné půdě — Nařízení (EHS) č. 729/70 — Čl. 5 odst. 2 písm. c) — Nesrovnalosti mezi ročními výkazy výdajů a uznatelnými výdaji — Lhůta 24 měsíců — Srážka částky podpory zemědělcům)

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 24. února 2005
   ve věci C-300/02: Řecká republika proti Komisi Evropských společenství (1)

   (EZOZF - Plodiny na orné půdě - Nařízení (EHS) č. 729/70 - Čl. 5 odst. 2 písm. c) - Nesrovnalosti mezi ročními výkazy výdajů a uznatelnými výdaji - Lhůta 24 měsíců - Srážka částky podpory zemědělcům)
   (2005/C 106/04)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-300/02, jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 21. srpna 2002, Řecká republika (zmocněnci: I. Chalkias a G. Kanellopoulos) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnkyně: M. Condou-Durande, ve spolupráci s N. Korogiannakisem, advokátem), Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda, K. Lenaerts, N. Colneric (zpravodaj), E. Juhász a M. Ilešič, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 24. února 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rozhodnutí Komise 2002/524/ES ze dne 26. června 2002 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy ze záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) z financování z prostředků Společenství se zrušuje v části, v níž vylučuje z financování Společenství výdaje uskutečněné Řeckou republikou v odvětví plodin na orné půdě přede dnem 20. srpna 1999 v rozsahu, ve kterém se na uvedené výdaje vztahuje oprava z důvodu nesrovnalostí mezi vykázanými výdaji a plochami uznatelnými pro podpory Společenství.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 12.10.2002.


title: Věc T-362/10: Žaloba podaná dne 27. srpna 2010 — Vtesse Networks v. Komise

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/57

      Žaloba podaná dne 27. srpna 2010 — Vtesse Networks v. Komise
      (Věc T-362/10)
      ()
      (2010/C 288/106)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Vtesse Networks Ltd (Hertford, Spojené království) (zástupce: H. Mercer QC, barrister)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhové žádání žalobkyně

                  —

                  prohlásit žalobu za přípustnou;

                  —

                  zrušit bod 72 rozhodnutí Komise K(2010) 3204 ve věci státní podpory N 461/2009 (Úř. věst. 2010 C 162, s. 1); a

                  —

                  uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Projednávanou žalobou se žalobkyně podle článku 263 SFEU domáhá zrušení rozhodnutí Komise K(2010) 3204 ve věci státní podpory N 461/2009 (Úř. věst. 2010 C 162, s. 1), jímž bylo rozhodnuto, že opatření podpory „Cornwall & Isles of Scilly Next Generation Broadband“, podle něhož je poskytována podpora z Evropského fondu pro regionální rozvoj za účelem rozvinutí širokopásmových sítí příští generace v regionu Cornwall & Isles of Scilly, je slučitelné s čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
      Na podporu svého návrhu uplatňuje žalobkyně následující žalobní důvody:

                  Zaprvé, žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, zejména tím, že shledala, že:

                              a)

                              proběhlo otevřené a nediskriminační nabídkové řízení v souladu se zásadami hospodářské soutěže, přestože mělo být shledáno, že hospodářská soutěž byla v případě tohoto nabídkového řízení vyloučena;

                              b)

                              stávající infrastruktura byla k dispozici všem uchazečům na jejich žádost, přestože stávající provozovatel otevřeně připustil, že nevyužívá infrastruktury, která je součástí produktů a dostupná všem uchazečům na jejich žádost;

                              c)

                              celkový účinek na hospodářskou soutěž byl kladný, přestože hospodářská soutěž byla v důsledku jednání stávajícího provozovatele vyloučena.

                  Dále žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně uplatňuje, a tedy porušuje článek 102 SFEU, takže hodnocení dopadu daného opatření na hospodářskou soutěž provedené v rozhodnutí Komise K(2010) 3204 je neplatné, a proto je uvedené rozhodnutí protiprávní a nespadá do působnosti čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, přičemž zneužitím dominantního postavení relevantním z hlediska článku 102 SFEU je:

                              a)

                              protiprávní zahrnutí pasivních vláken („dark fibre“) spolu s aktivní elektronikou do jednoho souboru v rámci stávající infrastruktury;

                              b)

                              odepření přístupu soutěžících uchazečů k vláknům a vedení;

                              c)

                              zneužití spočívající ve snížení ziskové marže provozovatelů na navazujícím trhu („margin squeeze“) prostřednictvím zahrnutí vláken spolu s aktivní elektronikou do jednoho souboru za účelem vytváření produktů, které neumožňují žalobkyni, ani jiným soutěžitelům, aby se účastnili nabídkového řízení.

                  Konečně žalobkyně tvrdí, že Komise porušuje její právo na obhajobu, zejména tím, že nezahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a to z následujících důvodů:

                              a)

                              ve světle prvního a druhého žalobního důvodu bylo protiprávní ukončit přezkum podle čl. 108 odst. 3 SFEU a nezahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU;

                              b)

                              ukončení přezkumu předtím, než proběhne formální vyšetřovací řízení, zbavuje žalobkyni jejích procesních práv;

                              c)

                              porušení práva na obhajobu v důsledku neposkytnutí příležitosti žalobkyni, aby vyvrátila argumenty a důkazy předložené úřady Spojeného království.


title: Věc T-394/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. listopadu 2014 – Alfastar Benelux v. Rada („Veřejné zakázky na služby – Nabídkové řízení – Technická údržba, asistenční a intervenční služby na místě pro osobní počítače, tiskárny a periferní zařízení generálního sekretariátu Rady – Odmítnutí nabídky jednoho uchazeče a zadání zakázky jinému uchazeči – Rozhodnutí přijaté po zrušení původního rozhodnutí Tribunálem – Návrh na náhradu škody“)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 25. listopadu 2014 – Alfastar Benelux v. Rada
      (Věc T-394/12) (1)

      („Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Technická údržba, asistenční a intervenční služby na místě pro osobní počítače, tiskárny a periferní zařízení generálního sekretariátu Rady - Odmítnutí nabídky jednoho uchazeče a zadání zakázky jinému uchazeči - Rozhodnutí přijaté po zrušení původního rozhodnutí Tribunálem - Návrh na náhradu škody“)
      (2015/C 016/53)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Belgie) (zástupci: N. Keramidas a N. Korogiannakis, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Vitsentzatos, E. Chatziioakeimidou a M. Robert, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2012, kterým byla zamítnuta nabídka podaná žalobkyní v omezeného zadávacího řízení UCA-218-07 na poskytování technické údržby a asistenční a intervenční služby na místě pro osobní počítače, tiskárny a periferní zařízení generálního sekretariátu Rady, a zrušení rozhodnutí o zadání zakázky jinému uchazeči a dále návrh na náhradu škody, která jí údajně vznikla v důsledku zadání zakázky jinému uchazeči

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Alfastar Benelux SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 331, 27.10.2012.


title: Věc T-38/09: Žaloba podaná dne 30. ledna 2009 – El Corte Inglés v. Komise

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/52

         Žaloba podaná dne 30. ledna 2009 – El Corte Inglés v. Komise
   (Věc T-38/09)
   (2009/C 69/113)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Corte Inglés, S.A. (Madrid, Španělsko) (zástupci: P. Muñiz a M. Baz, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou je napadeno rozhodnutí Komise K(2008) 6317 konečné ze dne 3. listopadu 2008, v němž je konstatováno, že je třeba přistoupit k dodatečnému výběru dovozního cla a že prominutí tohoto cla není v konkrétním případě odůvodněné (spis REM 03/07).
   Žalobkyně dovážela textilní výrobky z Jamajky, přičemž pokud průvodní osvědčení EUR.1 vydané příslušnými jamajskými orgány doprovázelo výše uvedené výrobky, mohla uskutečňovat dovoz zboží v preferenčním režimu stanoveném v dohodě o partnerství EU-AKT. Toto osvědčení bylo přiloženo jakožto důkaz o původu jamajského zboží. Zastupitelství OLAF na Jamajce nicméně učinilo závěr, že zboží nenabylo preferenční původ na Jamajce, a že s ním tudíž nemohlo být preferenčně zacházeno.
   Jako odpověď na žádost žalobkyně o prominutí daňového dluhu podle článku 239 nařízení (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, bylo v napadeném rozhodnutí konstatováno, že jamajské orgány se nedopustily žádné z chyb uvedených v čl. 220 odst. 2 písm. b) výše uvedeného nařízení a že u žalobkyně se nejednalo o zvláštní případ z důvodu nesprávného popisu skutečností předložených vývozcem.
   Žalobkyně tvrdí, že je třeba zrušit napadené rozhodnutí z následujících důvodů:

               —

               správní řízení, v němž bylo přijato napadené rozhodnutí, bylo postiženo porušením podstatných formálních náležitostí. Konkrétněji napadené rozhodnutí nedodrželo zásadu řádné správy a vážně zasáhlo do práv žalobkyně na obhajobu v důsledku chybějícího správního spisu o vypracování a přijetí napadeného rozhodnutí.

               —

               V napadeném rozhodnutí došlo k nesprávnému posouzení, jelikož v něm byl učiněn závěr, že se u žalobkyně nejednalo o zvláštní případ. O zvláštní případ se totiž v projednávaném případě jedná, jelikož:

                           —

                           jamajské orgány věděly nebo měly vědět, že se zbožím nemůže být preferenčně zacházeno, a to i kdyby vývozci poskytli nesprávné informace;

                           —

                           jamajské orgány závažně porušily své povinnosti.

               —

               Žalovaná porušila svou povinnost dbát o správné provádění dohody o partnerství AKT-ES.


title: Věc T-603/13: Žaloba podaná dne 14. listopadu 2013 — Léon Van Parys v. Komise

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/31

         Žaloba podaná dne 14. listopadu 2013 — Léon Van Parys v. Komise
   (Věc T-603/13)
   2014/C 24/57
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Firma Léon Van Parys NV (Antverpy, Belgie) (zástupci: P. Vlaemminck, B. Van Vooren a R. Verbeke, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil dopis Komise, kterým Komise podle článku 907 nařízení (EHS) č. 2454/93 žádá belgickou Administratie der Douane en Accijnzen (správa cel a spotřebních daní) o doplňující informace, jakož i dopis Evropské komise ze dne 16. září 2013, kterým Firma Léon Van Parys informuje o tomto vyžádání a o přerušení lhůty pro vyřízení podle článku 907 nařízení (EHS) č. 2454/93;

               —

               určil, že po vydání rozsudku Tribunálu ze dne 19. března 2013 ve věci T-324/10 (věc REM/REC 07/07) se ve prospěch žalobkyně v plném rozsahu uplatnily účinky článku 909 nařízení (EHS) č. 2454/93;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení článků 907 a 909 nařízení (EHS) č. 2454/93 (1), jakož i čl. 266 odst. 1 SFEU Komisí. Žalobkyně tvrdí, že devíti měsíční lhůta pro rozhodnutí uvedená ve výše uvedených článcích uplynula a Komise proto nadále nebyla oprávněna o žádosti o prominutí rozhodnout. Komise již proto — v rozsahu, ve kterém činila úkony, které šly nad rámce čisté opravy jejího rozhodnutí, které bylo rozsudkem Tribunálu ze dne 19. března 2013, Firma Léon Van Parys v. Komise (T-324/10) částečně zrušeno — nebyla nadále příslušná.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 907 nařízení (EHS) č. 2454/93 a Listiny základních práv Evropské unie, zejména jejího článku 41, který se týká práva na řádnou správu. Žalobkyně tvrdí, že Komise protiprávně využila možnosti vyžádat si informace a tím uvedenou devíti měsíční lhůtu přerušit, aby se tak vyhnula budoucímu použití článku 909 nařízení (EHS) č. 2454/93 nebo aby jeho použití přinejmenším oddálila. Porušení zásady řádné správy přitom současně představuje, jestliže si Komise v souvislosti s otázkou, pro kterou v zásadě platí lhůta devíti měsíců, uzurpuje právo zahájit v roce 2013 podrobnou kontrolu, která souvisí s žádostí o prominutí, jež byla podána na konci roku 2007, a která se týká dovozů z roku 1999.

      (1)  Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd 02/06, s. 3).


title: Věc T-131/10: Žaloba podaná dne 22. března 2010 — Saupiquet v. Komise

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/34

         Žaloba podaná dne 22. března 2010 — Saupiquet v. Komise
   (Věc T-131/10)
   2010/C 148/60
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Saupiquet (Courbevoie Cedex, Francie) (zástupce: R. Ledru, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit v plném rozsahu rozhodnutí Evropské komise č. REM 07/08 ze dne 16. prosince 2009;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 10005 konečné ze dne 16. prosince 2009, kterým se sděluje francouzským orgánům, že náhrada dovozního cla na konzervy tuňáka původem z Thajska, dovezených žalobkyní, není odůvodněná [věc REM 07/08].
   K odůvodnění své žaloby uvádí žalobkyně, že Komise porušila své povinnosti zabezpečit dovozcům usazeným ve Francii nebo v jiných členských státech, ve kterých jsou celní úřady ze zákona uzavřeny v neděli a kteří podali svá celní prohlášení v pondělí dne 2. července 2007, rovnoprávný a nediskriminační přístup k celní kvótě č. 09/2005 pro období let 2007/2008 tím, že

               —

               za okolností daných v tomto případě, kdy byla tato celní kvóta otevřena v neděli dne 1. července 2007, nepřijala veškerá opatření, která by umožnila rovnoprávné a nediskriminační zacházení s těmito dovozci, a

               —

               nepřeložila den otevření této celní kvóty na pondělí 2. července 2007, ačkoli byla dotyčná kvóta velmi kritická.


title: Věc T-333/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2012 — Polsko v. Komise ( „EZFRV — Rozlišení — Přerozdělení dosažených úspor mezi členskými státy — Rozlišování mezi starými členskými státy a státy, které přistoupily k Unii v roce 2004 — Článek 9 odstavec 2 nařízení (ES) č. 73/2009 — Solidarita — Rovnost zacházení — Povinnost odůvodnění“ )

text:
               10.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2012 — Polsko v. Komise
   (Věc T-333/09) (1)

   (EZFRV - Rozlišení - Přerozdělení dosažených úspor mezi členskými státy - Rozlišování mezi starými členskými státy a státy, které přistoupily k Unii v roce 2004 - Článek 9 odstavec 2 nařízení (ES) č. 73/2009 - Solidarita - Rovnost zacházení - Povinnost odůvodnění)
   2012/C 343/18
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupci: původně M. Dowgielewicz, poté M. Szpunar, B. Majczyna a D. Krawczyk, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart a M. Owsiany-Hornung, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2009/444/ES ze dne 10. června 2009 kterým se členským státům přidělují pro období 2009 až 2012 částky vyplývající z modulace podle článků 7 a 10 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (Úř. věst. L 148, s. 29), v rozsahu, v němž příloha I přiděluje členským státům pro rok 2012 částky vyplývající z modulace podle čl. 9 odst. 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (Úř. věst. L 30, s. 16).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Polské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc T-550/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh parafínových vosků — Koordinace zvyšování cen — Stanovení cen — Pokyny k metodě stanovování pokut za rok 2006 — Práva na obhajobu — Důkaz protiprávního jednání — Promlčení“

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen v. Komise
   (Věc T-550/08) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh parafínových vosků - Koordinace zvyšování cen - Stanovení cen - Pokyny k metodě stanovování pokut za rok 2006 - Práva na obhajobu - Důkaz protiprávního jednání - Promlčení“)
   (2015/C 046/45)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (Hamburk, Německo) (zástupci: U. Itzen, J. Ziebarth, advokáti, a S. Thomas, profesor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Antoniadis a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2008) 5476 final ze dne 1. října 2008 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.181 – Vosky k výrobě svíček), v rozsahu, v němž se dotýká žalobkyně, jakož i, podpůrně, návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, včetně nákladů spojených s řízením o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc F-69/14: Žaloba podaná dne 19. července 2014 – ZZ v. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy

text:
               27.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 380/27

         Žaloba podaná dne 19. července 2014 – ZZ v. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
   (Věc F-69/14)
   2014/C 380/35
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaný: Evropský orgán pro cenné papíry a trhy

      Předmět a popis sporu

   Zrušení hodnotící zprávy za rok 2013.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit napadenou hodnotící zprávu;

               —

               uložit Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-3/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Brussel (Belgie) dne 4. ledna 2016 – Lucio Cesare Aquino v. Belgische Staat

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Brussel (Belgie) dne 4. ledna 2016 – Lucio Cesare Aquino v. Belgische Staat
   (Věc C-3/16)
   (2016/C 136/12)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Lucio Cesare Aquino

      Žalovaný: Belgische Staat

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být – s ohledem na použití judikatury vytvořené Soudním dvorem ve věci Köbler (rozsudek ze dne 30. září 2003, C 224/01) (1) a Traghetti del Mediterraneo (rozsudek ze dne 13. června 2006, C 173/03) (2), která se týká odpovědnosti státu za chybná jednání soudů, s nimiž je spojeno porušení unijního práva – za soud posledního stupně považován soud, jehož rozhodnutí není v rámci kasační stížnosti přezkoumáno, protože na základě použití vnitrostátního procesně právního pravidla existuje nevyvratitelná domněnka, že stěžovatel, který v kasačním řízení podal podání, vzal kasační stížnost zpět?

               2)

               Je – i s ohledem na čl. 47 odst. 2 a čl. 52 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie (3) – slučitelné s čl. 267 třetím pododstavcem SFEU, že vnitrostátní soud, který je podle tohoto ustanovení Smlouvy povinen předložit Soudnímu dvoru předběžnou otázku, návrh na její předložení zamítne pouze proto, že tento návrh byl podán v podání, které podle použitelného procesního práva nelze z důvodu jeho opožděného podání zohlednit?

               3)

               Je nutno – v případě, v němž se nejvyšší řádný soud nezabývá návrhem na předložení žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce – vycházet z toho, že se – i s ohledem na čl. 47 odst. 2 a čl. 52 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie – jedná o porušení čl. 267 třetího pododstavce SFEU, pokud tento soud návrh zamítne pouze s odůvodněním, že otázka nebude předložena „[v]zhledem k tomu, že návrh je z důvodu, který je charakteristický pro řízení před Hof, nepřípustný“?

      (1)  EU:C:2003:513.

      (2)  EU:C:2006:391.

      (3)  Úř. věst. 2000, C 364, s. 1.


title: Věc F-127/10: Žaloba podaná dne 15. prosince 2010 — Bömcke v. EIB

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/36

         Žaloba podaná dne 15. prosince 2010 — Bömcke v. EIB
   (Věc F-127/10)
   2011/C 72/58
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Eberhard Bömcke (Athus, Belgie) (zástupce: D. Lagasse, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka

      Předmět a popis sporu

   Zrušení volby zástupce zaměstnanců EIB, oznámené volební kanceláří EIB dne 8. prosince 2010.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušení volby zástupce všech zaměstnanců EIB, oznámené volební kanceláří EIB dne 8. prosince 2010, a rozhodnutí volební kanceláře EIB ze dne 10. prosince 2010, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce podaná dne 9. prosince 2010 podle článku 17 přílohy IV úmluvy o zastupování zaměstnanců EIB;

               —

               uložit EIB náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-511/04: Žaloba podaná dne 14. prosince 2004 Komisí Evropských společenství proti Portugalské republice

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/17

         Žaloba podaná dne 14. prosince 2004 Komisí Evropských společenství proti Portugalské republice
   (Věc C-511/04)
   (2005/C 45/32)
   Jednací jazyk: portugalština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 14. prosince 2004 žaloba směřující proti Portugalské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou R. Vidalem Puigem, jako zmocněncem, s adresou pro doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2000/56/ES (1) ze dne 14. září 2000, kterou se mění směrnice Rady 91/439/EHS o řidičských průkazech, a v každém případě tím, že neoznámila tyto předpisy Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložil Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice 2000/56/ES uplynula dne 30. září 2003.

      (1)  Úř. věst. L 237, 21.9.2000, s. 45.


title: Věc T-331/08: Žaloba podaná dne 11. srpna 2008 – REWE-Zentral v. OHIM – Grupo Corporativo Teype (Solfrutta)

text:
               11.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/16

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2008 – REWE-Zentral v. OHIM – Grupo Corporativo Teype (Solfrutta)
   (Věc T-331/08)
   (2008/C 260/30)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: REWE-Zentral AG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupci: A. Bognár a M. Kinkeldey, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Grupo Corporativo Teype, SL (Madrid, Španělsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 21. května 2008 ve věci R 1679/2007-2 a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Solfrutta“ pro výrobky a služby třídy 29, 30 a 32

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: ochranná známka Společenství č. 1 687 122 pro slovní ochrannou známku „FRUTISOL“ pro zboží ve třídě 32; španělská ochranná známka č. 2 018 327 pro slovní ochrannou známku „FRUTISOL“ pro zboží ve třídě 32

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát nezval v úvahu údajnou malou rozlišovací způsobilost starších ochranných známek. Obdobně odvolací senát tím, že posoudil pouze podobnost jednotlivých prvků dotčených ochranných známek, nevzal dostatečně v úvahu skutečnost, že nejrelevantnějšími aspekty v rámci takového posuzování je celkový dojem, kterým dotčené ochranné známky působí.


title: Věc C-19/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sozialgerichts Duisburg (Německo) dne 16. ledna 2014 – Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca v. Stadt Kevelaer

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sozialgerichts Duisburg (Německo) dne 16. ledna 2014 – Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca v. Stadt Kevelaer
   (Věc C-19/14)
   2014/C 142/10
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Sozialgericht Duisburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca

      Žalovaný: Stadt Kevelaer

      Předběžné otázky

               a)

               Je § 7 odst. 1 druhá věta SGB II (sociální zákoník, druhá kniha) v souladu s právem Evropského společenství?

               b)

               V případě záporné odpovědi, musí Spolková republika Německo změnit právní stav nebo přímo vyplývá jiný právní stav, případně jaký?

               c)

               Zůstává § 7 odst. 1 druhá věty SGB II platný do (případně) nezbytné změny právního stavu orgány Spolkové republiky Německo?


title: Věc T-168/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2015 – Pérez Gutiérrez v. Komise „Mimosmluvní odpovědnost — Veřejné zdraví — Směrnice 2001/37/ES — Výroba, prezentace a prodej tabákových výrobků — Barevné fotografie, které Komise navrhla jako zdravotní varování na baleních tabákových výrobků — Rozhodnutí 2003/641/ES — Nedovolené použití podobizny zemřelé osoby — Osobní újma vdovy zemřelé osoby“

text:
               19.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2015 – Pérez Gutiérrez v. Komise
   (Věc T-168/14) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Veřejné zdraví - Směrnice 2001/37/ES - Výroba, prezentace a prodej tabákových výrobků - Barevné fotografie, které Komise navrhla jako zdravotní varování na baleních tabákových výrobků - Rozhodnutí 2003/641/ES - Nedovolené použití podobizny zemřelé osoby - Osobní újma vdovy zemřelé osoby“)
   (2015/C 346/29)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ana Pérez Gutiérrez (Mataró, Španělsko) (zástupce: J. Soler Puebla, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz a C. Cattabriga, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na náhradu škody směřující jednak k získání náhrady škody údajně utrpěné žalobkyní v důsledku nedovoleného použití podobizny jejího zemřeného manžela mezi fotografiemi navrženými Komisí jako zdravotní varování na baleních tabákových výrobků, podle čl. 5 odst. 3 první odrážka směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/37/ES ze dne 5. června 2001 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových výrobků (Úř. věst. L 194, s. 26), a rozhodnutí Komise 2003/641/ES ze dne 5. září 2003 o používání barevných fotografií nebo jiných ilustrací jako zdravotních varování na baleních tabákových výrobků (Úř. věst. L 226, s. 24), a jednak, ke stažení podobizny jejího zemřelého manžela a k zákazu jejího používání v Evropské unii.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Ana Pérez Gutiérrez ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc C-62/07: Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 20. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/27

         Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 20. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-62/07) (1)

   (2008/C 128/51)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


               8.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/15

         Žádost odvolacího soudu Borgarting (Borgarting lagmannsrett) o stanovisko Soudního dvora ESVO ve věci Olga Rindal v. norský stát zastoupený Radou pro osvobození a odvolání v otázkách lékařského ošetření v zahraničí
   (Věc E-11/07)
   (2008/C 113/12)
   Dopisem ze dne 14. prosince 2007, který byl na podatelnu Soudního dvora ESVO doručen dne 19. prosince 2007, požádal odvolací soud Borgarting Soudní dvůr ESVO o stanovisko ve věci Olga Rindal v. norský stát zastoupený Radou pro osvobození a odvolání v otázkách lékařského ošetření v zahraničí, a to k následujícím otázkám:

               1)

               Je v souladu s články 36 a 37 Dohody o EHP a s článkem 22 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 přípustné odmítnout uhradit náklady na lékařské ošetření v zahraničí, které je nutno podle mezinárodních lékařských norem považovat za experimentální či zkušební, pokud v domovském státě nárok na pokrytí těchto nákladů neexistuje?

               2)

               Je pro odpověď na otázku č. 1 významné, že daná léčebná metoda je uznávána a zdokumentována na mezinárodní úrovni, ovšem pouze u jiných zdravotních indikací, než které daný pacient vykazuje?

               3)

               Je v souladu s články 36 a 37 Dohody o EHP přípustné odmítnout uhradit náklady za nemocniční ošetření v zahraničí, pokud pacient může ve svém domovském státě obdržet odpovídající lékařské ošetření při použití uznávaných mezinárodních metod během doby, která je z lékařského hlediska přijatelná?
               Je pro odpověď na otázku č. 3 významné, zda úhrada těchto nákladů může být odmítnuta i v případě, že se lékařské ošetření v zahraničí považuje za pravděpodobně rozvinutější než lékařské ošetření v domovském státě?

               4)

               Je pro odpovědi na výše uvedené odpovědi významné, zda:

                           a)

                           domovský stát lékařské ošetření poskytované v zahraničí v podstatě nenabízí?

                           b)

                           pacientovi dané lékařské ošetření v jeho domovském státě v podstatě nebylo nabídnuto, ačkoli je zde poskytováno?

                           c)

                           pacient byl ve svém domovském státě vyšetřen, ale nebyl mu nabídnut další chirurgický zákrok, protože takové ošetření se nepovažuje pro daného pacienta za průkazně prospěšné?

                           d)

                           lékařské ošetření v zahraničí skutečně vedlo ke zlepšení zdravotního stavu daného pacienta?


title: Věc F-120/13: Žaloba podaná dne 12. prosince 2013 — ZZ v. ERA

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/47

         Žaloba podaná dne 12. prosince 2013 — ZZ v. ERA
   (Věc F-120/13)
   2014/C 45/88
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro železnice (ERA)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým nebyla žalobkyni prodloužena smlouva dočasného zaměstnance

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí, kterým nebyla žalobkyni prodloužena smlouva dočasného zaměstnance v rámci agentury,

               —

               uložit agentuře ERA náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-680/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2017 – Les Éclaires v. EUIPO – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Evropské unie L’ECLAIREUR — Skutečné užívání ochranné známky — Článek 15 odst. 1, článek 51 odst. 1 písm. a) a článek 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009 — Pravidlo 22 odst. 6 nařízení (ES) č. 2868/95 — Údajný rozpor s částí C oddílem 6 pokynů týkajících se přezkumu prováděného EUIPO“

text:
               26.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2017 – Les Éclaires v. EUIPO – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR)
   (Věc T-680/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie L’ECLAIREUR - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 15 odst. 1, článek 51 odst. 1 písm. a) a článek 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009 - Pravidlo 22 odst. 6 nařízení (ES) č. 2868/95 - Údajný rozpor s částí C oddílem 6 pokynů týkajících se přezkumu prováděného EUIPO“)
   (2017/C 202/29)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Les Éclaires GmbH (Norimberk, Německo) (zástupkyně: S. Bund, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: L’éclaireur International (Lucemburk, Lucembursko) (zástupkyně: M. Decker, advokátka)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. září 2015 (věc R 2266/2014-1) týkajícímu se řízení o zrušení mezi Les Éclaires a L’éclaireur International.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Éclaires GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení včetně nezbytných nákladů vynaložených L’éclaireur International v řízení před odvolacím senátem Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 38, 1.2.2016.


title: Věc C-193/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Fazenda Pública v. Organon Portuguesa – Produtos Químicos e Farmacêuticos Lda (Nepřímé daně z kapitálových vkladů — Směrnice 69/335/EHS — Převod obchodních podílů společnosti s ručením omezeným)

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Fazenda Pública v. Organon Portuguesa – Produtos Químicos e Farmacêuticos Lda
   (Věc C-193/04) (1)

   (Nepřímé daně z kapitálových vkladů - Směrnice 69/335/EHS - Převod obchodních podílů společnosti s ručením omezeným)
   (2006/C 261/03)
   Jednací jazyk: portugalština
   Předkládající soud
   Supremo Tribunal Administrativo
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Fazenda Pública

      Žalovaná: Organon Portuguesa – Produtos Químicos e Farmacêuticos Lda
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Supremo Tribunal Administrativo – Výklad čl. 4 odst. 3, 10 písm. c) a čl. 12 odst. 1 písm. e) směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 249, s. 25), ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 (Úř. věst. L 156, s. 23) – Slučitelnost poplatků požadovaných za vyhotovení notářského zápisu o převodu obchodních podílů s těmito ustanoveními.
   Výrok
   Směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů, ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že za vyhotovení notářského zápisu osvědčujícího převod obchodního podílu, který není spojený se zvýšením základního kapitálu, se vybírají poplatky stanovené paušálně nebo v závislosti na hodnotě převáděných podílů.

      (1)  Úř. věst. C 156, 12.6.2004.


title: Věc T-193/10: Usnesení Tribunálu ze dne 18. listopadu 2010 — Scuola Elementare Maria Montessori v. Komise

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/57

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. listopadu 2010 — Scuola Elementare Maria Montessori v. Komise
   (Věc T-193/10) (1)

   ()
   2011/C 30/106
   Jednací jazyk: italština
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc T-461/15: Žaloba podaná dne 10. srpna 2015 – Guccio Gucci v. OHIM – Guess? IP Holder (vyobrazení propletených znaků)

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/32

         Žaloba podaná dne 10. srpna 2015 – Guccio Gucci v. OHIM – Guess? IP Holder (vyobrazení propletených znaků)
   (Věc T-461/15)
   (2015/C 328/29)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Guccio Gucci SpA (Florencie, Itálie) (zástupci: P. Roncaglia, F. Rossi a N. Parrotta, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, Spojené státy americké)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka (vyobrazení propletených znaků) – ochranná známka Společenství č. 5 538 012

      Řízení před OHIM: řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 27. května 2015 ve věci R 2049/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v tomto řízení.

               —

               uložil společnosti Guess? IP Holder L.P. náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v řízení před zrušovacím oddělením a odvolacím senátem OHIM.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článku 75 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009


title: Věc C-139/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Prism Investments BV v. J. A. van der Meer, jednající jako insolvenční správce společnosti Arilco Holland BV (Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (ES) č. 44/2001 — Prohlášení vykonatelnosti — Důvody pro odmítnutí — Splnění soudního rozhodnutí, které je předmětem návrhu na prohlášení vykonatelnosti, v členském státě původu)

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Prism Investments BV v. J. A. van der Meer, jednající jako insolvenční správce společnosti Arilco Holland BV
   (Věc C-139/10) (1)

   (Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Prohlášení vykonatelnosti - Důvody pro odmítnutí - Splnění soudního rozhodnutí, které je předmětem návrhu na prohlášení vykonatelnosti, v členském státě původu)
   2011/C 355/07
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Prism Investments BV

      Žalovaný: J. A. van der Meer, jednající jako insolvenční správce společnosti Arilco Holland BV

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článků 34, 35, 43, 44 a 45 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42) — Důvody zamítnutí — Vyčerpávající výčet – Splnění povinnosti vyplývající z vnitrostátního rozsudku, který je předmětem žádosti o prohlášení vykonatelnosti

      Výrok

   Článek 45 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby soud, který projednává opravný prostředek podle článku 43 nebo 44 tohoto nařízení, zamítl nebo zrušil prohlášení vykonatelnosti rozhodnutí z jiného důvodu, než které jsou uvedeny v článcích 34 a 35 nařízení, jako je splnění tohoto rozhodnutí v členském státě původu.

      (1)  Úř. věst. C 134, 22.5.2010.


title: Věc C-387/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Mercantil (Španělsko) dne 1. října 2009 — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA) v. Magnatrading SL

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Mercantil (Španělsko) dne 1. října 2009 — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA) v. Magnatrading SL
   (Věc C-387/09)
   2009/C 312/30
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado Mercantil no 1 Santa Cruz de Tenerife

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)

      Žalovaná: Magnatrading SL

      Předběžné otázky

               1)

               Je pojem „spravedlivá odměna“ uvedený v čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice 2001/29/ES (1) novým pojmem Společenství, který musí být vykládán stejným způsobem ve všech členských státech Evropského společenství?

               2)

               V případě, že odpověď na první otázku bude kladná

                           2.1.

                           Kdyby existoval vnitrostátní systém spravedlivé odměny za soukromé rozmnožování před platností směrnice 2001/29/ES, měla by být vnitrostátní ustanovení vykládána „v souladu“ s novým pojmem „spravedlivá odměna“ za soukromé rozmnožování poté, co uvedená směrnice 29/2001 vstoupila v platnost?

                           2.2.

                           Musí se vzít v úvahu působnost výjimky pro soukromé rozmnožování podle čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice, jakož i kritéria uvedená v bodu 35 odůvodnění 35 směrnice za účelem určení zařízení podléhajících povinnosti platit spravedlivou odměnu a její výše?
                           V případě kladné odpovědi, bylo by v souladu s pojmem Společenství „spravedlivá odměna za soukromé rozmnožování“

                                       a)

                                       zavedení povinnosti platit odměnu u zařízení určených k osobním a podnikatelským účelům nesouvisejícím se „soukromým rozmnožováním“ nebo

                                       b)

                                       stanovení paušální částky, která nezohledňuje použití zařízení k soukromému rozmnožování nebo škodu, která může z takového používání vyplynout, a tímto uložení povinnosti platit odměnu také u jednání, kterým není způsobena škoda nebo tato škoda je minimální?

                           2.3.

                           Je v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice 2001/29 systém, který při omezení soukromého rozmnožování stanoví obecnou povinnost platit spravedlivou odměnu u určitého druhu zařízení a nosičů (například přepisovatelné informační disky CD-R a datové DVD-R) bez ohledu na to, zda jsou nabyty fyzickými osobami pro soukromé použití nebo fyzickými osobami pro podnikatelské použití za účelem vytváření a ukládání vlastních informací nebo plnění zákonných povinností, nebo právnickými osobami, v jejichž prospěch se v žádném případě neuplatňuje výjimka pro soukromé rozmnožování?

               3)

               V případě, že odpověď na první otázku bude záporná

                           3.1

                           Znamená to, že členské státy mají úplnou volnost při stanovení kritérií a mechanismů, podle nichž budou určena zařízení podléhající povinnosti platit spravedlivou odměnu za soukromé rozmnožování, a stejně tak její výši, nebo existují určitá omezení tohoto oprávnění, a pokud ano, o jaká omezení se jedná?

                           3.2

                           Znamená to, že členské státy jsou oprávněny povolit třetím soukromým osobám vybírat za díla, která jejich autoři svévolně a zdarma na základě licencí postoupili společnosti, nebo existují určitá omezení uvedeného oprávnění, a pokud ano, o jaká omezení se jedná?

                           3.3

                           Znamená to, že členské státy jsou oprávněny povolit třetím soukromým osobám vybírat od uživatelů odměnu za účelem zajištění dodržování pravidla veřejného práva uvedenými uživateli, nebo existují určitá omezení uvedeného oprávnění, a pokud ano, o jaká omezení se jedná?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. L 167, s. 10.)