title: Rozsudek Tribunálu (třetího senátu) ze dne 19. března 2010.#Evropaïki Dynamiki - Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti Evropské komisi.#Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení Společenství -Poskytování počítačových služeb týkajících se telematických systémů ke kontrole pohybu zboží podléhajícího spotřební dani - Odmítnutí nabídky uchazeče - Žaloba na neplatnost - Sdružení (konsorcium) uchazečů - Přípustnost - Zásada rovného zacházení s uchazeči a zásada transparentnosti - Kritéria zadávání - Zásady řádné správy a péče - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení.#Věc T-50/05.

text:
      Věc T-50/05
      Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE
      v.
      Evropská komise
      „Veřejné zakázky na služby – Nabídkové řízení Společenství –Poskytování počítačových služeb týkajících se telematických systémů ke kontrole pohybu zboží podléhajícího spotřební dani
         – Odmítnutí nabídky uchazeče – Žaloba na neplatnost – Sdružení (konsorcium) uchazečů – Přípustnost – Zásada rovného zacházení s uchazeči a zásada transparentnosti – Kritéria zadávání – Zásady řádné správy a péče – Povinnost uvést odůvodnění – Zjevně nesprávné posouzení“

      Shrnutí rozsudku
      1.      Žaloba na neplatnost – Fyzické nebo právnické osoby – Aktivní legitimace
      (Článek 230 pododstavec 4 ES)
      2.      Veřejné zakázky Evropských společenství – Nabídkové řízení – Povinnost dodržovat zásadu rovného zacházení s uchazeči
      (Nařízení Rady č. 1605/2002 čl. 89 pododstavec 1)
      3.      Veřejné zakázky Evropských společenství – Nabídkové řízení – Zadávání zakázek – Ekonomicky nejvýhodnější nabídka – Kritéria
            zadávání
      (Nařízení Rady č. 1605/2002, čl. 97 odst. 1 a 2; nařízení Komise č. 2342/2002, čl. 138 odst. 2 a 3)
      4.      Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Rozsah – Rozhodnutí odmítnout nabídku přijaté v rámci zadávání veřejných zakázek
      (Článek 253 CE; Nařízení Rady č. 1605/2002, čl. 100 odst. 2; nařízení Komise č. 2342/2002, čl. 149)
      1.      V rámci žaloby na neplatnost proti rozhodnutí zadavatele určenému konsorciu uchazečů, které nikdy nemělo právní subjektivitu,
         odmítnout nabídku tohoto konsorcia, a zadat dotčenou zakázku jinému uchazeči, musí být dotčené společnosti, jež jsou členy
         téhož konsorcia, považovány za adresáty uvedeného rozhodnutí. Za těchto podmínek je společnost, která je členem zmíněného
         konsorcia, oprávněna toto rozhodnutí jakožto jeho adresát napadnout v souladu s podmínkami stanovenými článkem 230 ES.

      (viz bod 40)
      2.      Zadavatel má tudíž v každé fázi zadávacího řízení povinnost dbát na respektování zásady rovného zacházení, a v důsledku toho
         na rovnost příležitostí všech uchazečů. Zásada rovného zacházení s uchazeči, jejímž cílem je podporovat rozvoj zdravé a účinné
         hospodářské soutěže mezi podniky, které se zúčastní řízení o zadání veřejné zakázky, ukládá, aby všichni uchazeči měli při
         vypracování znění svých nabídek stejné příležitosti, a předpokládá tedy, že nabídky všech uchazečů podléhají stejným podmínkám.

      Zásada transparentnosti implikuje rovněž povinnost transparentnosti, aby mohlo být ověřeno, zda je tato zásada dodržována.
         Základním cílem zásady transparentnosti je vyloučit existenci rizika upřednostňování a svévole ze strany zadavatele. Implikuje,
         že všechny podmínky a pravidla zadávacího řízení jsou jasně, přesně a jednoznačně stanoveny ve vyhlášení zakázky nebo v zadávací
         dokumentaci. Zásada transparentnosti tedy implikuje, že všechny technické informace významné pro správné pochopení vyhlášení
         zakázky nebo zadávací dokumentace jsou co možná nejdříve poskytnuty všem podnikům, které se účastní řízení o zadání veřejné
         zakázky, způsobem, který jednak umožňuje všem přiměřeně informovaným uchazečům, kteří postupují s běžnou řádnou péčí, pochopit
         jejich přesný smysl a vykládat je stejným způsobem a který dále umožňuje zadavateli ověřit, zda nabídky uchazečů skutečně
         splňují kritéria, kterými se řídí dotčená zakázka.

      Porušení rovnosti příležitostí a zásady transparentnosti by představovalo vadu postupu před zahájením soudního řízení, která
         porušuje právo dotčených účastníků na informace. Tato procesní vada by však mohla vést ke zrušení dotčeného rozhodnutí, pouze
         pokud by se prokázalo, že by správní řízení mohlo vést v případě neexistence této vady k jinému výsledku, a pokud by v tomto
         ohledu existovala možnost – i když malá – že by žalobkyně mohla nechat dovést správní řízení k jinému výsledku.

      (viz body 55–59, 61)
      3.      Článek 97 odst. 1 nařízení č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství,
         ukládá zadavateli, že má-li být zakázka zadána hospodářsky nejvýhodnější nabídce, musí v zadávací dokumentaci vymezit a upřesnit
         kritéria pro zadání zakázky umožňující vyhodnocení obsahu nabídek. Tato kritéria musí být podle čl. 138 odst. 2 nařízení č.
         2342/2002, o prováděcích pravidlech k nařízení Rady, odůvodněná předmětem zakázky. Podle odstavce 3 téhož ustanovení musí
         zadavatel v oznámení o zakázce nebo v zadávací dokumentaci uvést rovněž důležitost, kterou přisuzuje jednotlivým kritériím
         pro stanovení hospodářsky nejvýhodnější nabídky. Tato ustanovení nicméně ponechávají zadavateli volbu kritérií pro zadání
         zakázky, v jejichž světle jsou nabídky vyhodnocovány. Kritéria pro zadání nemusí být nutně kvantitativní povahy, anebo se
         zaměřovat výlučně na cenu. I v případě, že jsou kritéria pro zadání zakázky, která nejsou vyjádřena kvantitativně, obsažena
         v zadávací dokumentaci, mohou být uplatněna objektivně a jednotně k porovnání nabídek a jsou nesporně relevantní pro určení
         hospodářsky nejvýhodnější nabídky

      (viz body 106–108)
      4.      Ustanoveními, která upravují obsah povinnosti uvést odůvodnění, kterou má zadavatel vůči uchazeči, jehož nabídka nebyla v rámci
         řízení o zadání dotčené zakázky přijata, jsou čl. 100 odst. 2 nařízení č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném
         rozpočtu Evropských společenství, a článek 149 nařízení č. 2342/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu.
         Z těchto článků vyplývá, že v oblasti veřejných zakázek zadavatel splní svoji povinnost uvést odůvodnění, spokojí-li se především
         s okamžitým sdělením důvodů odmítnutí nabídek všem vyřazeným uchazečům a dále sdělením charakteristik a relativních výhod
         přijaté nabídky, jakož i jména úspěšného uchazeče uchazečům, kteří předložili přípustnou nabídku a výslovně o to požádají,
         ve lhůtě patnácti kalendářních dnů od přijetí písemné žádosti. Tento postup je v souladu s účelem povinnosti uvést odůvodnění
         uvedené v článku 253 ES, podle kterého je třeba jasně a jednoznačně uvést úvahy autora aktu, tak aby se zúčastněné osoby mohly
         seznámit s důvody, které vedly k přijetí opatření, za účelem uplatnění svých práv, a dále aby soud mohl vykonávat svůj přezkum.

      (viz body 132–134)
ROZSUDEK TRIBUNÁLU (třetího senátu)
      19. března 2010 (*)

      „Veřejné zakázky na služby – Nabídkové řízení Společenství –Poskytování počítačových služeb týkajících se telematických systémů ke kontrole pohybu zboží podléhajícího spotřební dani
         – Odmítnutí nabídky uchazeče – Žaloba na neplatnost – Sdružení (konsorcium) uchazečů – Přípustnost – Zásada rovného zacházení s uchazeči a zásada transparentnosti – Kritéria zadávání – Zásady řádné správy a péče – Povinnost uvést odůvodnění – Zjevně nesprávné posouzení“

      Ve věci T‑50/05,
      Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, se sídlem v Athénách (Řecko), zastoupená N. Korogiannakisem, advokátem,

      žalobkyně,
      proti
      Evropské komisi, původně zastoupené L. Parpalou a K. Kańskou, dále L. Parpalou a E. Manhaevem, a nakonec L. Parpalou, E. Manhaevem a M. Wilderspinem,
         jako zmocněnci,

      žalované,
      jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 18. listopadu 2004, jímž byla odmítnuta
         nabídka konsorcia vytvořeného žalobkyní a další společností v rámci výzvy k podávání nabídek počítačových služeb týkajících
         se specifikace, vývoje, údržby a podpory telematických systémů ke kontrole pohybu zboží podléhajícího spotřební dani v rámci
         Evropského společenství v souladu s režimem s podmíněným osvobozením od spotřební daně a veřejná zakázka zadána jinému uchazeči,

      TRIBUNÁL (třetí senát),
      ve složení J. Azizi, předseda, E. Cremona (zpravodajka) a S. Frimodt Nielsen, soudci,
      vedoucí soudní kanceláře: C. Kantza, rada,
      s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 17. března 2009,
      vydává tento
      Rozsudek
       Právní rámec
      1        Zadávání veřejných zakázek na služby Komise Evropských společenství se řídí ustanoveními první části páté hlavy nařízení Rady
         (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství,
         Úř. věst. L 248, s. 1, dále jen „finanční nařízení“), jakož i ustanoveními nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne
         23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení
         o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, s. 1, dále jen „prováděcí pravidla“), ve znění platném pro
         skutkový stav projednávané věci.

       Skutkový základ sporu
      I –  Elektronický systém pro sledování přepravy zboží podléhajícího spotřební dani (EMCS)
      2        Dne 16. června 2003 přijaly Evropský parlament a Rada Evropské unie rozhodnutí č. 1152/2003/ES o zavedení elektronického systému
         pro přepravu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani (Úř. věst. L 162, s. 5; Zvl. vyd. 09/01 s. 386), v němž prohlašují,
         že je nezbytné mít k dispozici elektronický systém pro sledování přepravy zboží podléhajícího spotřební dani (EMCS), který
         členským státům umožní získávat o přepravě informace v reálném čase a provádět předepsané kontroly (třetí bod odůvodnění rozhodnutí
         č. 1152/2003).

      3        Článek 1 rozhodnutí č. 1152/2003 tak upravuje vytvoření EMCS.

      4        Článek 3 odst. 2 rozhodnutí č. 1152/2003 mimoto stanoví:

      „Komise zajistí, že při práci na prvcích Společenství bude u elektronického systému věnována maximální pozornost opětovnému
         využití nového elektronického tranzitního systému (NCTS) v nejvyšší možné míře, že elektronický systém bude slučitelný s NCTS,
         a pokud to bude technicky možné, že bude elektronický systém do NCTS začleněn s cílem vytvořit integrovaný elektronický systém
         pro sledování jak přepravy zboží podléhajícího spotřební dani uvnitř Společenství, tak přepravy zboží podléhajícího spotřební
         dani nebo jiným clům a poplatkům, které se dováží ze třetích zemí nebo je do nich odesíláno“

      5        Ze spisu vyplývá, že EMCS měl být zaveden ve čtyřech fázích v období let 2002 až 2009 (fáze 0 současně s fázemi 1, 2 a 3).

      6        Fáze 0 měla představovat přechodnou fázi před definitivní instalací EMCS. Během této fáze měly být ponechány v provozu a podporovány
         stávající počítačové systémy v oblasti spotřebních daní až do okamžiku, kdy budou začleněny do EMCS po jeho zprovoznění. Tato
         fáze 0 měla probíhat zároveň s ostatními fázemi EMCS a měla být ukončena poté, co začne fungovat tento systém. Úkoly spojené
         s fází 0 měly být provedeny spoluposkytovatelem zakázky Fiscalis Information Technology Systems, specifikace, vývoj, údržba
         a podpora (FITS‑DEV).

      7        Fáze 1 měla zahrnovat instalaci EMCS a definování jeho specifikací. Tyto specifikace měly být vypracovány spoluposkytovatelem
         zakázky EMCS System Specifications (ESS) (dále jen „zakázka ESS“). Práce zmíněného spoluposkytovatele měla být dokončena do
         poloviny roku 2005.

      8        Konečně fáze 2 a 3 měly být fázemi vývoje a zprovoznění a měly být spojeny s činnostmi vykonávanými spoluposkytovatelem zakázky
         nazvané „Specifikace, vývoj, údržba a podpora telematických systémů ke kontrole pohybu zboží podléhajícího spotřební dani
         v rámci Evropského společenství v souladu s režimem podmíněného osvobození od spotřební daně (EMCS‑DEV)‑(TAXUD/2004/AO-004) »
         (dále jen „dotčená zakázka“).

      II –  Zadání dotčené veřejné zakázky
      9        Vyhlášením veřejné zakázky ze dne 20. července 2004 zveřejněným v dodatku Úředního věstníku Evropské unie (Úř. věst. 2004, S 139) zveřejnilo generální ředitelství Komise pro daňovou a celní unii (dále jen „dotčené GŘ“ nebo „zadavatel“)
         výzvu k podávání nabídek ohledně dotčené zakázky. Tato zakázka měla být zadána hospodářsky nejvýhodnější nabídce, to znamená
         nabídce vykazující nejlepší poměr kvality a ceny. Konečný termín pro obdržení nabídky byl stanoven na 31. srpna 2004.

      10      Bod 10 specifikací obsažených v příloze k výzvě k podání nabídek definoval kritéria pro zadání dotčené zakázky takto:

      „10. Kritéria pro zadání zakázky
      Zakázka bude zadána hospodářsky nejvýhodnější nabídce. Následující kritéria budou vzata v úvahu v okamžiku posouzení nabídky:

      1.      Kvalita navrhovaného řešení:
      1. – vhodnost navrhované strategie pro splnění požadovaných úkolů (40/100);
      2. – vhodnost navrhovaných metod a nástrojů, kvalitního prostředí a kvalitních postupů pro provedení požadovaných úkolů (30/100);

      3. – vhodnost navrhované týmové organizace pro provedení požadovaných úkolů (20/100);
      4. – struktura, jasnost, a úplnost nabídky (10/100).
      Nabídky, které dosáhly minimálně 50 % za každé z kvalitativních kritérií a celkového výsledku 60 % za všechna tato kritéria
         jako celek budou dále vyhodnoceny na základě ceny.

      2.      Cena
      Nabídka navrhující nejlepší poměr kvality a ceny bude zjištěna takto:
      –      nabídka, která vykázala nejlepší technický výsledek, bude ohodnocena kvalitativním ukazatelem ve výši 100 bodů. Zbývající
         nabídky obdrží nižší kvalitativní ukazatele v poměru k jejich technickému výsledku;

      –      nabídka, v níž bude navržena nejnižší cena, obdrží cenový ukazatel ve výši 100 bodů. Zbývající nabídky obdrží vyšší cenové
         ukazatele v poměru k jejich cenám.

      Poměr kvality a ceny bude vypočten pro každou nabídku vydělením ukazatele kvality ukazatelem ceny. Nejvyšší výslednou známku
         obdrží nabídka navrhující nejlepší poměr kvality a ceny.“

      11      Faxem ze dne 27. srpna 2004 žalobkyně, Evropaïki Dynamiki Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis
         AE, společnost založená podle řeckého práva vykonávající činnost v oblasti informačních a komunikačních technologií, vyjádřila
         pochybnosti ohledně zadání dotčené veřejné zakázky, založené na možné nedostatečné objektivitě výzvy k podávání nabídek prospívající
         uchazečům, kteří již byli dodavateli dotčeného GŘ a na nedostatečně přesných a objektivních kritériích pro vyhodnocování uchazečů.
         Týmž faxem zároveň požádala zadavatele, aby prodloužil lhůtu pro předložení nabídek do doby, než budou odstraněny výše uvedené
         problémy.

      12      Dne 31. srpna 2004 předložila žalobkyně svou nabídku společně s francouzskou společností Steria SA (dále jen „nabídka konsorcia
         Evropaïki Dynamiki-Steria“).

      13      Dopisem ze dne 3. září 2004 vyjádřil zadavatel názor, že pochybnosti žalobkyně formulované ve faxu ze dne 27. srpna 2004 nejsou
         opodstatněné, a odmítl vyhovět její žádosti o prodloužení lhůty pro předložení nabídek.

      14      V odpovědi na výše zmíněný dopis ze dne 3. září 2004 vyjádřila žalobkyně faxem ze dne 6. září 2004 pochybnosti o souladu výzvy
         k podávání nabídek s článkem 92 finančního nařízení a s čl. 131 odst. 1 a 2 prováděcích pravidel.

      15      Dopisem ze dne 5. října 2004, zadavatel odpověděl, že podmínky článku 92 finančního nařízení a čl. 131 odst. 1 a 2 prováděcích
         pravidel byly dodrženy.

      16      K otevření nabídek došlo dne 8. září 2004. Zadavatel obdržel pět nabídek a všechny byly prohlášeny za platné. Jedna z nabídek
         byla vyloučena ve stádiu uplatňování kritérií vyloučení. Další byla vyloučena při kvalitativním hodnocení. Pouze tři nabídky,
         včetně nabídky konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria, byly podrobeny závěrečnému posouzení poměru kvality a ceny.

      17      Hodnotící výbor navrhl zadat zakázku společnosti Intrasoft International SA (dále jen „Intrasoft“), jejíž nabídka vykazovala
         nejlepší poměr kvality a ceny. Nabídku konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria se rozhodl zařadit na třetí místo.

      18      Návrh hodnotícího výboru byl schválen zadavatelem, který rozhodnutím ze dne 18. listopadu 2004 provedl přidělení dotčené zakázky.

      19      Výsledek nabídkového řízení byl žalobkyni sdělen dopisem ze dne 18. listopadu 2004. V tomto dopise se uvádí, že „[její] nabídka
         nebyla vybrána pro zadání zakázky, protože po vyhodnocení vybraných nabídek a vzhledem k zadávacím kriteriím obsaženým v zadávací
         dokumentaci nepředstavovala nejlepší nabídku z hlediska kvality a ceny.“

      20      Doporučeným dopisem a faxem ze dne 22. listopadu 2004 si žalobkyně vyžádala od zadavatele následující informace a dokumenty: jméno
         (název) úspěšného uchazeče a v případě, že tento uchazeč měl společníka (či více společníků) nebo subdodavatele (či více subdodavatelů)
         jeho (její) jméno/název (jména/názvy) a procentní podíl smlouvy, která mu (jim) byla zadána; známky udělené technické nabídce
         žalobkyně a vybrané nabídce ohledně každého z kritérií zadání zakázky; kopii zprávy hodnotícího výboru a podrobnosti porovnání
         finanční nabídky žalobkyně vzhledem k přijaté finanční nabídce a konkrétněji známky udělené každé z obou shora zmíněných nabídek.
         Faxem ze dne 8. prosince 2004 žalobkyně zopakovala svou žádost.

      21      V odpovědi na tuto žádost zadavatel zaslal dopisem ze dne 10. prosince 2004 žalobkyni výňatek ze zprávy hodnotícího výboru.
         Tento výňatek obsahuje zejména poznámky zmíněného výboru k nabídkám společnosti Intrasoft a konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria
         ohledně každého z kritérií zadání dotčené zakázky. Uvedené poznámky zní takto:

      „A.      Intrasoft […]

               Celkový komentář

               Výtečná nabídka prokazující hluboké pochopení dotyčných otázek a velmi dobře promyšlený a podrobný přístup k řízení projektu.
                  Úroveň detailů, pečlivý přístup k analýze možných problémů a pozornost věnovaná otázkám zajišťování kvality přispívají ke
                  kvalitě této nabídky jako celku. Jedinou slabou stránkou je neprovedení analýzy architektury, což však významně nesnižuje
                  celkovou kvalitu nabídky.

               Nabídka vychází z důkladné znalosti oblasti spotřebních daní a jejího politického a organizačního prostředí v Komisi a v členských
                  státech.

               Metody a organizace týmu jsou velmi kvalitní a prokazují, že se budou moci vyrovnat s celou škálou úkolů, včetně [podání důkazu]
                  potřebné flexibility.

               Z toho plyne, že tento návrh se jeví jako zcela adekvátní pro převzetí odpovědnosti za dotyčný projekt.

               Kritérium: Vhodnost navrhované strategie pro splnění požadovaných úkolů

               Tato společnost prokazuje pozoruhodné chápání problémů, které je třeba řešit v rámci EMCS, a jasné porozumění vzájemným souvislostem
                  a propojení jednotlivých součástí projektu.

               Nabídka prezentuje úplný a zevrubný popis jejich strategie, jejich přístupu k realizaci, jakož i podrobný popis jednotlivých
                  položek.

               Jejich vize a strategie je podporována mimořádně dobře zpracovaným a podrobným plánem projektu.
               Nabídka obsahuje dobrou analýzu možností znovupoužití součástí NCTS.
               Nabídka obsahuje vyčerpávající grafikon kontroly plnění požadavků podávající důkaz hlubokého pochopení cílů projektu, jakož
                  i přijetí požadavků „nejvyšší úrovně“ definovaných v zadávací dokumentaci nabídkového řízení.

               Nabídka obsahuje dobrý soubor kvalitativních ukazatelů ohledně všech činností, které doplňují ukazatele navrhované v zadávací
                  dokumentaci.
               Drobná slabina této nabídky spočívá v nedostatečně důkladném rozboru otázek architektury (stabilita, rozšiřitelnost a výkonnost).

               Kritérium: Vhodnost navrhovaných metod a nástrojů, kvalitního prostředí a kvalitních postupů pro provedení požadovaných úkolů

               Mimořádně podrobný popis navrhovaných metod a nástrojů. Celkový přístup kombinující RUP [Rational Unified Process] pro fázi
                  specifikace a poté TEMPO pro fázi vývoje prokazuje správné pochopení rozdílů mezi těmito dvěma etapami vývoje spolupráce mezi
                  Komisí a členskými státy.

               Přístup zajištění kvality je mimořádně dobře promyšlený, jelikož navrhuje kvalitativní ukazatele jak pro proces, tak i pro
                  produkt, vychází z ‚klíčových faktorů vyhodnocování‘.

               Uchazeč vykazuje dobré chápání principů Cosmic-FFP [vynechaná poznámka pod čarou], třebaže popis je poněkud teoretický a jeho
                  nabídka postrádá pragmatické provedení (příklad: neupřesňuje nástroje, které je třeba použít).

               Navzdory velmi dobrému vymezení vývoje infrastruktury není věnována náležitá pozornost bezpečnostním opatřením v provozních
                  místnostech uchazeče.

               Kritérium: Vhodnost navrhované týmové organizace pro provedení požadovaných úkolů

               Struktura týmu, jakož i jeho organizace jsou mimořádně dobře definovány díky struktuře dělby odpovědnosti, velmi preciznímu
                  stanovení profilů (v celkovém počtu dvaceti tří) a jejich popisu a kompletnímu seznamu dovedností potřebných pro každý profil.
                  Složení týmu je dobře vyvážené mezi profilem manažerů, obchodníků, obchodních analytiků, pracovníků vývoje, projektantů, pracovníků
                  technické podpory atd.

               Úkoly a odpovědnost v týmu jsou dobře vymezeny.
               Velikost týmu (přibližně 60 členů) odpovídá logice věci a je v souladu s rozsahem prováděných činností.
               Nabídka zajišťuje malou proměnlivost složení týmu, v němž stabilně pracuje přibližně 80 % celkového počtu jeho členů, a brání
                  tomu, aby byla zaměstnancům přidělována práce na jiných projektech.

               Kritérium: Struktura, jasnost a úplnost nabídky

               Prezentace nabídky je kompletní a podrobná, co se týče celkového zpracování činností projektu.
               Celková prezentace je dobře strukturována a opatřena četnými vysvětlujícími schématy. Informace lze snadno nalézt a díky srozumitelnému
                  jazykovému vyjádření se dobře čtou. Jediná náležitost, již tato nabídka postrádá, je tabulka zkratek.

      B.      [Evropaïki Dynamiki-Steria]

               Celkový komentář

               Třebaže tato nabídka obsahuje několik zajímavých návrhů v oblasti architektury, je příliš generická: popis procesu specifikace
                  a vývoje neklade dostatečný důraz na specifické řešení [zavedení EMCS].

               Navrhovaná metodika obsažená v nabídce představuje dobře vypracovaný přehled nejlepších postupů a literatury, které se týkají
                  vývoje počítačových systémů. Konkrétní aspekty vývoje EMCS jsou však opět pojednány velmi obecným způsobem a navrhovaná analýza
                  není dosti kompletní.

               Popis organizace týmu je dobrý, avšak nedokládá odpovídající porozumění nutnosti značné podpory uživatelů v průběhu činností
                  specifikace [projektu zavádění EMCS].

               Nabídka obsahuje určité nesrovnalosti, což vzbuzuje pochybnosti ohledně spolehlivosti tohoto návrhu.

               Kritérium: vhodnost navrhované strategie pro splnění požadovaných úkolů

               Uchazeč přiložil přehled týkající se technické architektury EMCS, podal zajímavý návrh ohledně architektury (například použití
                  webových služeb), představil první verze návrhů technických řešení, jakož i návrh na vytvoření infrastruktury.

               Nabídka představuje podrobný seznam položek v relevantním pořadí – mechanismy žádosti, plánování, dodávky/akceptace, jakož
                  i kvalitativní ukazatele.

               Celkový přístup je však mimořádně generický a zkoumání specifických aspektů EMCS je značně povšechné.

               Navrhovaná strategie je poněkud zjednodušující. Obsahuje četné výňatky pocházející z vnějších zdrojů (například dlouhé výňatky
                  z dokumentace IBM-Rational RUP) bez vysvětlení jejich relevance v rámci projektu.

               Nabídka prozrazuje nedostatečné porozumění zadávací dokumentaci, jelikož odkazuje na činnosti, které již byly dokončeny, nebo
                  budou dokončeny k okamžiku nabytí účinnosti smlouvy. Navrhuje též prvky architektury, které se nehodí do prostředí EMCS co
                  do výkonnosti nebo rozšiřitelnosti.

               Nabídka vykazuje určité nesrovnalosti, zejména co se týče plánování: například určité činnosti vývoje začínají dokonce před
                  zahájením specifikací.

               Kritérium: Vhodnost navrhovaných metod a nástrojů, kvalitního prostředí a kvalitních postupů pro provedení požadovaných úkolů

               Navrhované metody jsou obecně dobře prezentovány. Nabídka představuje přesný popis vývoje infrastruktury informační technologie,
                  jakož i dobrý popis relevantních aspektů týkajících se bezpečnosti.

               Jsou uváděny četné standardní odkazy [podobné odkazům v uživatelských příručkách] týkající se architektury, norem, nástrojů
                  informační technologie a součástí infrastruktury (příklad: XML, X509, J2EE). Jsou doprovázeny několika sty stránek uživatelských
                  příruček a brožur HP, Oracle, CISCO, atd., ale většinou bez jakéhokoli důvodu nebo výslovné souvislosti s cíli EMCS.

               Nabídka obsahuje podrobný popis Cosmic FFP, avšak nástroje navrhované pro odhady (Calico a Costar) se hodí pouze pro odhady
                  založené na metodice Cocomo II, což není koherentní (viz oddíl 4.1.3.5.1).

               RUP je považován v celé nabídce za ‚jedinou správnou‘ metodu řízení projektu, avšak v jejich návrhu softwaru pro prostředí
                  vývoje se neobjevuje žádná licence IBM-Rational.

               Kritérium: Vhodnost navrhované týmové organizace pro provedení požadovaných úkolů

               Dobrý popis organizace týmu, což prokazuje porozumění vývoji jeho složení v průběhu postupu projektu od specifikací k vývoji,
                  výrobě a předání, včetně zabezpečení, testování a technické podpory. Vzájemná součinnost členů týmu je dobře popsána.

               Velikost týmu složeného ze 67 členů je přiměřená.

               Navzdory skutečnosti, že zkušenosti v oblasti cel a daní jsou v jejich nabídce označeny za nezbytné, co se týče praktických
                  znalostí, v praxi jejich návrh znalosti tohoto druhu neprokazuje.

               Kritérium: Struktura, jasnost, a úplnost nabídky

               Prezentace nabídky je jasná.

               Její struktura a celkový přehled jsou dobré.

               Přespříliš generická povaha dokumentace, jakož i nízká úroveň detailů však znesnadňují čitelnost nabídky.“

      22      Výňatek ze zprávy hodnotícího výboru zaslaný žalobkyni obsahuje rovněž hodnotící tabulku srovnávající kvalitu nabídky konsorcia
         Evropaïki Dynamiki-Steria a nabídku společnosti Intrasoft, jakož i hodnotící tabulku srovnávající poměr kvality a ceny těchto
         dvou nabídek. Zde jsou uvedeny obě tyto tabulky:

               Srovnávací hodnotící tabulka
               ITT TAXUD/2004/AO-004 EMCS-DEV

               Kritéria

               […]

               Intrasoft

               Evropaïki Dynamiki-Steria

               […]

               […]

               Kvalita

               Vhodnost navrhované strategie pro splnění požadovaných úkolů (/40)

               35,1

               23,2

               Vhodnost navrhovaných metod a nástrojů, kvalitního prostředí a kvalitních postupů pro provedení požadovaných úkolů (/30)

               24,5

               16,7

               Vhodnost navrhované týmové organizace pro provedení požadovaných úkolů (/20)

               17,6

               14,5

               Struktura, jasnost, a úplnost nabídky (/10)

               8,5

               5,8

               Celková kvalita

               85,7

               60,2

               Ukazatel kvality (maximální reference činí 100)

                        100

                        70

               Srovnávací hodnotící tabulka
               ITT TAXUD/2004/AO-004 EMCS-DEV

               Kritéria

               […]

               Intrasoft

               Evropaïki Dynamiki-Steria

               […]

               […]

               Celková kvalita

               85,7

                        60,2

               Ukazatel kvality (maximální reference činí 100)

                        100

                        70

               Navrhovaná cena TBP/(IS+EI) (v eurech)
               (Služby IT a zajištění vývoje infrastruktury)

               11 634 533

               15 078 693

               Normalizovaný ukazatel ceny (minimální reference činí 100)

                        100

                        130

               Ukazatel kvality / Ukazatel ceny

                        1

                        0,54

      23      Doporučeným dopisem a faxem ze dne 30. prosince 2004 žalobkyně sdělila své připomínky k výňatku ze zprávy hodnotícího výboru,
         který jí byl zaslán, a zopakovala svůj názor, že zadání dotčené veřejné zakázky odporovalo finančnímu nařízení a příslušným
         právním předpisům.

      24      Dopisem ze dne 14. ledna 2005 zadavatel oznámil, že pozorně prozkoumal body, na které upozornila žalobkyně ve svém dopise
         ze dne 30. prosince 2004 a že žalobkyně obdrží co nejdříve podrobnou odpověď.

      25      Dopisem ze dne 17. února 2005 zadavatel odpověděl na připomínky žalobkyně obsažené v jejím dopise ze dne 30. prosince 2004.

      26      Oznámení o zadání dotyčné veřejné zakázky bylo zveřejněno dne 2. března 2005 v dodatku k Úřednímu věstníku Evropské unie (Úř. věst. 2005, S 43).

       Řízení a návrhová žádání účastnic řízení
      27      Návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 28. ledna 2005 podala žalobkyně tuto žalobu.

      28      Dopisem ze dne 30. října 2006 požádal Tribunál v rámci organizačních procesních opatření žalobkyni, aby písemně odpověděla
         na otázky týkající se přípustnosti žaloby. Žalobkyně této žádosti vyhověla ve stanovené lhůtě.

      29      Na základě zprávy soudce zpravodaje rozhodl Tribunál (třetí senát) zahájit ústní část řízení.

      30      Dopisem ze dne 3. února 2009 požádal Tribunál v rámci organizačních procesních opatření účastnice řízení o písemné zodpovězení
         otázek. Týmž dopisem požádal též Komisi o předložení dokumentů. Účastnice řízení těmto žádostem vyhověly ve stanovené lhůtě.

      31      Dopisem ze dne 2. března 2009 požádal Tribunál v rámci organizačních procesních opatření obě účastnice řízení, aby předložily
         své písemné připomínky k odpovědím druhé účastnice na písemné otázky Tribunálu položené v dopise ze dne 3. února 2009. Účastnice
         řízení těmto žádostem vyhověly ve stanovené lhůtě.

      32      Řeči účastnic řízení a jejich odpovědi na otázky Tribunálu byly vyslechnuty na jednání, které proběhlo dne 17. března 2009.

      33      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

      –        zrušil rozhodnutí Komise odmítnout její nabídku a zadat zakázku úspěšnému uchazeči;
      –        uložil Komisi náhradu nákladů řízení, a to i v případě, že žaloba bude zamítnuta.
      34      Komise navrhuje, aby Tribunál:

      –        zamítl žalobu jako neopodstatněnou;
      –        uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.
       Právní otázky
      I –  K přípustnosti
      A –  Argumenty účastnic řízení
      35      Aniž by Komise formálně předložila námitku nepřípustnosti, upozorňuje Tribunál na skutečnost, že Steria, druhá členka konsorcia
         Evropaïki Dynamiki-Steria, nezpochybnila rozhodnutí zadavatele odmítnout nabídku zmíněného konsorcia a přidělit dotčenou zakázku
         jinému uchazeči a že krom toho z žaloby nevyplývalo, že by byla žalobkyně zpochybnila toto rozhodnutí i jménem společnosti
         Steria. Z toho plyne, že žalobkyně zmíněné rozhodnutí zpochybňuje pouze svým vlastním jménem.

      36      Žalobkyně ve své replice namítá, že jakožto vedoucí složka konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria a jakožto její člen plně odpovědný
         za přípravu a písemné vypracování nabídky má právo jednat a že ani právní úprava ani judikatura Společenství nepožadují, aby
         všichni členové konsorcia uchazečů zpochybnili sporné rozhodnutí o zadání zakázky. Žalobkyně ostatně rozvedla tuto argumentaci
         ve svých písemných odpovědích na otázky Tribunálu (viz bod 28 výše).

      37      Komise výše zmíněné stanovisko žalobkyně nezpochybnila.

      B –  Závěry Tribunálu
      38      Tribunál má za to, že v projednávané věci je záhodno zkoumat aktivní legitimaci žalobkyně ohledně rozhodnutí zadavatele, které
         jí bylo sděleno dopisem ze dne 18. listopadu 2004, odmítnout nabídku konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria, a tudíž zadat dotčenou
         zakázku jinému uchazeči (dále jen „napadené rozhodnutí“).

      39      Podle čl. 230 čtvrtého pododstavce ES může „každá fyzická nebo právnická osoba podat žalobu proti rozhodnutím, která jsou
         jí určena, jakož i proti rozhodnutím, která, byť vydána ve formě nařízení nebo rozhodnutí určeného jiné osobě, se jí bezprostředně
         a osobně dotýkají.“ .

      40      Třebaže je v projednávané věci napadené rozhodnutí určeno z formálního hlediska uchazeči, tzn. konsorciu Evropaïki Dynamiki-Steria,
         skutečností zůstává, že, jak vyplývá z písemných odpovědí žalobkyně na otázky Tribunálu (viz bod 28 výše) nezpochybněných
         Komisí, a o nichž nemá Tribunál žádný důvod pochybovat, konsorcium Evropaïki Dynamiki-Steria nemělo nikdy právní subjektivitu.
         Proto byla z hlediska článku 230 ES tato struktura ad hoc průhledná co do viditelnosti svých členů, a tudíž musí být obě dotčené společnosti považovány za adresáty napadeného rozhodnutí.
         Žalobkyně byla tedy jakožto adresát napadeného rozhodnutí oprávněna toto rozhodnutí napadnout v souladu s podmínkami stanovenými
         článkem 230 ES.

      41      Z toho vyplývá, že žaloba je přípustná.

      II –  K věci samé
      42      Na podporu své žaloby uplatňuje žalobkyně šest důvodů. První žalobní důvod vychází z porušení zásady nediskriminace a ze zásady
         volné soutěže. Druhý žalobní důvod vychází z porušení ustanovení finančního nařízení, prováděcích pravidel, směrnice Rady
         92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl.
         vyd. 06/01 s. 322), a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání
         veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd 06/07 s. 132). Třetí žalobní důvod
         vychází ze zjevně nesprávného posouzení, jehož se zadavatel dopustil při vyhodnocování nabídky konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria.
         Čtvrtý žalobní důvod vychází z nepodání relevantních informací a odůvodnění. Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady
         řádné správy a péče.

      43      Tribunál považuje za vhodné zkoumat nejprve první žalobní důvod, poté druhý žalobní důvod, následně pátý žalobní důvod, poté
         čtvrtý žalobní důvod a konečně třetí žalobní důvod. Toto pořadí je určeno skutečností, že první, druhý a pátý žalobní důvod
         se týkají postupu zadání dotyčné veřejné zakázky, zatímco čtvrtý a třetí žalobní důvod se týkají samotného napadeného rozhodnutí.

      A –  K prvnímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení zásady nediskriminace a zásady volné soutěže
      1.     Argumenty účastnic řízení
      44      Žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu rovného zacházení a volné soutěže uchazečů tím, že jí neposkytla – bez ohledu na
         žádost, kterou v tomto ohledu podala před konečným termínem pro předložení nabídek – dva druhy technických informací, které
         byly nezbytné pro formulaci nabídky v rámci sporné zakázky, tzn. zaprvé přesné specifikace EMCS a zadruhé technické informace
         týkající se stávajících počítačových aplikací spojených s EMCS, konkrétněji pak zdrojového kódu nového elektronického tranzitního
         systému (NCTS). Toto údajné pochybení ze strany Komise prospělo uchazečům, kteří byli dřívějšími či současnými spoluposkytovateli
         služeb dotčenému GŘ, nebo byli spojeni s takovýmito spoluposkytovateli, a kteří tudíž měli výlučný přístup k výše zmíněným
         informacím. Tito uchazeči, včetně úspěšného uchazeče, tak mohli předložit nabídky konkurenceschopnější, než byla nabídka žalobkyně,
         a to jak v technickém, tak i ve finančním ohledu.

      45      Co se zaprvé týče specifikací EMCS, žalobkyně zdůrazňuje, že tyto specifikace nebyly ještě k dispozici při zadávání dotčené
         veřejné zakázky, avšak byly připravovány jiným spoluposkytovatelem v rámci zvláštní zakázky. Uvádí, že Komise nevysvětluje,
         jak mohl uchazeč odpovídajícím způsobem zohlednit cíle a požadavky počítačového systému, pro nějž neobdržel žádné podrobné
         specifikace, a táže se, jak mohla být jeho nabídka „lepší“, než nabídka současného spoluposkytovatele, který jako jediný měl
         k dispozici zmíněné specifikace.

      46      Co se zadruhé týče zdrojového kódu NCTS, žalobkyně zdůrazňuje, že jí Komise bez platného důvodu a navzdory její žádosti, kterou
         za tímto účelem předložila, k němu odmítla přístup. Naopak úspěšný uchazeč měl přístup ke zmíněnému kódu, jelikož byl spoluposkytovatelem
         Komise pro NCTS, a mohl tudíž předložit konkurenceschopnější nabídku než žalobkyně.

      47      K prokázání významu přístupu ke zdrojovému kódu NCTS pro formulaci nabídky v rámci dotčené zakázky se žalobkyně dovolává následujících
         okolností.

      48      Zaprvé se dovolává čl. 3 odst. 2 rozhodnutí č. 1152/2003, v němž se požaduje, aby spoluposkytovatel dotčené zakázky v nejvyšší
         možné míře opětovně využil NCTS, jehož cílem bylo vytvořit integrovaný elektronický systém pro sledování přepravy zboží podléhajícího
         spotřební dani uvnitř Společenství. Žalobkyně z obsahu tohoto článku vyvozuje, že výše uvedené rozhodnutí vyžaduje opětovné
         využití zdrojového kódu NCTS a jeho architektury spoluposkytovatelem sporné zakázky.

      49      Zadruhé se dovolává popisu položky č. 7.1 obsažené v technické příloze zadávací dokumentace, v níž se odkazuje na zdrojový
         kód NCTS.

      50      Zatřetí se dovolává komentáře hodnotícího výboru k nabídce úspěšného uchazeče, podle něhož tato nabídka obsahovala dobrou
         analýzu možnosti opětovného využití součástí („komponenty“) NCTS. Žalobkyně uvádí, že se pojem „součásti“ v projednávané věci
         vztahuje „jednoznačně na různé součásti zdrojového kódu“.

      51      Začtvrté, co se týče finančního hlediska, žalobkyně s cílem prokázat nezbytnost znalosti zdrojového kódu NCTS pro stanovení
         ceny její nabídky uvádí, že Komise od uchazečů požadovala, aby ve svých nabídkách uvedli nejen ceny za jednotku, jak to tvrdí
         Komise, ale především též rozpočet výdajů a celkovou cenu za dodání EMCS a všech souvisejících služeb. Tento požadavek Komise
         předpokládal, že uchazeči přesně vyhodnotí rozsah a složitost projektu, což vyžadovalo znalost zdrojového kódu. Skutečnost,
         že žalobkyně neznala zdrojový kód, vedla k tomu, že musela zvýšit cenu své nabídky, aby zohlednila riziko plynoucí z této
         neznalosti. Naopak úspěšný uchazeč, který zmíněný kód znal, mohl předložit konkurenceschopnější nabídku, jež činila pouze
         50 % rozpočtu udaného pro dotčenou zakázku.

      52      Žalobkyně konečně uvádí, že v rámci řízení o jiné zakázce [zakázka na pokrytí specifikace, vývoje, údržby a podpory celních
         systémů IT pro projekty IT dotčeného GŘ (CUST‑DEV) (TAXUD/2005/AO‑001)], vyhlášené krátce po výzvě k podávání nabídek pro
         dotčenou zakázku, jejímž zadavatelem bylo rovněž dotčené GŘ, byl uchazečům poskytnut zdrojový kód NCTS. Požaduje tudíž, aby
         Komise vysvětlila tento rozdíl v zacházení. Žalobkyně na jednání krom toho uváděla, že projednávaná věc je podobná věci, v níž
         byl vydán rozsudek ze dne 12. března 2008, Evropaïki Dynamiki v. Komise (T‑345/03, Sb. rozh. s. II‑341), v níž Tribunál uznal
         důvod žalobkyně vycházející z porušení zásady rovného zacházení s uchazeči, a tudíž zrušil rozhodnutí o zadání zakázky přijaté
         Komisí.

      53      Komise zpochybňuje argumenty žalobkyně.

      2.     Závěry Tribunálu
      54      Podle čl. 89 odst. 1 finančního nařízení všechny veřejné zakázky financované zcela nebo zčásti z rozpočtu musí být v souladu
         se zásadami přehlednosti, úměrnosti, rovného zacházení a nediskriminace.

      55      Zadavatel má tudíž v každé fázi zadávacího řízení povinnost dbát na respektování zásady rovného zacházení, a v důsledku toho
         na rovnost příležitostí všech uchazečů (rozsudek Soudního dvora ze dne 29. dubna 2004, Komise v. CAS Succhi di Frutta, C‑496/99 P,
         Recueil, s. I‑3801, bod 108; rozsudky Tribunálu ze dne 17. prosince 1998, Embassy Limousines & Services v. Parlament, T‑203/96,
         Recueil, s. II‑4239, bod 85, a ze dne 17. března 2005, AFCon Management Consultants a další v. Komise, T‑160/03, Sb. rozh.
         s. II‑981, bod 75).

      56      Zásada rovného zacházení s uchazeči, jejímž cílem je podporovat rozvoj zdravé a účinné hospodářské soutěže mezi podniky, které
         se zúčastní řízení o zadání veřejné zakázky, ukládá, aby všichni uchazeči měli při vypracování znění svých nabídek stejné
         příležitosti, a předpokládá tedy, že nabídky všech uchazečů podléhají stejným podmínkám (viz v tomto smyslu rozsudky Soudního
         dvora ze dne 18. října 2001, SIAC Construction, C‑19/00, Recueil, s. I‑7725, bod 34, a ze dne 12. prosince 2002, Universale‑Bau
         a další, C‑470/99, Recueil, s. I‑11617, bod 93).

      57      Z judikatury rovněž vyplývá, že zásada rovného zacházení implikuje povinnost transparentnosti, aby mohlo být ověřeno, zda
         je tato zásada dodržována (rozsudky Soudního dvora ze dne 18. června 2002, HI, C‑92/00, Recueil, s. I‑5553, bod 45, a Universale‑Bau
         a další, bod 56 výše, bod 91).

      58      Základním cílem zásady transparentnosti je vyloučit existenci rizika upřednostňování a svévole ze strany zadavatele. Implikuje,
         že všechny podmínky a pravidla zadávacího řízení jsou jasně, přesně a jednoznačně stanoveny ve vyhlášení zakázky nebo v zadávací
         dokumentaci (rozsudek Komise v. CAS Succhi di Frutta, bod 55 výše, bod 111).

      59      Zásada transparentnosti tedy implikuje, že všechny technické informace významné pro správné pochopení vyhlášení zakázky nebo
         zadávací dokumentace jsou co možná nejdříve poskytnuty všem podnikům, které se účastní řízení o zadání veřejné zakázky, způsobem,
         který jednak umožňuje všem přiměřeně informovaným uchazečům, kteří postupují s běžnou řádnou péčí, pochopit jejich přesný
         smysl a vykládat je stejným způsobem a který dále umožňuje zadavateli ověřit, zda nabídky uchazečů skutečně splňují kritéria,
         kterými se řídí dotčená zakázka (rozsudek Evropaïki Dynamiki v. Komise, bod 52 výše, bod 145).

      60      V projednávané věci žalobkyně vytýká Komisi, že jí neposkytla dvě kategorie technických informací, které byly podle ní nezbytné
         pro podání nabídek a které měli ostatní uchazeči na rozdíl od ní k dispozici. Vzhledem k judikatuře uvedené výše v bodech
         55 až 58 by toto údajné pochybení Komise, pokud by bylo prokázáno, vedlo k porušení rovnosti příležitostí uchazečů, jakož
         i zásady transparentnosti, která je nerozlučně spojena se zásadou rovného zacházení.

      61      Tribunál v rozsudku Evropaïki Dynamiki v. Komise, bod 52 výše (bod 147) rozhodl, že pokud by takové porušení rovnosti příležitostí
         a zásady transparentnosti bylo prokázáno, představovalo by vadu postupu před zahájením soudního řízení, která porušuje právo
         dotčených účastníků na informace. Tato procesní vada by mohla vést ke zrušení dotčeného rozhodnutí, pouze pokud by se prokázalo,
         že by správní řízení mohlo vést v případě neexistence této vady k jinému výsledku za předpokladu, že by žalobkyně měla přístup
         k dotčeným informacím,a pokud by v tomto ohledu existovala možnost – i když malá – že by žalobkyně mohla nechat dovést správní
         řízení k jinému výsledku (viz rozsudek Evropaïki Dynamiki v. Komise, bod 52 výše, bod 147, a citovaná judikatura).

      62      Je tudíž především třeba přezkoumat, zda v projednávané věci došlo k nerovnoměrnému poskytnutí informací v tom smyslu, že
         určití uchazeči, mezi nimi i vybraný uchazeč, měli v rámci nabídkového řízení k dispozici informace, které žalobkyni nebyly
         podle jejího tvrzení známy. V případě, že se taková vada prokáže, je dále třeba přezkoumat, zda byla dotčená informace užitečná
         pro podání nabídek. Pouze za tohoto předpokladu by měl uchazeč, který měl přístup k těmto informacím, výhodu ke škodě ostatních
         uchazečů. Zatřetí je třeba přezkoumat, zda údajné nerovnoměrné poskytnutí informací vyplývá z procesní vady, jíž se dopustila
         Komise. V případě, že se taková vada prokáže, je začtvrté třeba přezkoumat, zda v případě neexistence této vady by nabídkové
         řízení mohlo vést k jinému výsledku. Z tohoto pohledu by mohla taková vada představovat porušení rovnosti příležitostí uchazečů
         pouze tehdy, pokud by z vysvětlení podaných žalobkyní hodnověrně a dostatečně podrobně vyplývalo, že výsledek řízení by mohl
         být v tomto ohledu jiný (viz v tomto smyslu rozsudek Evropaïki Dynamiki v. Komise, bod 52 výše, body 148 a 149).

      63      Tato úvaha se uplatní ohledně obou kategorií technických informací, které nebyly poskytnuty žalobkyni, tj. specifikací EMCS
         (první část tohoto žalobního důvodu) a zdrojového kódu NCTS (druhá část tohoto žalobního důvodu).

      a)     K první části tohoto žalobního důvodu, týkající se neposkytnutí specifikací EMCS
      64      Žalobkyně v podstatě tvrdí, že neposkytnutí přesných specifikací EMCS během nabídkového řízení zvýhodnilo uchazeče, kteří
         již byli poskytovateli služeb pro dotčené GŘ – k nimž patřil i úspěšný uchazeč – a kterým z tohoto důvodu byly již zmíněné
         specifikace známy. Tito uchazeči byli tudíž schopni předložit přesnější – a tedy i konkurenceschopnější – nabídky, než byla
         nabídka žalobkyně.

      65      Jak bylo uvedeno v bodě 62 výše, je nejprve třeba zkoumat, zda v projednávané věci došlo k nerovnoměrnému poskytnutí informací
         v tom smyslu, že určití uchazeči, mezi nimiž byl i úspěšný uchazeč, měli na rozdíl od žalobkyně k dispozici specifikace EMCS.

      66      Ze zadávací dokumentace dotčené zakázky vyplývá (viz bod 7 výše), že součástí projektu zavedení EMCS, do jehož rámce patří
         zmíněná zakázka, byla fáze 1, během níž mělo být spoluposkytovateli zakázky ESS provedeno vymezení specifikací EMCS. Komise
         upřesnila, že se jedná o „obecné“ specifikace EMCS (high level specifications). Výše zmíněná zadávací dokumentace rovněž upřesňuje,
         že spoluposkytovatel zakázky ESS musí tyto specifikace předložit částečně před a částečně zároveň s předložením specifikací
         spoluposkytovatelem dotčené zakázky. Komise upřesnila, že specifikace připravené v rámci dotčené zakázky se týkají aplikace
         EMCS (specifikace „aplikační“) (application‑related specifications), na rozdíl od „obecných“ specifikací tohoto systému připravených
         v rámci zakázky ESS. Výše zmíněná zadávací dokumentace konečně upřesňuje, že je spoluposkytovatel zakázky ESS povinen dokončit
         svou práci do poloviny roku 2005.

      67      Z argumentace žalobkyně vyplývá, že se její výtka týká údajného nesdělení „obecných“ specifikací EMCS uchazečům.

      68      Komise krom toho uváděla, aniž jí v tom žalobkyně odporovala, že spoluposkytovatel zakázky ESS, tzn. společnost Siemens, započal
         pracovat na specifikacích EMCS v červnu 2004 (a dokončil je v dubnu 2005), zatímco výzva k podávání nabídek pro dotčenou zakázku
         byla zveřejněna v červenci 2004, a že stanovená lhůta pro předložení nabídek měla uplynout dne 31. srpna 2004. Ve světle argumentace
         Komise nezpochybněné žalobkyní je tudíž třeba konstatovat, že mezi počátkem práce společnosti Siemens týkající se specifikací
         EMCS a konečným termínem stanoveným pro předložení nabídek v rámci dotčené zakázky uplynuly pouze tři měsíce, což znamená,
         že v průběhu nabídkového řízení nebyly k dispozici specifikace EMCS dosahující využitelné úrovně, jejichž znalost by byla
         s to zjednat výhodu uchazeči, který by měl k těmto specifikacím přístup.

      69      Konečně jak žalobkyně, tak i Komise upřesnily, že také Siemens, spoluposkytovatel zakázky ESS, předložil nabídku v rámci dotčené
         zakázky.

      70      Z výše uvedených okolností je třeba vyvodit následující závěry.

      71      Zaprvé se jeví, že žádný z uchazečů – a ani úspěšný uchazeč – neměl ohledně specifikací EMCS k dispozici více informací než
         žalobkyně, jelikož tyto specifikace neexistovaly, anebo se nacházely v zárodečné fázi. Nebylo tak prokázáno nerovnoměrné poskytnutí
         informací, jež by vedlo k porušení zásady rovného zacházení mezi uchazeči.

      72      Zadruhé skutečnost, že specifikace EMCS v okamžiku vydání výzvy k podávání nabídek pro dotčenou zakázku neexistovaly, nebyla
         důsledkem procesní vady, jíž by se dopustila Komise, ale důsledkem samotného plánu zavedení EMCS, který předpokládal vypracování
         specifikací v rámci zakázky ESS, jež nebyla totožná s dotčenou zakázkou a této zakázce předcházela.

      73      Zatřetí i za předpokladu, že by se společnosti Siemens podařilo v rámci zakázky ESS, jejímž byla spoluposkytovatelem, vypracovat
         specifikace schopné využití pro účely podání nabídek v rámci dotčené zakázky, ukazuje se, že tato okolnost není relevantní,
         jelikož nabídka společnosti Siemens předložená v rámci dotčené zakázky nebyla vybrána. Navíc skutečnost, že společnost Siemens
         předložila nabídku v rámci dotčené zakázky, a tudíž vstoupila do přímé soutěže s úspěšným uchazečem pro získání uvedené zakázky,
         svádí k myšlence, že tato společnost nepředala zmíněnému uchazeči své domnělé znalosti specifikací EMCS. Nic tak neumožňuje
         tvrdit, že by jakýkoli uchazeč býval mohl vytěžit výhodu z přednostního přístupu ke zmíněným specifikacím.

      74      Jelikož žalobkyně neprokázala, že určití uchazeči, mezi nimiž byl i úspěšný uchazeč, měli k dispozici více informací než ona,
         co se týče specifikací EMCS, je třeba dospět k závěru, že ohledně této kategorie technických informací nedošlo k nerovnému
         zacházení s uchazeči. Z toho vyplývá, že první část žalobního důvodu musí být zamítnuta.

      b)     K druhé části tohoto žalobního důvodu týkající se nesdělení zdrojového kódu NCTS
      75      Žalobkyně v podstatě tvrdí, že odmítnutí zadavatele sdělit jí zdrojový kód NCTS zjednalo výhodu úspěšnému uchazeči, který
         byl rovněž spoluposkytovatelem Komise při zavedení zmíněného NCTS, a měl tudíž nutně přístup k tomuto zdrojovému kódu. Jelikož
         měl úspěšný uchazeč k dispozici tuto informaci, byl s to předložit konkurenceschopnější nabídku, než byla nabídka žalobkyně,
         a to jak z technického, tak i z finančního hlediska.

       K rozdílu v rozsahu informací, jímž byl zvýhodněn úspěšný uchazeč
      76      Komise nezpochybňuje skutečnost, že zadavatel měl k dispozici zdrojový kód NCTS přede dnem zahájení nabídkového řízení ohledně
         dotčené zakázky a že jej nesdělil uchazečům. Tvrdí, že jej nepovažovala za potřebný pro formulaci nabídky.

      77      Sporná není ani skutečnost, že úspěšný uchazeč znal zdrojový kód NCTS při přípravě jeho nabídky vzhledem k tomu, že byl spoluposkytovatelem
         dotčeného GŘ ohledně NCTS.

      78      Z toho plyne, že v okamžiku zahájení nabídkového řízení ohledně dotčené zakázky a až do konečného termínu předložení nabídek
         měl úspěšný uchazeč – jelikož byl spoluposkytovatelem dotčeného GŘ ohledně NCTS – k dispozici technické informace, které žalobkyně
         postrádala.

       K užitečnosti zdrojového kódu NCTS pro vypracování nabídek
      79      Aby mohlo zjištěné nerovnoměrné poskytnutí informací zakládat výhodu ve prospěch úspěšného uchazeče v rámci vypracování jeho
         nabídky, je navíc nutné, aby dotčená informace byla užitečná pro vypracování nabídky týkající se dotčené zakázky v tom smyslu,
         že její neexistence by mohla nabídku znevýhodnit jak ve smyslu kvalitativním, tak i ve smyslu finančním.

      80      V projednávané věci a ve světle argumentace účastníků řízení je třeba posoudit potřebnost zdrojového kódu NCTS pro vypracování
         nabídky v rámci dotčené zakázky. K tomu je třeba předeslat dvě úvodní poznámky.

      81      Především, jak vyplývá z argumentace účastnic řízení, představuje zdrojový kód soubor písemných instrukcí napsaných v programovacím
         jazyce, který umožňuje vypracování počítačového programu. Z této argumentace rovněž vyplývá, že zdrojový kód představuje jednu
         z prvních materiálních fází celkového životního cyklu softwaru.

      82      Dále Komise na jednání upřesnila, aniž to žalobkyně zpochybnila, že NCTS a EMCS se navzájem výrazně liší, jelikož NCTS se
         týká oblasti cel, zatímco EMCS se týká oblasti spotřebních daní. V rámci NCTS jsou v centru řízení celníci, zatímco v rámci
         EMCS zaujímají tuto úlohu hospodářské subjekty. Z toho plyne, že „cíle“ obou těchto systémů jsou rozdílné, a tudíž nejsou
         totožné ani jejich funkce.

      83      Především se žalobkyně na podporu svého tvrzení ohledně potřebnosti přístupu ke zdrojovému kódu NCTS dovolává čl. 3 odst. 2
         rozhodnutí č. 1152/2003 zmiňovaného v bodě 4 výše.

      84      V tomto ohledu je třeba uvést, že výše uvedené rozhodnutí představuje právní základ zavedení EMCS a že čl. 3 odst. 2 tohoto
         rozhodnutí vymezuje vztahy mezi EMCS a NCTS. Úloha svěřená Komisi spočívala v zajištění integrace – v rámci technických možností
         – systému EMCS do NCTS, přičemž cílem bylo vytvořit integrovaný elektronický systém zaměřený na přepravu výrobků podléhajících
         spotřební dani uvnitř Společenství. Komise zahájila řízení o zadání dotčené zakázky pro účely splnění tohoto úkolu svěřeného
         zákonodárcem Společenství. V rámci tohoto řízení měla Komise jakožto zadavatelka za to, že výraz „opětovnému využití […] NCTS“,
         obsažený ve výše uváděném čl. 3 odst. 2, neimplikuje sdělení zdrojového kódu NCTS uchazečům pro účely vypracování jejich nabídky.
         Tuto „zprávu“ sdělila uchazečům v dokumentaci týkající se dotčeného nabídkového řízení.

      85      V tomto ohledu se Komise odvolává zejména na bod 4.2.1 plánu zavedení EMCS nazvaný „The EMCS development based on NCTS experience“
         (vývoj EMCS na základě zkušeností s NCTS), který byl poskytnut všem uchazečům, a tedy i žalobkyni, přičemž popis „zkušenosti
         s NCTS“ obsažený ve zmíněném bodě , který je třeba zohlednit pro vývoj EMCS, se nezmiňuje o zdrojovém kódu NCTS, nebo a fortiori o nezbytnosti přístupu k němu pro formulování nabídky. Navíc ve vysvětlení č. 46 podaném při zadávání dotčené veřejné zakázky
         zadavatel upřesnil, že jakmile bude dotčená zakázka zadána, „úkolem [spolu]poskytovatele [dotčené zakázky bude] navrhnout
         a úkolem [dotčeného] GŘ rozhodnout, jaká část architektury a zdrojového kódu aplikací […] NCTS bude opětovně využita“ a že
         „[t]tato informace [tj. zdrojový kód NCTS] bude přístupná pouze úspěšnému uchazeči“.

      86      V důsledku toho se žalobkyně v projednávané věci nemůže dovolávat čl. 3 odst. 2 rozhodnutí č. 1152/2003 na podporu svého tvrzení
         týkajícího se užitečnosti přístupu ke zdrojovému kódu NCTS, jelikož požadavek týkající se „opětovného využití […] NCTS“ obsažený
         ve zmíněném článku byl zadavatelem proveden konkrétním a transparentním způsobem prostřednictvím nabídkového řízení tak, že
         uchazeči nepotřebovali pro vypracování své nabídky získat přístup ke zmíněnému zdrojovému kódu.

      87      Zadruhé se žalobkyně na podporu svého tvrzení dovolává popisu položky č. 7.1 podaného v technické příloze zadávací dokumentace.
         Tento popis zní následovně:

      „položka 7.1: Vývoj aplikace
      Tato položka zahrnuje vývoj a údržbu centralizovaně vytvořených aplikací (CDA), aplikací týkajících se zkoušek a aplikací
         pro centrální služby (například MCC, ETA, SETA, CS/RD a CS/MIS).

      Vyvinuté aplikace budou v co nejširší možné míře využívat architekturu, a tedy zdrojový kód aplikací NCTS:
      […]“
      88      V popisu této položky je skutečně zmiňován zdrojový kód NCTS. Tento popis však neprokazuje potřebnost zmíněného kódu pro přípravu
         nabídek, jak to tvrdí žalobkyně, ale jeho potřebnost pro práci, která má být provedena v pozdějším stádiu následujícím po
         přidělení dotčené zakázky, tj. ve stádiu provádění této zakázky úspěšným uchazečem.

      89      Tato skutečnost ostatně jasně vyplývá z výše zmíněného vysvětlení č. 46 (viz bod 85 výše).

      90      Z toho plyne, že jak popis položky č. 7.1, tak zejména i vysvětlení č. 46, které zdaleka neprokazují potřebnost zdrojového
         kódu NCTS pro vypracování nabídky v rámci dotčené zakázky, prokazují, že „zpráva“ kterou chtěl zadavatel zprostředkovat uchazečům,
         spočívala zaprvé v tom, že tento kód není relevantní pro účely vypracování nabídek, ale bude relevantní teprve v pozdějším
         stádiu provádění dotčené zakázky úspěšným uchazečem, a zadruhé, že zadavateli příslušelo rozhodnout, jaká část zdrojového
         kódu NCTS bude opětovně využita. Komise ostatně na jednání uvedla, že zadavatel se nakonec rozhodl nepoužít žádnou část zdrojového
         kódu NCTS pro vývoj projektu zavedení EMCS.

      91      Argument žalobkyně vycházející ze zmínění zdrojového kódu NCTS v popisu položky č. 7.1 nelze tudíž přijmout.

      92      Zatřetí, to samé platí i ohledně argumentu žalobkyně vycházejícího z konkrétní poznámky hodnotícího výboru k nabídce úspěšného
         uchazeče (viz bod 50 výše). Žalobkyně totiž nepodává žádný důkaz, jež by mohl doložit, že se pojem „součásti NCTS“ použitý
         hodnotícím výborem týká součástí zdrojového kódu NCTS. V tomto ohledu z dokumentů týkajících se řízení o zadání dotčené zakázky
         vyplývá, že zadavatel poskytl uchazečům určité množství referenčních dokumentů ohledně NCTS , které se, jak správně uvádí
         Komise, týkají celé rozsáhlé škály úkolů od metodiky postupů k zajištění kvality, přes specifikace systémů zkušebních postupů
         a funkčního popisu aplikací NCTS, až po specifikace centrálních operací. Je tudíž třeba vzít na zřetel, že hodnotící výbor
         při odkazu na možnost opětovného užití „součástí NCTS“ naznačil možnost opětovného užití prvků NCTS obsažených v dokumentaci
         zpřístupněné uchazečům. V každém případě žalobkyně nepodává jediný příklad nebo důkaz, který by mohl tuto analýzu zpochybnit.

      93      Začtvrté žalobkyně neprokazuje ani potřebnost přístupu ke zdrojovému kódu NCTS pro stanovení nabízené ceny. Je záhodno připomenout,
         že žalobkyně v podstatě tvrdí, že toto stanovení od uchazečů vyžadovalo přesné vyhodnocení rozsahu a složitosti projektu,
         což předpokládalo znalost zdrojového kódu. Nemožnost, aby žalobkyně přesně vyhodnotila rozsah a složitost projektu, jelikož
         neměla přístup ke zdrojovému kódu, ji v podstatě donutila zvýšit cenu její nabídky.

      94      Tuto argumentaci žalobkyně nelze přijmout.

      95      Především zdrojový kód NCTS nebyl nutný pro vyhodnocení rozsahu a složitosti projektu zavedení EMCS. Jak již bylo uvedeno,
         NCTS a EMCS se navzájem liší (viz bod 82 výše) a zadavatel uchazečům – a tedy i žalobkyni – jasně vyložil, že zdrojový kód
         NCTS není relevantní pro vypracování nabídek (viz bod 90 výše).

      96      Dále, jak tvrdila Komise a jak to na jednání připustila žalobkyně ohledně činností, jejichž ocenění závisí na rozsahu a složitosti
         projektu, zadavatel, který sám stanovil počet dnů, jež měly být věnovány provedení těchto činností, od uchazečů pouze požadoval,
         aby uvedli cenové jednotky vyjádřené jako denní sazby pro každou ze skupin potřebných zaměstnanců (tzn. zejména vývojový pracovník,
         programátor a analytik). Tyto ceny za jednotku měly být za účelem vypočtení ceny nabídky vynásobeny počtem dní určeným zadavatelem.
         Zadavatel tak stanovením počtu dní potřebných pro provedení výše uvedených činností sám provedl odhad rozsahu požadovaných
         prací, čímž uchazeče zbavil tohoto úkolu a soustředil soutěž mezi uchazeči na denní sazbu navrhovanou pro každou ze skupin
         potřebných zaměstnanců. Žalobkyně však neprokázala, že by neznalost zdrojového kódu NCTS měla jakýkoli dopad na denní sazby
         navrhované pro její zaměstnance.

      97      Z toho plyne, že potřebnost přístupu ke zdrojovému kódu NCTS pro ocenění nabídky žalobkyně nebyla prokázána.

      98      Konečně argumentace žalobkyně týkající se užitečnosti přístupu ke zdrojovému kódu NCTS nemá oporu v rozsudku Evropaïki Dynamiki
         v. Komise, bod 52 výše. Na rozdíl od projednávané věci, v níž se počítačový systém, který je předmětem dotčené zakázky – EMCS
         – odlišuje od systému, jehož zdrojový kód nebyl poskytnut – NCTS – (viz bod 82 výše), se věc, ve které byl vydán rozsudek,
         jehož se dovolává žalobkyně, týkala počítačového systému – systému Cordis –, který představoval pouze novou verzi téhož systému
         Cordis, jehož zdrojový kód nebyl poskytnut (rozsudek Evropaïki Dynamiki v. Komise, bod 52 výše, bod 7). Co se týče užitečnosti
         zdrojového kódu NCTS v projednávané věci, nelze konstatovat žádnou analogii mezi projednávanou věcí a věcí, v níž byl vydán
         rozsudek Evropaïki Dynamiki v. Komise, bod 52 výše.

      99      Stejně je tomu, i co se týče argumentu žalobkyně vycházejícího ze zakázky CUST‑DEV (viz bod 52 výše). V tomto ohledu Komise
         ve svém vyjádření předloženém po obdržení dopisu Tribunálu ze dne 2. března 2009 (viz bod 31 výše) uvedla, že zakázka CUST‑DEV
         se týkala počítačové aplikace v oblasti cel, do níž patří i NCTS, a tudíž je oprávněné poskytnout uchazečům zdrojový kód tohoto
         systému. Naopak to neplatí v případě dotčené zakázky, která se týká počítačových aplikací v oblasti spotřebních daní, to znamená
         v jiném kontextu než v oblasti cel. Žalobkyně toto tvrzení Komise na jednání nezpochybnila a Tribunál nemá důvod o něm pochybovat.

      100    Vzhledem k předchozímu je nutno dospět k závěru, že užitečnost zdrojového kódu NCTS pro vypracování nabídek v rámci zadání
         dotčené veřejné zakázky nebyla prokázána. Druhá část žalobního důvodu žalobkyně musí být proto zamítnuta.

      101    Z toho vyplývá, že tento žalobní důvod musí být zamítnut v plném rozsahu.

      B –  K druhému žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení finančního nařízení, prováděcích pravidel a směrnic 92/50 a 2004/18
      1.     Argumenty účastnic řízení
      102    Žalobkyně uvádí, že kritéria zadání dotyčné veřejné zakázky nejsou dostatečně specifikovaná a vyčíslitelná, a tudíž je hodnotící
         výbor nemůže objektivně zkoumat. Toto pochybení na straně zadavatele zakládá porušení čl. 97 odst. 1 finančního nařízení,
         článku 138 prováděcích pravidel, čl. 17 odst. 1 směrnice 92/50 a ustanovení směrnice 2004/18.

      103    Komise tyto argumenty žalobkyně zpochybňuje.

      2.     Závěry Tribunálu
      104    Úvodem je třeba podotknout, že podle článku 105 finančního nařízení, se od 1. ledna 2003 – ode dne, kdy vstoupilo uvedené
         nařízení v platnost – směrnice týkající se koordinace veřejných zakázek na dodávky, služby a stavební práce použijí na veřejné
         zakázky vyhlášené orgány Společenství na jejich účet pouze pro otázky týkající se limitů určujících způsoby zveřejnění, výběr
         postupů a odpovídající lhůty. Z toho plyne, že žalobní bod směřující proti kritériím pro zadání dotyčné veřejné zakázky musí
         být posuzován pouze podle ustanovení finančního nařízení a prováděcích pravidel.

      105    Krom toho je třeba připomenout, že podle čl. 97 odst. 2 finančního nařízení a podle čl. 138 odst. 1 písm. b) prováděcích pravidel
         se zakázka zadává přijetím nabídky, která je hospodářsky nejvýhodnější.

      106    Dále je třeba připomenout, že pro zajištění souladu se zásadami průhlednosti, úměrnosti, rovného zacházení a nediskriminace
         ve stádiu výběru nabídky za účelem výběru zakázky ukládá čl. 97 odst. 1 finančního nařízení zadavateli, že má-li být zakázka
         zadána hospodářsky nejvýhodnější nabídce, musí v zadávací dokumentaci vymezit a upřesnit kritéria pro zadání zakázky umožňující
         vyhodnocení obsahu nabídek. Tato kritéria musí být podle čl. 138 odst. 2 prováděcích pravidel odůvodněná předmětem zakázky.
         Podle odstavce 3 téhož ustanovení musí zadavatel v oznámení o zakázce nebo v zadávací dokumentaci nebo v popisu uvést rovněž
         důležitost, kterou přisuzuje jednotlivým kritériím pro stanovení hospodářsky nejvýhodnější nabídky.

      107    Tato ustanovení nicméně ponechávají zadavateli volbu kritérií pro zadání zakázky, v jejichž světle jsou nabídky vyhodnocovány.
         Kritéria pro zadání zakázky, která hodlá zadavatel dodržet, však musí ve všech případech směřovat k určení hospodářsky nejvýhodnější
         nabídky (viz v tomto smyslu rozsudky Tribunálu ze dne 25. února 2003, Renco v. Rada, T‑4/01, Recueil, s. II‑171, bod 66, a Strabag
         Benelux v. Rada, T‑183/00, Recueil, s. II‑135, bod 74).

      108    Krom toho kritéria zvolená zadavatelem pro určení hospodářsky nejvýhodnější nabídky nemusí být nutně kvantitativní povahy,
         anebo se zaměřovat výlučně na cenu. I v případě, že jsou kritéria pro zadání zakázky, která nejsou vyjádřena kvantitativně,
         obsažená v zadávací dokumentaci, mohou být uplatněna objektivně a jednotně k porovnání nabídek a jsou nesporně relevantní
         pro určení hospodářsky nejvýhodnější nabídky (viz v tomto smyslu rozsudek Renco v. Rada, bod 107 výše, body 67 a 68).

      109    V projednávané věci je třeba především připomenout, že kritéria pro zadání dotyčné veřejné zakázky jsou obsažena jak ve vyhlášení
         veřejné zakázky [bod IV 2)], tak i ve specifikacích obsažených v příloze výzvy k podání nabídek. Podmínka zveřejnění stanovená
         v čl. 97 odst. 1 finančního nařízení je tak splněna.

      110    Dále je třeba připomenout, že kritéria zadání, jež žalobkyně hodnotí jako neurčitá a subjektivní, zní takto:

      „1.      Kvalita navrhovaného řešení:
      –      vhodnost navrhované strategie pro splnění požadovaných úkolů (40/100);
      –      vhodnost navrhovaných metod a nástrojů, kvalitního prostředí a kvalitních postupů pro provedení požadovaných úkolů (30/100);

      –      vhodnost navrhované týmové organizace pro provedení požadovaných úkolů (20/100);
      –      struktura, jasnost a úplnost nabídky (10/100).“
      111    Je tedy nutno konstatovat, že tvrzení žalobkyně, která nikterak nepodepřela svou argumentaci týkající se údajně neurčité a subjektivní
         povahy zmíněných kritérií, je vyvráceno jejich jasným vyjádřením. Žalobkyně zejména nepředkládá žádný důkaz na podporu svých
         tvrzení, který by umožnil konstatovat, že při stanovení těchto kritérií zadavatel porušil povinnost dodržovat zásady přehlednosti
         a rovného zacházení s uchazeči. Žalobkyně naopak určitým způsobem zcela opakuje svou argumentaci vytvořenou v rámci prvního
         žalobního důvodu, týkající se údajné neexistence přesného popisu požadovaných plnění a přesných požadavků na práci, která
         má být provedena.

      112    Výše uváděná kritéria dokládají, že jsou zaměřena na tato hlediska: strategie navrhovaná uchazeči (první kritérium), metody,
         nástroje, uchazeči navrhované prostředí a prostředky k zajištění kvality (druhé kritérium), navrhovaná týmová organizace (třetí
         kritérium) a struktura, jasnost a úplnost nabídky (čtvrté kritérium). Žalobkyně však nevysvětluje ani nedokládá, proč tato
         kritéria nejsou zdůvodňována předmětem dotčené zakázky. Nic ostatně nedovoluje zpochybnit relevanci těchto kritérií pro určení
         hospodářsky nejvýhodnější nabídky, jelikož tato kritéria jsou jednoznačně určující pro zajištění řádného poskytnutí služeb
         na základě dotčené zakázky, a tedy i hodnoty samotné nabídky.

      113    Třebaže tato kritéria nejsou kvantitativní povahy, nelze jen z tohoto faktu vyvodit, že je zadavatel neuplatnil objektivním
         a jednotným způsobem (viz v tomto smyslu rozsudek Renco v. Rada, bod 107 výše, body 67 a 68). Je třeba uvést, že v projednávané
         věci žalobkyně v tomto smyslu nepředložila žádný důkaz.

      114    Konečně je pro úplnost třeba poznamenat, že zadavatel v souladu s příslušnými ustanoveními uvedl relativní váhu připsanou
         každému z těchto kritérií zadání, a tak informoval uchazeče o významu, který hodlá přikládat jednotlivým kritériím při srovnávacím
         vyhodnocení nabídek.

      115    Z předchozího vyplývá, že žalobkyně neprokázala, že zadavatel nesplnil svou povinnost vymezit v zadávací dokumentaci kritéria
         zadání při dodržení právního rámce a zásad vypracovaných judikaturou, uvedených výše v bodech 104 až 108.

      116    Z výše uvedeného vyplývá, že druhý žalobní důvod musí být zamítnut.

      C –  K pátému žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení zásady řádné správy a péče
      1.     Argumenty účastnic řízení
      117    Žalobkyně v podstatě tvrdí, že Komise porušila zásady řádné správy a péče tím, že rychle a přiměřeně neodpověděla na její
         fax ze dne 27. srpna 2004, v němž žalobkyně vyjádřila své výhrady k výzvě k podávání nabídek zejména co se týče zásady nediskriminace.

      118    Komise zpochybňuje argumenty žalobkyně.

      2.     Závěry Tribunálu
      119    Podle obecné zásady řádné správy, která zahrnuje též povinnost řádné péče, mají všechny orgány Společenství povinnost dodržet
         při provádění správních řízení přiměřenou lhůtu a postupovat ve svých vztazích s veřejností s řádnou péčí [rozsudky Soudního
         dvora ze dne 16. prosince 2008, Masdar (UK) v. Komise, C‑47/07 P, Sb. rozh. s. I-9761, bod 92, a Tribunálu ze dne 11. dubna
         2006, Angeletti v. Komise, T‑394/03, RecFP s. I‑A‑2‑95 a II‑A‑2‑441, bod 162).

      120    Krom toho je třeba upřesnit, že co se týče zadávání veřejných zakázek Společenství, jsou styky mezi zadavatelem na jedné straně
         a potenciálními uchazeči na straně druhé upraveny články 141 a 148 prováděcích pravidel.

      121    Článek 141 prováděcích pravidel stanoví:

      „1. Je-li o to požádáno s dostatečným předstihem před uplynutím lhůty pro podávání nabídek, jsou specifikace a doplňující
         dokumenty zaslány všem hospodářským subjektům, které požádají o specifikace nebo projeví zájem o účast v nabídkovém řízení,
         do šesti kalendářních dní od obdržení žádosti.

      2. Je-li o to požádáno s dostatečným předstihem, jsou zároveň všem hospodářským subjektům, které požádaly o specifikace nebo
         projevily zájem o účast v nabídkovém řízení, podány doplňující informace týkající se specifikací nejpozději do šesti kalendářních
         dní před lhůtou pro přijetí nabídek nebo, v případě žádostí o informace obdržených méně než osm kalendářních dní před lhůtou
         pro přijetí nabídek, co nejdříve po obdržení žádosti o informace.

      […]“
      122    Článek 148 prováděcích pravidel krom toho stanoví:

      „1. Styk mezi zadavatelem a uchazeči v průběhu řízení je povolen výjimečně za podmínek uvedených v odstavcích 2 a 3.
      2. Před uplynutím lhůty pro podávání nabídek může zadavatel, pokud jde o doplňující doklady a informace uvedené v článku 141,

      a) sdělit na podnět uchazečů doplňující informace výlučně za účelem vyjasnění povahy zakázky; tyto informace musí být sděleny
         ke stejnému dni všem uchazečům, kteří si vyžádali specifikace;

       […]“
      123    Z předchozích ustanovení tedy vyplývá, že styk mezi zadavatelem na jedné straně a možnými uchazeči a uchazeči na straně druhé
         před uplynutím lhůty pro předložení nabídek je přípustný, pokud je jeho cílem získat „doplňující informace“ týkající se specifikací
         (čl. 141 odst. 2 prováděcích pravidel) a „doplňující informace“ týkající se doplňujících dokladů a informací uvedených v článku
         141, a to „výlučně za účelem vyjasnění povahy zakázky“ [čl. 148 odst. 2 písm. a) prováděcích pravidel].

      124    Pokud jde o „doplňující informace“ podle čl. 141 odst. 2 prováděcích pravidel, musí je zadavatel uchazečům poskytnout ve lhůtách
         stanovených ve zmíněném článku. Pokud jde o „doplňující informace“ podle čl. 148 odst. 2 písm. a) prováděcích pravidel, má
         zadavatel možnost, ale nikoli povinnost, je poskytnout uchazečům.

      125    V projednávané věci je nutno konstatovat, že fax ze dne 27. srpna 2004, na který odkazuje žalobkyně, neobsahuje žádost o informace
         zmíněné ve výše uvedených ustanoveních prováděcích pravidel. Jak již bylo uvedeno (viz bod 11 výše), žalobkyně v tomto faxu
         vyjádřila své výhrady k řízení o zadání dotčené veřejné zakázky vycházející z možné neobjektivity výzvy k podávání nabídek
         ku prospěchu uchazečů, kteří již byli dodavateli dotčeného GŘ, z neexistence jasných specifikací téže výzvy k podávání nabídek
         a z neexistence přesných a objektivních kriterií hodnocení uchazečů. V témže faxu rovněž žádala dotčené GŘ, aby prodloužilo
         lhůtu pro předložení nabídek do doby, kdy budou napraveny výše zmíněné nedostatky. Z toho plyne, že Komise nebyla povinna
         odpovídat na tento dopis. Komise to však učinila, rychle a přiměřeně, dopisem ze dne 3. září 2004, v němž vyjádřila názor,
         že výhrady žalobkyně nejsou opodstatněné, a odmítla prodloužit lhůtu k předložení nabídek (viz bod 13 výše). Žalovaná tak
         nepopiratelně prokázala dodržení zásad řádné péče a řádné správy, tím spíše, že jak již bylo konstatováno výše, zákonodárce
         jí v projednávané věci neukládal povinnost odpovědi. Z toho plyne, že reakce Komise na fax žalobkyně ze dne 27. srpna 2004
         nevykazuje žádné porušení zásad řádné správy a péče.

      126    Krom toho je třeba uvést, že žalobkyně nezpochybnila tvrzení Komise, podle něhož zadavatel rychle odpověděl na všechny otázky
         uchazečů ohledně zadávací dokumentace, z nichž většina byla položena žalobkyní.

      127    Vzhledem k předchozímu je nutno tento žalobní důvod zamítnout jako neopodstatněný.

      D –  Ke čtvrtému žalobnímu důvodu, vycházejícímu z nepodání relevantních informací a z nedostatečného odůvodnění
      1.     Argumenty účastnic řízení
      128    Žalobkyně uvádí, že je napadené rozhodnutí stiženo vadou z důvodu skutečnosti, že dotčené GŘ dostatečně neodůvodnilo svá jednání.
         Tento žalobní důvod v sobě zahrnuje dvě výtky.

      129    Především dotčené GŘ žalobkyni neposkytlo všechny požadované informace ohledně důvodů odmítnutí její nabídky, čímž porušilo
         článek 253 ES a článek 8 směrnice 92/50. Dotčené GŘ jasně nevyložilo důvody, z nichž odmítlo nabídku žalobkyně a nesdělilo
         nic ohledně charakteristik a relativních výhod vybrané nabídky, a upřelo tím žalobkyni možnost předložit konkrétné poznámky
         k provedené volbě, jakož i případnou možnost domoci se soudní nápravy. Žalobkyně rovněž uvádí, že se dotčené GŘ nedovolávalo
         důvodu veřejného pořádku ani obchodního tajemství ke zdůvodnění svého odmítnutí zpřístupnit hodnotící zprávu, která bývá v takovýchto
         případech běžně zasílána všem uchazečům v souladu čl. 12 odst. 2 směrnice 92/50. Podle žalobkyně nedostatečné odůvodnění,
         jako je to, o které se jedná v projednávané věci, krajně ztěžuje, anebo dokonce znemožňuje soudní přezkum napadeného rozhodnutí.

      130    Zadruhé žalobkyně ve své replice poukazuje na překročení patnáctidenní lhůty pro zaslání výňatků ze zprávy hodnotícího výboru
         uchazečům, což bylo v rozporu s finančním nařízením a právními předpisy týkajícími se veřejných zakázek. Toto překročení lhůty
         a naprosto nedostatečné odůvodnění týkající se určitých aspektů napadeného rozhodnutí představovalo pro žalobkyni zdroj obtíží
         ohledně podání její žaloby k Tribunálu.

      131    Komise navrhuje zamítnutí tohoto žalobního důvodu.

      2.     Závěry Tribunálu
      132    Nejprve je třeba upřesnit, že ustanoveními, která upravují obsah povinnosti uvést odůvodnění, kterou má zadavatel vůči uchazeči,
         jehož nabídka nebyla v rámci řízení o zadání dotčené zakázky přijata, jsou čl. 100 odst. 2 finančního nařízení a článek 149
         prováděcích pravidel, a nikoli ustanovení směrnice 92/50, jak to tvrdí žalobkyně (viz bod 104 výše).

      133    Z výše zmíněných článků vyplývá, že v oblasti veřejných zakázek zadavatel splní svoji povinnost uvést odůvodnění, spokojí-li
         se především s okamžitým sdělením důvodů odmítnutí nabídek všem vyřazeným uchazečům a dále sdělením charakteristik a relativních
         výhod přijaté nabídky, jakož i jména úspěšného uchazeče uchazečům, kteří předložili přípustnou nabídku a výslovně o to požádají,
         ve lhůtě patnácti kalendářních dnů od přijetí písemné žádosti (viz rozsudky Tribunálu ze dne 12. července 2007, Evropaïki
         Dynamiki v. Komise, T‑250/05, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 68, a ze dne 10. září 2008, Evropaïki Dynamiki v. Komise,
         T‑465/04, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 47, a citovaná judikatura).

      134    Tento postup je v souladu s účelem povinnosti uvést odůvodnění uvedené v článku 253 ES, podle kterého je třeba jasně a jednoznačně
         uvést úvahy autora aktu, tak aby se zúčastněné osoby mohly seznámit s důvody, které vedly k přijetí opatření, za účelem uplatnění
         svých práv, a dále aby soud mohl vykonávat svůj přezkum (viz v tomto smyslu rozsudky Tribunálu ze dne 8. května 1996, Adia
         interim v. Komise, T‑19/95, Recueil, s. II‑321, bod 32, a ze dne 26. února 2002, Esedra v. Komise, T‑169/00, Recueil, s. II‑609,
         bod 190, rozsudek Strabag Benelux v. Rada, bod 107 výše, bod 55, a rozsudek ze dne 12. července 2007, Evropaïki Dynamiki v. Komise,
         bod 133 výše, bod 69).

      135    Je třeba dodat, že dodržení povinnosti uvést odůvodnění musí být posouzeno ve vztahu k informacím, které má žalobkyně k dispozici
         v okamžiku podání své žaloby (rozsudky Strabag Benelux v. Rada, bod 107 výše, bod 58, a Renco v. Rada, bod 107 výše, bod 96).

      136    Z toho plyne, že za účelem zjištění, zda Komise v projednávané věci splnila svou povinnost uvést odůvodnění, je třeba zkoumat
         dopisy ze dne 18. listopadu a 10. prosince 2004, které Komise zaslala žalobkyni před podáním projednávané žaloby.

      137    Dopis ze dne 18. listopadu 2004 sděluje žalobkyni, že její nabídka (podaná se společností Steria v rámci nabídky konsorcia
         Evropaïki Dynamiki-Steria) nebyla vybrána. Uvádí se v něm, že zmíněná nabídka nebyla vybrána, protože vzhledem ke kritériím
         zadání nepředstavovala nejlepší nabídku co do kvality a ceny. Tento dopis rovněž upřesňuje, že žalobkyně může získat doplňující
         informace o důvodech odmítnutí své nabídky a na základě své písemné žádosti může obdržet informace o vlastnostech a přednostech
         vybrané nabídky a dozvědět se, kdo byl úspěšným uchazečem. V tomto dopisu se konečně uvádí, že určité podrobnosti výše uvedené
         nabídky nebudou sdělovány, pokud by to bylo překážkou uplatnění zákona, odporovalo veřejnému zájmu nebo poškozovalo oprávněné
         obchodní zájmy veřejných nebo soukromých podniků či by to mohlo narušit korektní hospodářskou soutěž mezi těmito podniky.
         Z toho plyne, že obsah tohoto dopisu, třebaže má v určitých ohledech stereotypní povahu, je v souladu s ustanoveními čl. 100
         odst. 2 finančního nařízení.

      138    Dopisem Komise ze dne 10. prosince 2004 byl žalobkyni zaslán výňatek ze zprávy hodnotícího výboru. Tento dopis byl zaslán
         na písemnou žádost žalobkyně ze dne 22. listopadu 2004, zopakovanou dne 8. prosince 2004.

      139    Ve výňatku ze zprávy hodnotícího výboru je uvedeno, kdo byl úspěšným uchazečem. Tento výňatek krom toho obsahuje vyčerpávající
         poznámky hodnotícího výboru k nabídce úspěšného uchazeče a nabídce konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria ohledně každého z kritérií
         zadání (viz bod 21 výše). Navíc tento výňatek obsahuje tabulku známek udělených každé z obou nabídek ohledně každého z kritérií
         zadání, jakož i tabulku obsahující příslušné ceny obou nabídek a komparativní vyhodnocení poměru kvality a ceny (viz bod 22
         výše).

      140    Je tudíž třeba konstatovat, že Komise tím, že žalobkyni sdělila jednak zásadní důvody odmítnutí nabídky konsorcia Evropaïki
         Dynamiki-Steria a jednak poskytla výše zmíněnou zprávu hodnotícího výboru, z právního hlediska dostatečně odůvodnila odmítnutí
         nabídky žalobkyně v souladu s čl. 100 odst. 2 finančního nařízení a čl. 149 odst. 2 prováděcích pravidel. Je totiž třeba uvést,
         že ve zmíněném výňatku je uvedeno, komu byla zakázka udělena, a prostřednictvím výše zmíněných poznámek hodnotícího výboru
         a obou tabulek jsou podány „informace o vlastnostech a přednostech vybrané nabídky“. Dopis ze dne 18. listopadu 2004 a tento
         výňatek zaslaný dopisem ze dne 10. prosince 2004 žalobkyni umožnily bezprostředně zjistit důvody, z nichž nebyla její nabídka
         vybrána, tj. skutečnost, že byla hospodářsky méně výhodná, než nabídka úspěšného uchazeče, jelikož jeho nabídka vykazovala
         lepší poměr kvality a ceny.

      141    Co se konečně týče výtky žalobkyně týkající se překročení patnáctidenní lhůty ohledně jí zaslaných výňatků ze zprávy hodnotícího
         výboru, je totiž třeba konstatovat, že tento výňatek jí byl zaslán dopisem ze dne 10. prosince 2004, a tudíž jej obdržela
         nejpozději osmnáct kalendářních dnů od její písemné žádosti zaslané Komisi faxem a doporučeným dopisem ze dne 22. listopadu
         2004. Toto mírné zpoždění, jakkoli může být politováníhodné, v každém případě nijak neomezilo možnost žalobkyně uplatnit její
         práva před Tribunálem a tudíž samo o sobě nemůže vést ke zrušení napadeného rozhodnutí. Ze spisu totiž vyplývá, že žalobkyně
         pro účely podání této žaloby použila veškeré informace obsažené v tomto výňatku (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 10. září
         2008, Evropaïki Dynamiki v. Komise, bod 133 výše, bod 52).

      142    Z předchozího vyplývá, že je třeba dospět k závěru, že napadené rozhodnutí žalobkyni umožnilo uplatnit její práva a Tribunálu
         umožnilo provést přezkum. Tento žalobní důvod musí být tudíž zamítnut.

      E –  K třetímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu ze zjevně nesprávného posouzení, jehož se zadavatel dopustil při hodnocení nabídky
            žalobkyně
      1.     Argumenty účastnic řízení
      143    Žalobkyně tvrdí, že se dotčené GŘ dopustilo zjevně nesprávného posouzení tím, že nevyhodnotilo správně a objektivně kvalitu
         její nabídky a domnívalo se, že je horší než nabídka vybraného uchazeče.

      144    V rámci tohoto důvodu žalobkyně především uvádí, že jelikož dotčené GŘ nepostupovalo podle objektivní, předem stanovené a uchazečům
         známé metodologie, je zjevné, že rozhodnutí hodnotícího výboru bylo založeno na nepřesných předpokladech.

      145    Dále žalobkyně poukazuje na to, že obecnost použitých kritérií a skutečnost, že uchazeči neznali přesnou povahu smluvního
         plnění, vedly k subjektivnímu posouzení hodnoty nabídek.

      146    Konečně žalobkyně kritizuje určité konkrétní poznámky hodnotícího výboru, které prokazují existenci zjevně nesprávných posouzení,
         jichž se zadavatel dopustil při hodnocení nabídky žalobkyně.

      147    Komise zpochybňuje argumenty žalobkyně.

      2.     Závěry Tribunálu
      148    Podle ustálené judikatury má zadavatel širokou posuzovací pravomoc ohledně skutečností, jež musí být zohledněny pro účely
         přijetí rozhodnutí o zadání zakázky v zadávacím řízení, a přezkum Tribunálu se musí omezit na ověření dodržení procesních
         pravidel a pravidel týkajících se odůvodnění, jakož i věcné správnosti skutkových zjištění, neexistence zjevně nesprávného
         posouzení a zneužití pravomoci (rozsudky Tribunálu ze dne 27. září 2002, Tideland Signal v. Komise, T‑211/02, Recueil, s. II‑3781,
         bod 33, a ze dne 6. července 2005, TQ3 Travel Solutions Belgium v. Komise, T‑148/04, Sb. rozh. s. II‑2627, bod 47; v tomto
         smyslu viz rovněž rozsudek Soudního dvora ze dne 23. listopadu 1978, Agence européenne d’intérims v. Komise, 56/77, Recueil,
         s. 2215, bod 20).

      149    V projednávané věci, je třeba uvést, že žalobkyně vychází v zásadě ze dvou okolností k prokázání zjevně nesprávného posouzení,
         jehož se dopustil zadavatel.

      150    Především uvádí, že dotčené GŘ neuplatnilo za účelem dosažení konečného pořadí objektivní a předem stanovenou metodiku, jež
         by byla známa uchazečům. Dovolává se též toho, že uchazeči údajně neznali povahu smluvních úkolů, které mají splnit, jakož
         i údajně obecné povahy kritérií zadání, na základě čehož dospívá k závěru, že hodnocení nabídek muselo být nutně subjektivní
         a založené na nepřesných předpokladech.

      151    Je však nutno konstatovat, že se žalobkyně omezuje na obecná tvrzení, která nejsou doložená a potvrzená jakýmikoliv přesvědčivými
         důkazy. Její argumentace je zopakováním argumentů uplatněných v rámci prvního a druhého žalobního důvodu, které byly Tribunálem
         zamítnuty. Žalobkyně krom toho nikterak neuvádí, jak by všechna tato údajná pochybení zadavatele mohla vést k nepřesným domněnkám
         a subjektivnímu vyhodnocení nabídek. Je proto třeba dospět k závěru, že uvedená argumentace nemůže sloužit za základ tohoto
         žalobního důvodu.

      152    Dále žalobkyně zpochybňuje určité konkrétní poznámky hodnotícího výboru týkající se nabídky konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria.

      153    Zaprvé žalobkyně zpochybňuje poznámku hodnotícího výboru, podle které „[n]abídka prozrazuje nedostatečné porozumění zadávací
         dokumentaci, jelikož odkazuje na činnosti, které již byly dokončeny, anebo budou dokončeny v okamžiku nabytí účinnosti smlouvy“.
         Žalobkyně zpochybňuje důvodnost této poznámky, kterou označuje za subjektivní a nespravedlivou, a v podstatě tvrdí, že, pokud
         došlo k nedorozumění, bylo to proto, že žalobkyně byla vyzvána k předložení nabídky na projekt, jehož specifikace jí nebyly
         známy. Má ostatně za to, že v každém případě je takováto poznámka neurčitá a nelze ji vyvracet.

      154    Výše uvedená poznámka hodnotícího výboru se týká prvního kritéria zadání dotyčné veřejné zakázky, tj. kritéria „vhodnost navrhované
         strategie pro splnění požadovaných úkolů“. Co se týče tohoto kritéria pro zadání, získala nabídka konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria
         známku 23,2/40, zatímco vybraná nabídka obdržela známku 35,1/40.

      155    Je nutno konstatovat, že i zde žalobkyně v rámci své kritiky výše zmíněné poznámky znovu uplatňuje argumenty, jichž se dovolávala
         v rámci prvního žalobního důvodu, který byl Tribunálem zamítnut. Žalobkyně ostatně s použitím prostých tvrzení nikterak neprokazuje
         důvodnost svých tvrzení týkajících se údajně subjektivní, nespravedlivé a neurčité povahy výše zmiňované poznámky. Z toho
         plyne, že kritika žalobkyně týkající se výše uvedené poznámky hodnotícího výboru neprokazuje vadnost zmíněné poznámky, natož
         pak existenci zjevně nesprávného posouzení její nabídky.

      156    Zadruhé žalobkyně zpochybňuje poznámku hodnotícího výboru, podle níž „[n]abídka vykazuje určité nesrovnalosti, zejména co
         se týče plánování: například určité činnosti vývoje začínají dokonce před zahájením specifikací“. Žalobkyně ve své odpovědi
         na písemnou otázku Tribunálu uvedla, že pozorné zkoumání Ganttova diagramu obsaženého v její nabídce prokazuje, že v rozporu
         s poznámkou hodnotícího výboru plánovala, že vývojové činnosti, kromě několika oprávněných výjimek, měly započít po činnostech
         spojených se specifikacemi.

      157    Výše uvedená poznámka hodnotícího výboru zpochybněná žalobkyní se rovněž týká prvního kritéria zadání dotyčné veřejné zakázky.

      158    Tribunál po přezkoumání Ganttových diagramů předložených žalobkyní a s přihlédnutím k odpovědím účastníků řízení na otázky
         Tribunálu na jednání má za to, že tyto diagramy skutečně vzbuzují dojem, že žalobkyně ve svém plánování projektu ohledně dotčené
         zakázky předpokládala, že přinejmenším určité vývojové činnosti budou zahájeny před odpovídajícími činnostmi specifikace,
         čímž je prokázáno, že poznámka hodnotícího výboru byla opodstatněná. Je sice pravdou, že žalobkyně na jednání v podstatě tvrdila,
         že jakékoli nedorozumění, jež mohlo vzniknout při čtení Ganttových diagramů, bylo důsledkem skutečnosti, že tyto diagramy
         tak, jak byly předloženy Tribunálu a jak byly obsaženy i v nabídce, byly prezentovány ve formátu A 4, což způsobilo, že se
         určité informace – nezbytné pro pochopení plánování projektu obsaženého v nabídce konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria – staly
         neviditelnými. Žalobkyně uváděla, že ke své nabídce připojila i tytéž Ganttovy diagramy, ale ve formátu A 3, což zviditelnilo
         relevantní informace spojené s plánováním projektu a prokazovalo, že poznámka hodnotícího výboru byla neopodstatněná. Nehledě
         na důležitost těchto výše zmiňovaných diagramů je však třeba konstatovat, že je Tribunál neměl k dispozici ve formátu A 3.

      159    V každém případě je i za předpokladu, že by byla tato argumentace žalobkyně opodstatněná, třeba poznamenat, že se týká prvního
         kritéria zadání dotyčné veřejné zakázky. Jak však vyplývá z tabulek uvedených výše v bodě 22, i v případě, že by nabídka obdržela
         ohledně tohoto kritéria pro zadání maximum bodů, to znamená 40/40, nebyla by žalobkyně s to získat tuto zakázku, vzhledem
         k počtu bodů obdržených její nabídkou ohledně ostatních tří kritérií zadání.

      160    Za těchto okolností je nutno dospět k závěru, že žalobkyně neprokázala vadnost dotyčné poznámky hodnotícího výboru a že v každém
         případě naprosto neprokázala, že tato údajně vadná poznámka ukazuje na zjevně nesprávné posouzení, k němuž došlo při hodnocení
         její nabídky.

      161    Zatřetí žalobkyně zpochybňuje následující komentář hodnotícího výboru:

      „Nabídka obsahuje podrobný popis Cosmic FFP, avšak nástroje navrhované pro odhady (Calico a Costar) se hodí pouze pro odhady
         založené na metodice Cocomo II, což není koherentní (viz oddíl 4.1.3.5.1 [nabídky]).“

      162    Tato poznámka se týká druhého kritéria pro zadání sporné zakázky, jímž je „vhodnost navrhovaných metod a nástrojů, kvalitního
         prostředí a kvalitních postupů pro provedení požadovaných úkolů“. Co se týče tohoto kritéria pro zadání, obdržela výše uvedená
         nabídka známku 16,7/30, zatímco vybraná nabídka získala známku 24,5/30.

      163    Komise ve svých písemnostech a na jednání upřesnila, že nekoheretnost zjištěná hodnotícím výborem spočívala ve skutečnosti,
         že zatímco žalobkyně popsala ve své nabídce nástroje, které hodlala uplatnit při využití metody Cocomo, což nebylo ve výzvě
         k podávání nabídek požadováno, neposkytla žádné informace o infrastruktuře použití metody Cosmic FFP, jež byla metodou stanovenou
         v zadávací dokumentaci. Navíc žalobkyně neuvedla, jaká byla spojitost mezi oběma metodami Cocomo a Cosmic FFP zmiňovanými
         v její nabídce a jaká byla spojitost mezi metodou Cocomo, zmíněnou v její nabídce bez zjevného důvodu, a systémem, jenž tvořil
         předmět dotčené zakázky.

      164    Žalobkyně ve své odpovědi na písemnou otázku soudu tvrdila, že odkaz na metodu Cocomo obsažený v její nabídce nemá být považován
         za nekoherentnost a že důvodem, proč nenavrhla konkrétní nástroje pro metodiku Cosmic FFP bylo, že takovéto konkrétní nástroje
         nebyly potřebné. Úspěšný uchazeč ostatně také ve své nabídce nenavrhl takovéto nástroje.

      165    Především je třeba uvést, že zadávací dokumentace dotčené zakázky vskutku stanoví použití systému Cosmic FFP pro provádění
         relativních odhadů nákladů potřebných k provedení určitých počítačových činností spojených s dotčenou zakázkou. Ze zkoumání
         oddílu 4.1.3.5.1 nabídky konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria rovněž vyplývá, že toto konsorcium se velmi krátce a obecně zmiňuje
         o metodě Cocomo a o nástrojích Calico a Costar. Konečně je třeba poznamenat, že hodnotící výbor vytýká nejen výše uvedenému
         konsorciu, ale i úspěšnému uchazeči, že neupřesnil nástroje, které mají být použity v rámci systému Cosmic FFP.

      166    Je nutno uvést, že žalobkyně nepředložila žádný argument, který by byl s to prokázat, že tyto skutkové okolnosti, které nejsou
         zpochybňovány, dodávají poznámce hodnotícího výboru, zmíněné v bodě 161 výše, povahu nesprávnosti a a fortiori umožňují dospět k závěru, že zmíněná poznámka vedla v tomto ohledu zadavatele k provedení zjevně nesprávného posouzení nabídky
         konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria, jelikož známka udělená zmíněné nabídce týkající se druhého kritéria zadání dotyčné veřejné
         zakázky především zdaleka nespočívá jen na této jediné analýze, ale vychází i z jiných poznámek odsouhlasených hodnotícím
         výborem (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 12. července 2007, Evropaïki Dynamiki v. Komise, bod 133 výše, bod 106).

      167    Začtvrté žalobkyně zpochybňuje poznámku hodnotícího výboru, podle níž „RUP [byl] v celé nabídce [konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria]
         považován za ‚jedinou správnou‘ metodu řízení projektu, [třebaže se v jejím] návrhu softwaru pro prostředí vývoje neobjevuje
         žádná licence IBM-Rational“. Tato poznámka se týká i druhého kritéria zadání dotyčné veřejné zakázky.

      168    Komise ve svých písemnostech a na jednání upřesnila, že hodnotící výbor svou poznámkou upozornil na nekoherentnost v nabídce
         konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria spočívající v tom, že tato nabídka sice několikrát označuje RUP za „jedinou správnou“
         metodu, kterou lze použít, avšak neupřesnila, zda má zmíněné konsorcium licenci k softwaru IBM‑Rational, jehož použití je
         v rámci této metody nezbytné, čímž zůstala otevřená otázka, zda náklady na použití tohoto softwaru ponese žalobkyně nebo zadavatel.

      169     Podle žalobkyně byla výše zmíněná poznámka s to uvést zadavatele v omyl a je tudíž irelevantní. Cena potřebných licencí musela
         být hrazena žalobkyní, a tudíž neexistoval žádný důvod, aby bylo ohledně toho cokoli zmiňováno v nabídce, poněvadž to výzva
         k podávání nabídek nevyžadovala. Podle žalobkyně bylo nesporné, že by při provádění své práce používala produkty, k nimž vlastní
         licenci.

      170    V tomto ohledu postačí uvést, že tato argumentace žalobkyně je obecná a není podepřena žádným důkazem. Není tudíž s to prokázat
         vadnost výše zmíněné poznámky hodnotícího výboru, a tím méně existenci zjevně nesprávného posouzení, jehož se dopustil zadavatel.

      171    Zapáté žalobkyně zpochybňuje relevanci poznámky hodnotícího výboru podle níž, „[n]avzdory skutečnosti, že zkušenosti v oblasti
         cel a daní jsou v [nabídce konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria] označeny za nezbytné, co se týče praktických znalostí, v praxi
         jejich návrh znalosti tohoto druhu neprokazuje.“ Tato poznámka se týká třetího kritéria zadání dotyčné veřejné zakázky, tzn.
         „vhodnosti navrhované týmové organizace pro provedení požadovaných úkolů“. Známka udělená nabídce konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria
         ohledně tohoto kritéria pro zadání byla 14,5/20, zatímco vybraná nabídka získala známku 17,6/20.

      172    Žalobkyně především uvádí, že výše zmíněná poznámka není opodstatněná, jelikož konsorcium Evropaïki Dynamiki-Steria má zkušenost
         v oblasti cel a spotřebních daní, a jelikož tato zkušenost byla popsána v nabídce. Dále žalobkyně uvádí, že neexistoval žádný
         důvod zahrnout do nabídky podrobné informace v této oblasti, jelikož to nebylo požadováno ve výzvě k podávání nabídek, a jelikož
         zadávací dokumentace nevyžadovala, aby měli uchazeči tuto „schopnost“. Konečně žalobkyně tvrdí, že skutečnost, že údajná neexistence
         zkušenosti konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria v oblasti cel a spotřebních daní byla použita ke zdůvodnění průměrného hodnocení
         její nabídky, zakládá porušení výzvy k podávání nabídek, jelikož tato zkušenost v ní není zmiňována jako jedno z hodnotících
         kritérií.

      173    Kritika žalobkyně se týká jak relevance poznámky hodnotícího výboru, tak i její opodstatněnosti.

      174    Co se týče relevance této poznámky, Tribunál poznamenává, že navzdory skutečnosti, že zadávací dokumentace nevyžadovala, aby
         měli uchazeči zkušenosti v oblasti cel a daní, hodnotící výbor chtěl touto poznámkou pouze zdůraznit existenci nekoherentnosti
         v nabídce konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria. Tato nekoherentnost spočívala ve skutečnosti, že zatímco uvedené konsorcium
         tvrdilo, že uchazeč k tomu, aby byl vybrán, musel mít zkušenost v oblasti cel a daní, její nabídka takovouto zkušenost uvedeného
         konsorcia neprokazovala. Oproti tomu, co tvrdí žalobkyně, takováto poznámka hodnotícího výboru byla s to podat zadavateli
         užitečné vysvětlení.

      175    Co se týče opodstatněnosti této poznámky, je třeba uvést, že Komise upřesnila, že tato poznámka byla vypracována ohledně oddílu
         6.3.1 nabídky konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria, kde se uvádělo, že navrhovaní obchodní analytici (business analysts) mají
         „prokázanou zkušenost v oblasti daní/cel v EU“. Podle Komise měl hodnotící výbor za to, že curriculum vitae předložené žalobkyní, které se týkalo obchodních analytiků, tuto zkušenost neprokazovalo. Žalobkyně nebyla s to vyvrátit tato
         upřesnění poskytnutá Komisí. Za těchto okolností je třeba rozhodnout, že nebyla prokázána vadnost dotčené poznámky hodnotícího
         výboru.

      176    Konečně je třeba uvést, že žalobkyně zpochybňuje poznámku hodnotícího výboru, která se týká druhého kritéria pro zadání, vytýkající
         nabídce konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria, že do ní byly zahrnuty standardní reference týkající se zejména použité architektury
         a počítačových nástrojů, které nejsou opodstatněné a nemají žádnou souvislost s cíli EMCS. Žalobkyně vyvrací i tuto poznámku
         hodnotícího výboru ke čtvrtému kritériu pro zadání týkající se údajně obecné povahy nabídky konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria.
         Je však nutno znovu konstatovat, že žalobkyně používá prostá tvrzení a obecné argumenty, pro něž neuvádí žádné důkazy. Tyto
         výtky proto nelze než zamítnout.

      177    Tribunál má navíc za to, že je důležité zdůraznit, že postup žalobkyně směřující ke kritice určitých konkrétních poznámek
         hodnotícího výboru je neúčinný, jelikož nikterak neprokazuje, jak by tyto údajně vadné poznámky mohly vést ke zjevně nesprávnému
         posouzení nabídky konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria. V tomto ohledu měla žalobkyně zejména vysvětlit, jak tato údajně vadná
         poznámka ovlivňuje známku, kterou obdržela její nabídka. Žalobkyně k tomuto vysvětlení nepřikročila.

      178    Vzhledem k předchozímu je nutno dospět k závěru, že žalobkyně neprokázala existenci zjevně nesprávného posouzení, jehož se
         zadavatel dopustil v rámci hodnocení nabídky konsorcia Evropaïki Dynamiki-Steria. Tento žalobní důvod musí být tudíž zamítnut.

      179    Z toho vyplývá, že žaloba musí být zamítnuta.

       K nákladům řízení
      180    Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál uložil Komisi náhradu veškerých nákladů, a to i v případě zamítnutí její žaloby. Uvádí, že
         nesdělení dostatečného odůvodnění dotčeným GŘ jí znemožnilo plně vyhodnotit její vyhlídky na zpochybnění napadeného rozhodnutí,
         a tudíž byla k zachování svých práv nucena podat tuto žalobu.

      181    Komise má za to, že tento návrh nemá oporu v právu Společenství.

      182    Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení,
         pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.

      183    Článek 87 odst. 3 výše uvedeného jednacího řádu krom toho stanoví:

      „Soud může rozdělit náklady mezi účastníky řízení nebo rozhodnout, že každý z nich nese vlastní náklady, pokud každý účastník
         měl ve věci částečně úspěch i neúspěch, nebo pokud jsou k tomu dány výjimečné důvody.

      Soud může uložit účastníku, a to i když měl ve věci úspěch, náhradu nákladů, které uvedený účastník způsobil druhému účastníkovi
         řízení bezdůvodně nebo zlovolně.“

      184    V projednávané věci bylo zejména konstatováno, že čtvrtý žalobní důvod vycházející z nepodání relevantních informací a odůvodnění
         nebyl opodstatněný. Navíc není dán žádný jiný důvod k tomu, aby se Tribunál odchýlil od pravidla obsaženého ve výše zmíněném
         čl. 87 odst. 2. Návrhové žádání žalobkyně musí být tudíž zamítnuto.

      185    Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení a žalobkyně neměla ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedené
         uložit náhradu nákladů řízení.

      Z těchto důvodů
      TRIBUNÁL (třetí senát)
      rozhodl takto:
      1)      Žaloba se zamítá.
      2)      Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponese vlastní náklady řízení a a
            ukládá se jí rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

               Azizi

                Cremona

                Frimodt Nielsen

         Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 19. března 2010.
      Obsah

      Právní rámec
      Skutkový základ sporu
      I – Elektronický systém pro sledování přepravy zboží podléhajícího spotřební dani (EMCS)
      II – Zadání dotčené veřejné zakázky
      Řízení a návrhová žádání účastníků řízení
      Právní otázky
      I – K přípustnosti
      A – Argumenty účastníků řízení
      B – Závěry Tribunálu
      II – K věci samé
      A – K prvnímu žalobnímu důvodu vycházejícímu z porušení zásady nediskriminace a zásady volné soutěže
      1. Argumenty účastníků řízení
      2. Závěry Tribunálu
      a) K první části tohoto žalobního důvodu, týkající se chybění specifikací EMCS
      b) K druhé části tohoto žalobního důvodu týkající se nesdělení nesdělení zdrojového kódu NCTS
      K rozdílu v rozsahu informací, jímž byl zvýhodněn úspěšný uchazeč
      K užitečnosti zdrojového kódu NCTS pro předkládání nabídek
      B – K druhému žalobnímu důvodu vycházejícímu z porušení finančního nařízení, prováděcích pravidel a směrnic 92/50 a 2004/18
      1. Argumenty účastníků řízení
      2. Závěry Tribunálu
      C – K pátému žalobnímu důvodu vycházejícímu z porušení zásady řádné správy a péče
      1. Argumenty účastníků řízení
      2. Závěry Tribunálu
      D – Ke čtvrtému žalobnímu důvodu vycházejícímu z nepodání relevantních informací a dostatečného odůvodnění
      1. Argumenty účastníků řízení
      2. Závěry Tribunálu
      E – K třetímu žalobnímu důvodu vycházejícímu ze zjevně nesprávného posouzení, jehož se zadavatel dopustil při hodnocení nabídky
         žalobkyně

      1. Argumenty účastníků řízení
      2. Závěry Tribunálu
      K nákladům řízení
      * Jednací jazyk: angličtina.