title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. září 2005 ve věci C-199/03: Irsko proti Komisi Evropských společenství (Žaloba na neplatnost — Evropský sociální fond — Snížení finanční pomoci Společenství — Zjevně nesprávné posouzení — Přiměřenost — Právní jistota — Legitimní očekávání)

text:
               29.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 15. září 2005
   ve věci C-199/03: Irsko proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Žaloba na neplatnost - Evropský sociální fond - Snížení finanční pomoci Společenství - Zjevně nesprávné posouzení - Přiměřenost - Právní jistota - Legitimní očekávání)
   (2005/C 271/05)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-199/03, jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 13. května 2003, Irsko (zmocněnec: D. O'Hagan, ve spolupráci s P. Gallagherem, SC, a P. McGarrym, BL) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: L. Flynn), Soudní dvůr (druhý senát) ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta (zpravodaj), R. Schintgen, G. Arestis a J. Klučka, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 15. září 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 200, 23.8.2003.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 2. června 2005 ve věci C-454/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/55/ES — Dočasná ochrana v případě hromadného přílivu vysídlených osob — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/18

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 2. června 2005
   ve věci C-454/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/55/ES - Dočasná ochrana v případě hromadného přílivu vysídlených osob - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 182/33)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-454/04, Komise Evropských společenství (zmocněnkyně: C. O'Reilly a A.-M. Rouchaud-Joët) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnec: S. Schreiner), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 28. října 2004, Soudní dvůr (šestý senát), ve složení A. Borg Barthet (zpravodaj), předseda senátu, A. La Pergola a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R.Grass, vydal dne 2. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2001/55/ES ze dne 20. července 2001 o minimálních normách pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a o opatřeních k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím těchto osob a s následky z toho plynoucími, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2.

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 314, 18.12.2004.


title: Věc C-579/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 6. listopadu 2015 – Openbaar Ministerie v. Daniel Adam Popławski

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 6. listopadu 2015 – Openbaar Ministerie v. Daniel Adam Popławski
   (Věc C-579/15)
   (2016/C 027/18)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Openbaar Ministerie

      Odpůrce: Daniel Adam Popławski

      Předběžné otázky

               1)

               Může členský stát provést čl. 4 odst. 6 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV (1) do svého vnitrostátního práva tak, že:

                           —

                           vykonávající justiční orgán je bez dalšího povinen odmítnout předání státního příslušníka nebo rezidenta vykonávajícího členského státu za účelem výkonu trestu;

                           —

                           uvedené odmítnutí vede ipso iure k připravenosti převzít výkon trestu odnětí svobody uloženého státnímu příslušníkovi nebo osoby mající v tomto členském státě bydliště;

                           —

                           ale rozhodnutí o převzetí výkonu je možné přijmout teprve po odmítnutí předání za účelem výkonu trestu a kladné rozhodnutí závisí (1) na existenci právního základu spočívajícího v platné smlouvě nebo úmluvě mezi vydávajícím členským státem a vykonávajícím členským státem; (2) na podmínkách vyplývajících z takové smlouvy nebo úmluvy, a (3) na spolupráci vydávajícího členského státu spočívající například v podání příslušné žádosti,

                     takže existuje nebezpečí, že po odmítnutí předání za účelem účely výkonu trestu vykonávající členský stát výkon nepřevezme, přičemž tímto nebezpečím není dotčena povinnost odmítnout převzetí výkonu trestu?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku:

                           a)

                           Může vnitrostátní soud uplatnit ustanovení rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV přímo, i když ve smyslu článku 9 Protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních zůstanou právní účinky rámcového rozhodnutí zachovány po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost až do zrušení, zániku nebo změny rámcového rozhodnutí.

                           b)

                           Je–li tomu tak, je 4 odst. 6 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV dostatečně přesný a bezpodmínečný, aby mohl být uplatněn vnitrostátním soudem?

               3)

               V případě záporné odpovědi na otázku 1 a otázku 2 písm. b): může členský stát, jehož vnitrostátní právo pro převzetí výkonu cizího trestu odnětí svobody vyžaduje existenci právního základu v příslušné smlouvě nebo úmluvě, provést čl. 4 odst. 6 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV do svého vnitrostátního práva tak, že čl. 4 odst. 6 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV představuje takový smluvní základ pro účely zamezení nebezpečí nepotrestání spojenému s vnitrostátním požadavkem existence smluvního základu (viz otázka 1)?

         V případě záporné odpovědi na otázku 1 a otázku 2 písm. b): může členský stát provést čl. 4 odst. 6 rámcové směrnice 2002/584/SVV do svého vnitrostátního práva tak, že pro odmítnutí předání za účelem výkonu trestu osoby s bydlištěm ve vykonávajícím členském státě, který je státním příslušníkem jiného členského státu, stanoví podmínku, že vykonávající členský stát musí mít jurisdikci ve vztahu ke skutkům uvedeným v evropském zatýkacím rozkazu a nesmí existovat skutečná překážka v (případném) stíhání takového rezidenta ve vykonávajícím členskému státě pro takové skutky (například odmítnutí vydávajícího členského státu předat trestní spis vykonávajícímu členskému státu), zatímco takovou podmínku nestanoví pro odmítnutí předání za účelem výkonu trestu v případě státního příslušníka vykonávajícího členského státu?

      (1)  Rámcové Rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, 18.7.2002, s. 1).


title: Věc F-70/10: Žaloba podaná dne 27. srpna 2010 — Hidalgo v. Evropský parlament

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/75

      Žaloba podaná dne 27. srpna 2010 — Hidalgo v. Evropský parlament
      (Věc F-70/10)
      ()
      (2010/C 288/143)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: José Manuel Hidalgo (Brusel, Belgie) (zástupci: A. Coolen, J. N. Louis a E. Marchal, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Předmět a popis sporu

      Zrušení opravené výplatní pásky žalobce pro období od července do prosince 2009 a výplatních pásek vydaných od 1. ledna 2010 v rámci roční úpravy odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců na základě nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009, jakož i žádost o náhradu škody.

         Návrhová žádání žalobce

                  —

                  prohlásit, že nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009 je nepoužitelné;

                  —

                  zrušit rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 4. června 2010, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce proti jeho opravené výplatní pásce pro období od července do prosince 2009 a jeho výplatním páskám vydaným od 1. ledna 2010 podle nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009;

                  —

                  v případě potřeby zrušit rozhodnutí Evropského parlamentu o vydání jeho opravené výplatní pásky pro období od července do prosince 2009 a jeho výplatních pásek od 1. ledna 2010 podle nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009;

                  —

                  uložit Parlamentu, aby žalobci zaplatil dlužné odměny, na které má nárok, navýšené o úroky z prodlení vypočtené ode dne splatnosti dlužných odměn podle sazby stanovené ECB pro hlavní operace refinancování zvýšené o dva procentní body;

                  —

                  uložit Parlamentu, aby žalobci zaplatil symbolické jedno euro jako odškodnění za nesprávný úřední postup a nahradil náklady řízení.


title: Věc T-107/11 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. prosince 2013 — ETF v. Schuerings ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Smlouva na dobu neurčitou — Rozhodnutí o ukončení smlouvy — Příslušnost Soudu pro veřejnou službu — Články 2 a 47 pracovního řádu — Povinnost péče — Služební důvody — Zákaz rozhodnout ultra petitum — Právo na obhajobu“ )

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. prosince 2013 — ETF v. Schuerings
   (Věc T-107/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Smlouva na dobu neurčitou - Rozhodnutí o ukončení smlouvy - Příslušnost Soudu pro veřejnou službu - Články 2 a 47 pracovního řádu - Povinnost péče - Služební důvody - Zákaz rozhodnout ultra petitum - Právo na obhajobu)
   2014/C 24/31
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská nadace odborného vzdělávání (ETF) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Další účastnice řízení: Gisela Schuerings (zástupce: N Lhoëst, advokát)

      Vedlejší účastníci řízení podporující účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci), Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (zástupci: původně V. Salvatore, poté T. Jabłoński, zmocněnci), Evropská agentura pro životní prostředí (AEE) (zástupce: O. Cornu, zmocněnec), Evropská agentura pro bezpečnost letectví (AESA) (zástupce: P. Goudou, zmocněnec), Agentura Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací (ENISA) (zástupce: E. Maurage, zmocněnec), Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie (CdT) (zástupci: J. Rikkert a M. Garnier, zmocněnci), Evropské centrum pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) (zástupce: M. Sprenger, zmocněnec), Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupce: M. Heikkilä, zmocněnec) a Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) (zástupce: D. Detken, zmocněnec)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 9. prosince 2010, Schuerings v. ETF (F-87/08, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), směřující ke zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 9. prosince 2010, Schuerings v. ETF (F-87/08), se zrušuje v rozsahu, v němž zrušil rozhodnutí Evropské nadace odborného vzdělávání (ETF) ze dne 23. října 2007 o ukončení smlouvy dočasné zaměstnankyně Gisely Schuerings na dobu neurčitou a v důsledku toho zamítl jako předčasný její návrh na náhradu utrpěné hmotné újmy.

               2)

               Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá.

               3)

               Věc se vrací zpět Soudu pro veřejnou službu.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 139, 7.5.2011.


title: Věc T-24/14: Žaloba podaná dne 7. ledna 2014 — NCG Banco v. Komise

text:
               1.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 61/19

         Žaloba podaná dne 7. ledna 2014 — NCG Banco v. Komise
   (Věc T-24/14)
   2014/C 61/35
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: NCG Banco, SA (La Coruña, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Evopská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle Komise představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu („SEAF“), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatněnými ve věci T-700/13, Bankia v. Komise.


title: Věc T-435/13: Žaloba podaná dne 20. srpna 2013 — Triarii v. Komise

text:
               19.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/21

         Žaloba podaná dne 20. srpna 2013 — Triarii v. Komise
   (Věc T-435/13)
   2013/C 304/37
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Triarii BV (Haag, Nizozemsko) (zástupce: G. Verhellen, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise [Re.: ENER B 1/IMMR(2013) ENER.B.1.2638778] ze dne 20. června 2013 za účelem zahrnutí nabídky žalobkyně do zadávacího řízení

               —

               v případě, že Tribunál rozhodne tak, jak je žádán, až po zadání zakázky uchazeči:

                           —

                           zrušit aktuální veřejnou zakázku č. ENER/B1/2013-371 s cílem poskytnout žalobkyni možnost opětovného předložení nabídky

                           —

                           zrušit rozhodnutí Evropské komise o zadání zakázky č. ENER/B1/2013-371 uchazeči nebo

                           —

                           přiznat náhradu škody jako kompenzaci za ztrátu příležitosti v důsledku vyloučení žalobkyně z řízení o zadání veřejné zakázky č. ENER/B1/2013-371.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Tribunál je příslušný k projednání této věci v souladu s článkem 263 SFEU.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise svým chováním vyvolala legitimní očekávání, že jí nabídka byla předložena včas.


title: Věc C-446/14 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. února 2016 – Spolková republika Německo v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Služby odstraňování těl uhynulých zvířat a jatečního odpadu — Udržování rezervní kapacity pro případ vzniku nákazy zvířat — Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem — Služba obecného hospodářského zájmu — Zjevně nesprávné posouzení — Kompenzace týkající se povinnosti veřejné služby — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/9

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. února 2016 – Spolková republika Německo v. Evropská komise
   (Věc C-446/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Služby odstraňování těl uhynulých zvířat a jatečního odpadu - Udržování rezervní kapacity pro případ vzniku nákazy zvířat - Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem - Služba obecného hospodářského zájmu - Zjevně nesprávné posouzení - Kompenzace týkající se povinnosti veřejné služby - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 145/10)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a J. Möller, zmocněnci, T. Lübbig a M. Klasse, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a C. Egerer, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 409, 17. 11. 2014.


title: Věc T-257/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — Itálie v. Komise ( „Státní podpory — Usazení podniku v některých třetích státech — Zvýhodněné půjčky — Rozhodnutí prohlašující podpory za částečně neslučitelné se společným trhem a nařizující jejich vrácení — Rozhodnutí přijaté po zrušení původního rozhodnutí týkajícího se téhož řízení Tribunálem — Překážka věci rozsouzené — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — Itálie v. Komise
   (Věc T-257/10) (1)

   (Státní podpory - Usazení podniku v některých třetích státech - Zvýhodněné půjčky - Rozhodnutí prohlašující podpory za částečně neslučitelné se společným trhem a nařizující jejich vrácení - Rozhodnutí přijaté po zrušení původního rozhodnutí týkajícího se téhož řízení Tribunálem - Překážka věci rozsouzené - Povinnost uvést odůvodnění)
   2012/C 355/52
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: P. Gentili a M. Fiorilli, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci a D. Grespan, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2011/134/EU ze dne 24. března 2010 C 4/03 (ex NN 102/02) o státní podpoře, kterou Itálie poskytla společnosti WAM SpA (Úř. věst. 2011, L 57, s. 29).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


title: Věc T-831/16: Žaloba podaná dne 28. listopadu 2016 – Kabushiki Kaisha Zoom v. EUIPO – Leedsworld (ZOOM)

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/57

         Žaloba podaná dne 28. listopadu 2016 – Kabushiki Kaisha Zoom v. EUIPO – Leedsworld (ZOOM)
   (Věc T-831/16)
   (2017/C 022/76)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kabushiki Kaisha Zoom (Tokio, Japonsko) (zástupce: M. de Arpe Tejero, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Leedsworld, Inc. (New Kensington, Pennsylvania, Spojené státy americké)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „ZOOM“ – přihláška č. 11 766 111

      Řízení před EUIPO: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. září 2016 ve věci R 1235/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               v plném rozsahu zamítl ochrannou známku EU č. 11 766 111 „ZOOM“ pro třídu 9;

               —

               uložil EUIPO a vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-85/07: Žaloba podaná dne 15. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/21

         Žaloba podaná dne 15. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-85/07)
   (2007/C 95/38)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že ve vztahu k pilotní oblasti povodí řeky Serchio, jakož i k části oblasti povodí východních Alp a severních, středních a jižních Apenin,

                           —

                           nepředložila souhrnnou zprávu ve smyslu čl. 15 odst. 2 směrnice 2000/60/ES (1) o analýzách požadovaných podle článku 5,

                           —

                           neprovedla analýzy a přezkoumání dopadů podle čl. 5 odst. 1 uvedené směrnice,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 1 a čl. 15 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Směrnice 2000/60/ES byla v italském právu provedena legislativním nařízením č. 152 ze dne 3. dubna 2006. Článek 64 uvedeného nařízení stanoví osm oblastí povodí, totiž oblast povodí východních Alp, oblast povodí řeky Pád, oblast povodí severních Apenin, pilotní oblast povodí řeky Serchio, oblast povodí středních Apenin, oblast povodí jižních Apenin, oblast povodí Sardinie a oblast povodí Sicílie.
   Směrnice vstoupila v platnost dne 22. prosince 2000. Analýzy a přezkoumání dopadů ve smyslu čl. 5 odst. 1 směrnice pro všech osm oblastí povodí měly proto být dokončeny do 22. prosince 2004.
   Kromě toho měla být souhrnná zpráva ve smyslu čl. 15 odst. 2 směrnice o analýzách požadovaných podle článku 5 pro každou oblast povodí předložena Komisi do 22. března 2005.
   Z přezkumu sdělení italských orgánů však vyplývá, že ve vztahu k pěti z osmi oblastí povodí požadované informace buď chybí nebo jsou neúplné.
   Italská republika nepředložila souhrnnou zprávu o analýzách a přezkoumání dopadů požadovaných podle článku 5 pro pilotní oblast povodí řeky Serchio, ani pro část oblasti povodí východních Alp, severních, středních a jižních Apenin. Proto Italská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 15 odst. 2 směrnice 2000/60/ES.
   Konečně při neexistenci důkazu opaku Komise shledala, že Italská republika rovněž nesplnila povinnost provést ve stanovené lhůtě analýzy a přezkoumání dopadů požadované podle čl. 5 odst. 1 směrnice 2000/60/ES v souladu s technickými specifikacemi uvedenými v přílohách II a III uvedené směrnice ve vztahu k oblastem povodí uvedeným v předcházejícím odstavci.

      (1)  Úř. věst. L 327, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 275.


title: Věc C-363/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Symvoulio tis Epikrateias, Epitropi anastolon (Řecko) ze dne 30. července 2004 ve věci Michaniki A.E. proti Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon za podpory Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon a Enkleidis A.T.E.

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Symvoulio tis Epikrateias, Epitropi anastolon (Řecko) ze dne 30. července 2004 ve věci Michaniki A.E. proti Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon za podpory Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon a Enkleidis A.T.E.
   (Věc C-363/04)
   (2004/C 284/14)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Symvoulio tis Epikrateias, Epitropi anastolon (Řecko) ze dne 30. července 2004 ve věci Michaniki A.E. proti Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon s podporou Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon a Enkleidis A.T.E., které došlo kanceláři Soudního dvora dne 20. srpna 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Symvoulio tis Epikrateias žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Musí být čl. 30 odst. 4 směrnice Rady 93/37/EHS (1) ze dne ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce (Úř. věst. L 199) vykládán tak, že v zadávacím řízení, jako v případě řízení, které bylo popsáno v odůvodnění tohoto usnesení (nabídky nedoprovázené důvodovou zprávou s uvedením konkrétních procentních slev použitých na každou cenovou skupinu a ověření obvyklosti těchto slev), je zadavatel povinen uvést specifické údaje v aktu, kterým vyzývá uchazeče k poskytnutí vysvětlení ohledně nabídky, která byla posouzena jako mimořádně nízká ve vztahu k prahu určenému matematickou metodou, jež má obdobné charakteristiky jako matematická metoda popsaná v odůvodnění tohoto usnesení?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, stačí ke splnění požadavků výše uvedeného ustanovení směrnice 93/37/EHS uvést ve výše uvedeném aktu konkrétní slevu nabízenou uchazečem pro jednu nebo více cenových skupin, kterou zadavatel posuzuje za problematickou, nebo musí zadavatel navíc uvést důvody, na základě kterých posuzuje tuto slevu za problematickou, poskytnutím odůvodněného posouzení minimálních nákladů na provedení odpovídajících prací?

      (1)  Úř. věst. L 199, 9.8.1993, s. 54.


title: Věc C-219/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. dubna 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano — Itálie) — Vitra Patente AG v. High Tech Srl

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/20

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. dubna 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano — Itálie) — Vitra Patente AG v. High Tech Srl
   (Věc C-219/09) (1)

   2011/C 211/38
   Jednací jazyk: italština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 205, 29.8.2009.


title: Věc T-90/09: Žaloba podaná dne 27. února 2009 – Mojo Concerts a Amsterdam Music Dome Exploitatie v. Komise

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/31

         Žaloba podaná dne 27. února 2009 – Mojo Concerts a Amsterdam Music Dome Exploitatie v. Komise
   (Věc T-90/09)
   2009/C 102/46
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mojo Concerts BV (Delft, Nizozemsko) a Amsterdam Music Dome Exploitatie BV (Delft, Nizozemsko) (zástupce: S. Beeston, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit napadené rozhodnutí,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně požadují zrušení rozhodnutí Komise ze dne 21. října 2008 týkající se investice města Rotterdam do komplexu Ahoy (státní podpora C 4/2008 [ex N 97/2007, ex CP 91/2007]).
   Podle žalobkyň je zřejmé, že Komise se v odůvodnění napadeného rozhodnutí dopustila zjevně nesprávného posouzení; jednotlivé kroky argumentace jsou podle nich nesprávně nebo nedostatečně odůvodněny.
   Žalobkyně v první řadě namítají, že zjištěná hodnota nájmu a hodnota akcií Ahoy neodpovídá tržním podmínkám. Za další by investice, která směřuje jen k zachování hodnoty, mohla velmi pravděpodobně představovat výhodu. Navíc nebylo při zjišťování hodnoty nájmu a hodnoty akcií přihlédnuto k investici. Omezení, která si dohodlo město s provozovatelem, navíc nezabránila tomu, aby z investice vyplynula přidaná hodnota. A konečně, úprava rozdělování zisku nenabízí žádnou další záruku toho, že obchody budou odpovídat tržním podmínkám.
   Žalobkyně kromě toho namítají, že došlo k pochybením v rámci řízení a v odůvodnění, neboť Komise nebrala v úvahu vůbec nebo nedostatečně argumenty, které žalobkyně uváděly, neprávem prohlásila část spisu za důvěrnou a v důsledku toho nebyl žalobkyním zpřístupněn celý obsah spisu, čímž byla porušena povinnost vyslechnout účastníky řízení.


title: Věc F-138/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. ledna 2016 – Schwander v. Komise

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/62

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. ledna 2016 – Schwander v. Komise
   (Věc F-138/11) (1)

   (2016/C 098/81)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 65, 3.3.2012, s. 24.


title: Věc T-561/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. října 2009 — Bactria a Gutknecht v. Komise

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/39

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. října 2009 — Bactria a Gutknecht v. Komise
   (Věc T-561/08) (1)

   2010/C 11/74

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda sedmého senátu nařídil částečné vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc T-376/09: Žaloba podaná dne 25. září 2009 — Glenton España v. OHIM — Polo/Lauren (POLO SANTA MARIA)

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/57

         Žaloba podaná dne 25. září 2009 — Glenton España v. OHIM — Polo/Lauren (POLO SANTA MARIA)
   (Věc T-376/09)
   2009/C 282/107
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Glenton España, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: The Polo/Lauren Company L.P. (New York, Spojené státy)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou;

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. června 2009 ve věci R 594/2008-2;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „POLO SANTA MARIA“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 18, 25, 36, 41 a 43

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis obrazové ochranné známky Beneluxu „zobrazení siluety hráče póla“ pro výrobky zařazené do tříd 18 a 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce ohledně všech sporných výrobků

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zrušení napadeného rozhodnutí

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady 207/2009 tím, že odvolací senát došel k nesprávnému závěru, že existuje nebezpečí záměny mezi předmětnými ochrannými známkami


title: Věc C-248/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. května 2012 Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 6. března 2012 ve věci T-453/10, Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development v. Komise

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. května 2012 Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 6. března 2012 ve věci T-453/10, Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development v. Komise
   (Věc C-248/12 P)
   2012/C 200/17
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (zástupci: K. J. Brown, Departmental Solicitor's office, D. Wyatt QC, V. Wakefield, Barristers)

      Další účastník řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení Tribunálu;

               —

               prohlásit žalobu Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development na neplatnost za přípustnou a vrátit věc Tribunálu, aby přezkoumal opodstatněnost této žaloby na neplatnost;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i náhradu nákladů řízení, které vznikly v prvním stupni v souvislosti s námitkou nepřípustnosti;

               —

               ve zbývající části rozhodnout o nákladech řízení později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál neurčil a nepoužil správné právní kritérium; rozsudky Piraiki-Patraiki a Dreyfus jsou jen příklady širší právní zásady, podle které je nutno akt Unie považovat za akt bezprostředně se dotýkající osob, jejichž právní postavení ovlivňuje, pokud je možné „předem očekávat“ následky předmětného aktu, pokud je každá jiná možnost „pouze teoretická“ nebo pokud je „zjevné“, že diskreční pravomoc třetích osob může být využita pouze určitým způsobem. Tato zásada musí být uplatněna na skutkovou podstatu každého sporu.

      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení a jednal v rozporu se zásadou právní jistoty tím, že se pokusil omezit rozsah rozsudků Piraiki-Patraiki a Dreyfus (zejména tím, že rozsah prvního rozsudku omezil na případy, v nichž se akty Unie přijímají na základě návrhu členského státu a tím, že rozsah druhého rozsudku omezil na případy spadající do „velmi specifického skutkového kontextu“.

      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že zpřísnil kritérium aktivní legitimace ve smyslu článku 263 SFEU. Toto je v rozporu se správným výkladem článku 263 SFEU ve znění Lisabonské smlouvy, zejména vzhledem k jeho cíli a vzhledem k zásadě účinné soudní ochrany.

      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že pokud by Tribunál použil na projednávaný případ správné právní zásady, Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development by byl považován za „bezprostředně dotčenou“ osobu. Z ústavně právní situace ve Spojeném království vyplývá, že regionální orgán — v daném případě Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development — je přímo zodpovědný nést náklady související se zamítnutím financování. Příčinná souvislost je přímá a automatická. Dohody o přenesení pravomocí jsou ve Spojeném království řádně zavedeny (viz rozsudek ze dne 16. července 2009, Horvath, C-428/07, Sb. rozh. s. I-6355) a je nutno zamítnout jakékoli tvrzení, podle nějž jejich uplatnění není možné „předem očekávat“.


title: Věc C-237/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Cagliari ze dne 14. května 2004 ve věci Enirisorse SpA proti Sotacarbo SpA

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Cagliari ze dne 14. května 2004 ve věci Enirisorse SpA proti Sotacarbo SpA
   (Věc C-237/04)
   (2004/C 201/22)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunale di Cagliari (Itálie) ze dne 14. května 2004 ve věci Enirisorse SpA proti Sotacarbo SpA, které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 7. června 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunale di Cagliari žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Představuje ustanovení článku 33 zákona č. 240/02 neslučitelnou státní podporu ve smyslu článku 87 ES poskytnutou ve prospěch Sotacarbo SpA, podporu, která je navíc protiprávní, neboť nebyla oznámena v souladu s čl. 88 odst. 3 ES?

               2)

               Je výše uvedené ustanovení v rozporu s články 43, 44, 48, 49 an. ES v oblasti svobody usazování a volného pohybu služeb?


title: Věc C-505/16 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. července 2017 – Olga Stanislavivna Janukovyč, jako dědička Viktora Viktorovyče Janukovyče v. Rada Evropské unie, Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů — Zahrnutí jména žalobce — Změna návrhových žádání — Spis podaný jménem a za zesnulého žalobce“

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/8

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. července 2017 – Olga Stanislavivna Janukovyč, jako dědička Viktora Viktorovyče Janukovyče v. Rada Evropské unie, Evropská komise
   (Věc C-505/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Zahrnutí jména žalobce - Změna návrhových žádání - Spis podaný jménem a za zesnulého žalobce“)
   (2017/C 300/10)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Olga Stanislavivna Janukovyč, jako dědička Viktora Viktorovyče Janukovyče (zástupce: T. Beazley QC)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: P. Mahnič Bruni a J.-P. Hix, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: původně S. Bartelt a J. Norris-Usher, poté E. Paasivirta a J. Norris-Usher, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Paní Olga Stanislavivna Janukovyč ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 441, 28.11.2016.


title: Věc C-298/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesarbeitsgericht (Německo) dne 16. června 2010 — Land Berlin v. Alexander Mai

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesarbeitsgericht (Německo) dne 16. června 2010 — Land Berlin v. Alexander Mai
   (Věc C-298/10)
   ()
   2010/C 260/04
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Land Berlin

      Žalovaný: Alexander Mai

      Předběžné otázky

   Je kolektivní úprava odměňování zaměstnanců veřejného sektoru, která jako ustanovení § 27 Bundes-Angestelltentarifvertrag (kolektivní smlouva zaměstnanců ve veřejné službě v SRN, dále jen „BAT“) ve spojení s ustanovením Vergütungstarifvertrag Nr. 35 zum BAT (kolektivní smlouva o odměňování č. 35 k BAT) stanovuje základní mzdy v jednotlivých mzdových třídách podle dosažené věkové hranice, i s přihlédnutím k právu smluvních stran kolektivní smlouvy na kolektivní vyjednávání (nynější článek 28 Listiny základních práv Evropské unie), které je zaručeno primárním právem Evropské unie, v rozporu se zákazem diskriminace na základě věku (nynější čl. 21 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie), který je obsažen v primárním právu Evropské unie, tak jak byl proveden směrnicí 2000/78/ES (1)?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání; Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79.


title: Věc T-288/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2013 AK proti rozsudku vydanému dne 13. března 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-91/10, AK v. Komise

text:
               10.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2013 AK proti rozsudku vydanému dne 13. března 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-91/10, AK v. Komise
   (Věc T-288/13 P)
   2013/C 233/19
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): AK (Esbo, Finsko) (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál rozhodl, že:

               —

               rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 13. března 2012 ve věci F-91/10, AK v. Evropská komise, se zrušuje;

               —

               Komisi se ukládá, aby navrhovateli

                           —

                           zaplatila náhradu za ztrátu 95 % naděje na povýšení do platové třídy A4 v rámci povyšovacího řízení za rok 2003 ve výši 375 295 eur, za rok 2005 ve výši 204 996 eur nebo nejpozději za rok 2007 ve výši 90 130 eur, včetně již vyplacené paušální částky ve výši 4 000 eur, a dále upravila jeho důchodové nároky zaplacením odpovídajících příspěvků;

                           —

                           kromě již vyplacených 15 000 eur zaplatila 55 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy vzniklé v důsledku zachování jeho nezákonné administrativní situace navzdory mimo jiné rozsudkům Tribunálu ze dne 20. dubna 2005 a ze dne 6. října 2009 a rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. prosince 2007, jakož i rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 23. dubna 2007, ve kterém vyhověl stížnosti navrhovatele ze dne 4. září 2006;

               —

               Komise nahradí náklady řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel tři důvody kasačního opravného prostředku.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, jelikož SVS vycházel ze zpráv o vývoji služebního postupu, které sám vyloučil z diskuse (body 55, 56, 73 a 87 napadeného rozsudku).

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení při vyčíslení nemajetkové újmy a z porušení zásady proporcionality, jelikož SVS omezil vyčíslení nemajetkové újmy na 15 000 eur, přičemž zohlednil pouze obzvláště významné zpoždění s vypracováním jednotlivých zpráv o vývoji služebního postupu a omezil rozsah nemajetkové újmy na období, kdy byl žalobce ještě ve služebním poměru, aniž přihlédl k dalším parametrům, jako je stav nejistoty a obav žalobce ohledně jeho profesní budoucnosti po období, kdy byl ještě ve služebním poměru (bod 63 a bod 83 a násl. napadeného rozsudku).

               3)

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení při vyčíslení újmy způsobené ztrátou naděje na povýšení a z porušení povinnosti uvést odůvodnění, jelikož SVS nemohl pouze na základě bodů za zásluhy a limitů pro povýšení dospět k závěru, že pravděpodobnost povýšení navrhovatele byla nízká, a jelikož vyčíslil újmu za ztrátu naděje na povýšení paušálně na 4 000 eur, aniž jakkoli vysvětlil důvody, které ho k tomuto výsledku vedly (body 71 až 73 a 89 a násl. napadeného rozsudku).


title: Věc C-263/09 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 5. července 2011 — Edwin Co. Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Elio Fiorucci ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 52 odst. 2 písm. a) — Slovní ochranná známka Společenství ELIO FIORUCCI — Návrh na prohlášení neplatnosti založený na právu na jméno podle vnitrostátního práva — Přezkum Soudního dvora týkající se výkladu a použití vnitrostátního práva Tribunálem — Pravomoc Tribunálu změnit rozhodnutí odvolacího senátu — Meze“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 5. července 2011 — Edwin Co. Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Elio Fiorucci
   (Věc C-263/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 52 odst. 2 písm. a) - Slovní ochranná známka Společenství ELIO FIORUCCI - Návrh na prohlášení neplatnosti založený na právu na jméno podle vnitrostátního práva - Přezkum Soudního dvora týkající se výkladu a použití vnitrostátního práva Tribunálem - Pravomoc Tribunálu změnit rozhodnutí odvolacího senátu - Meze)
   2011/C 252/04
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Edwin Co. Ltd (zástupci: D. Rigatti, M. Bertani, S. Verea, K. Muraro a M. Balestriero, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Montalto, L. Rampini a J. Crespo Carrillo, zmocněnci), Elio Fiorucci (zástupci: A. Vanzetti a A. Colmano, advokáti)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 14. května 2009, Elio Fiorucci v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (T-165/06), kterým Soud zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. dubna 2006 (věc R 238/2005-1) týkající se řízení o prohlášení neplatnosti a o zrušení mezi Eliem Fioruccim a společností Edwin Co. Ltd., a to v rozsahu v němž toto rozhodnutí obsahuje nesprávné právní posouzení při výkladu čl. 8 odst. 3 Codice della Proprietà Industriale.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Návrh na změnu rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 14. května 2009, Fiorucci v. OHIM — Edwin (ELIO FIORUCCI) (T 165/06), podaný Eliem Fioruccim se odmítá.

               3)

               Společnost Edwin Co. Ltd a Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ponesou vlastní náklady řízení a společně a nerozdílně nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení Elia Fiorucciho.

               4)

               Elio Fiorucci ponese čtvrtinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Výmaz věci C-322/03

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/10

         Výmaz věci C-322/03 (1)

   (2004/C 239/19)
   Usnesením ze dne 17. května 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-322/03: Komise Evropských společenství proti Irsku.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9.2003.


title: Věc C-370/13: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Henryk Teisseyre, Jan Teisseyre v. Minister Skarbu Państwa „Řízení o předběžné otázce — Článek 18 SFEU — Občanství Unie — Zákaz diskriminace — Náhrada za nemovitý majetek zanechaný za současnými hranicemi dotčeného členského státu — Podmínka občanství — Nedostatek souvislosti s právem Unie — Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/28

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Henryk Teisseyre, Jan Teisseyre v. Minister Skarbu Państwa
   (Věc C-370/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 18 SFEU - Občanství Unie - Zákaz diskriminace - Náhrada za nemovitý majetek zanechaný za současnými hranicemi dotčeného členského státu - Podmínka občanství - Nedostatek souvislosti s právem Unie - Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“)
   2014/C 315/43
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé kasačního opravného prostředku: Henryk Teisseyre, Jan Teisseyre

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Minister Skarbu Państwa

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie je zjevně nepříslušný k rozhodnutí o předběžné otázce předložené Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko).

      (1)  Úř. věst. C 291, 5.10.2013.


title: Věc T-53/17: Usnesení Tribunálu ze dne 30. června 2017 – Austrian Power Grid v. ACER

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/61

         Usnesení Tribunálu ze dne 30. června 2017 – Austrian Power Grid v. ACER
   (Věc T-53/17) (1)

   (2017/C 277/87)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 95, 27. 3. 2017.


title: Věc F-55/09: Žaloba podaná dne 26. května 2009 — Maxwell v. Komise

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/64

         Žaloba podaná dne 26. května 2009 — Maxwell v. Komise
   (Věc F-55/09)
   2009/C 180/120
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Allan Maxwell (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Předmět a popis sporu

   Návrh na náhradu škody způsobené žalobci během jeho pracovního volna z osobních důvodů, které si vybral za účelem výkonu funkce „EU Senior Advisor“ u Korejské organizace pro rozvoj energetiky, a to tím, že mu nebyly nahrazeny výdaje na ubytování a vzdělání

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 2. září 2008, jímž byl zamítnut návrh žalobce, který měl povahu návrhu na náhradu škody;

               —

               uložit Komisi, aby žalobci zaplatila 132 900 € jako náhradu nákladů na ubytování a vzdělání, které vynaložil v rámci své funkce EU Senior Advisor u organizace KEDO;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-200/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Avery Dennison v. OHIM — Dennison Hesperia (AVERY DENNISON) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství AVERY DENNISON — Starší národní slovní ochranná známka DENNISON — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 — Předmět řízení u odvolacího senátu“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Avery Dennison v. OHIM — Dennison Hesperia (AVERY DENNISON)
   (Věc T-200/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství AVERY DENNISON - Starší národní slovní ochranná známka DENNISON - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 - Předmět řízení u odvolacího senátu)
   2013/C 336/33
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Avery Dennison Corp. (Pasadena, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: E. Armijo Chávarri, A. Castán Pérez-Gómez a A. Sanz Cerralbo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Dennison-Hesperia, SA (Torrejón de Ardoz, Španělsko) (zástupce: L. Broschat García, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. února 2010 (věc R 798/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Dennison-Hesperia, SA a Avery Dennison Corp.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Avery Dennison Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc C-440/11 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. července 2013 — Evropská komise v. Stichting Administratiekantoor Portielje, Gosselin Group NV ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Články 81 ES a 53 Dohody o EHP — Trh mezinárodních stěhovacích služeb v Belgii — Přímé a nepřímé určování cen, rozdělování trhů a manipulace při postupech vztahujících se k podávání nabídek — Přičitatelnost protiprávního jednání subjektu, který vykonává kontrolu nad podíly na kapitálu společnosti — Pojem „podnik“ — Domněnka účinného výkonu rozhodujícího vlivu — Omezení hospodářské soutěže na základě účelu — Pokyny k pojmu ovlivnění obchodu mezi členskými státy — Pokyny o metodě stanovování pokut (2006) — Polehčující okolnosti“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. července 2013 — Evropská komise v. Stichting Administratiekantoor Portielje, Gosselin Group NV
   (Věc C-440/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Články 81 ES a 53 Dohody o EHP - Trh mezinárodních stěhovacích služeb v Belgii - Přímé a nepřímé určování cen, rozdělování trhů a manipulace při postupech vztahujících se k podávání nabídek - Přičitatelnost protiprávního jednání subjektu, který vykonává kontrolu nad podíly na kapitálu společnosti - Pojem „podnik“ - Domněnka účinného výkonu rozhodujícího vlivu - Omezení hospodářské soutěže na základě účelu - Pokyny k pojmu ovlivnění obchodu mezi členskými státy - Pokyny o metodě stanovování pokut (2006) - Polehčující okolnosti)
   2013/C 252/13
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, S. Noë a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Stichting Administratiekantoor Portielje (zástupci: D. Van hove, F. Wijckmans, S. De Keer a H. Burez, advocaten), Gosselin Group NV

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 16. června 2011, Gosselin Group a Stichting Administratiekantoor Portielje v. Komise (T-208/08 a T-209/08), jímž Tribunál ve věci T-208/08 zrušil rozhodnutí Komise K(2008) 926 v konečném znění ze dne 11. března 2008 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.543 — Mezinárodní stěhovací služby) v rozsahu, ve kterém konstatuje, že se Gosselin Group NV podílela na protiprávním jednání porušujícím čl. 81 odst. 1 ES v období od 30. října 1993 do 14. listopadu 1996, a ve věci T-209/08 zrušil rozhodnutí Komise K(2008) 926, ve znění rozhodnutí K(2009) 5810, v rozsahu, ve kterém se týká společnosti Stichting Administratiekantoor Portielje

      Výrok

               1)

               Body 4 a 6 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 16. června 2011, Gosselin Group a Stichting Administratiekantoor Portielje v. Komise (T-208/08 a T-209/08) se zrušují.

               2)

               Žaloba podaná Stichting Administratiekantoor Portielje ve věci T-209/08 se zamítá.

               3)

               Stichting Administratiekantoor Portielje se ukládá jak náhrada nákladů řízení v prvním stupni ve věci T-209/08, tak náhrada nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 331, 12.11.2011.


title: Věc T-386/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2010 — Trautwein v. OHIM (Ztvárnění koně) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška ochranné známky Společenství ztvárňující koně — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2010 — Trautwein v. OHIM (Ztvárnění koně)
   (Věc T-386/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška ochranné známky Společenství ztvárňující koně - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2010/C 234/57
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development (Leopoldshöhe, Německo) (zástupci: C. Czychowski, A. Nordemann a A. Dustmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. července 2008 (věc R 1730/2007-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu obrazového označení ztvárňujícího koně jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


               28.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/32

         Žaloba společnosti Konkurrenten.no AS ze dne 16. srpna 2013 proti Kontrolnímu úřadu ESVO
   (Věc E-19/13)
   2013/C 347/13
   Dne 16. srpna 2013 podala společnost Konkurrenten.no AS, zastoupená advokátem Jonem Midthjellem, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Norsko, k Soudu ESVO žalobu proti Kontrolnímu úřadu ESVO.
   Žalobci požadují, aby Soud ESVO:

               1)

               zrušil rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 519/12/COL ze dne 19. prosince 2012 (AS Oslo Sporveier a AS Sporveisbussene) a uložil žalované straně a případným vedlejším účastníkům náhradu nákladů řízení;

               2)

               zrušil rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 181/13/COL ze dne 8. května 2013 (Kollektivtransportproduksjon AS, Oslo Vognselskap AS a Unibuss AS) a uložil žalované straně a případným vedlejším účastníkům náhradu nákladů řízení;

               3)

               uložil Kontrolnímu úřadu ESVO (a případným vedlejším účastníkům) náhradu nákladů řízení.

      Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               Žalobce, Konkurrenten.no AS, je soukromým dopravcem na trhu expresní autobusové dopravy mezi středním a jižním Norskem.

               —

               Žalobce podal Kontrolnímu úřadu ESVO stížnost ve věci státní podpory dne 11. srpna 2006 a druhou stížnost dne 8. září 2011 týkající se podpory podniku AS Oslo Sporveier.

               —

               Pokud jde o první stížnost, uzavřel Kontrolní úřad ESVO případ bez formálního vyšetřovacího řízení dne 21. června 2010. Toto rozhodnutí ve věci E-14/10 Konkurrenten.no AS proti ESA [2011] Sb. rozh. ESVO 266 zrušil Soudní dvůr ESVO dne 22. srpna 2011.

               —

               Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO ze dne 28. března 2012 o zahájení formálního šetření ve věci možné podpory podniku AS Oslo Sporveier a AS Sporveisbussene bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie a v dodatku EHP k tomuto věstníku dne 5. července 2012.

               —

               Rozhodnutím ze dne 19. prosince 2012 Kontrolní úřad ESVO uzavřel formální šetření týkající se možné podpory podniku AS Oslo Sporveier a AS Sporveisbussene. Dne 8. května 2013 Kontrolní úřad ESVO rozhodl o údajné podpoře pro podnik Kollektivtransportproduksjon AS, Oslo Vognselskap AS a Unibuss AS. Žádné z těchto rozhodnutí dosud nebylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie ani v dodatku EHP.

               —

               Touto žalobou se žalobce snaží o zřušení obou rozhodnutí.

         Žalobce mimo jiné tvrdí, že Kontrolní úřad ESVO:

               pokud jde o první rozhodnutí (ze dne 19. prosince 2012):

                           —

                           protiprávně došel k závěru, že se u kapitálového vkladu zčásti jedná o existující podporu a zčásti, že se o podporu nejedná, a roční jednorázovou náhradu označil za existující podporu,

                           —

                           porušil článek 61 Dohody o EHP v souvislosti s využitím příspěvků skupiny s cílem dosáhnout kumulovaného negativního daňového postavení.

               Pokud jde o druhé rozhodnutí (ze dne 8. května 2013):

                           —

                           porušil svou povinnost zahájit formální vyšetřovací řízení tím, že protiprávně klasifikoval určitou transakci jako existující podporu a neoprávněně neklasifikoval jako podporu krátkodobé úvěry na zajištění likvidity a přidělování zakázek bez výběrového řízení, a

                           —

                           porušil svou povinnost zahájit formální vyšetřovací řízení ohledně záruk, které byly poskytnuty bez uhrazení pojistného, a dlouhodobých úvěrů v oblasti veřejné infrastruktury poskytnutých podniku AS Oslo Sporveier za stejných podmínek, které platily pro obec, tím, že neoprávněně klasifikoval opatření jako existující podporu.


title: Věc C-180/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia–grad (Bulharsko) dne 16. dubna 2012 — Stoilov i Ko EOOD v. Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia–grad (Bulharsko) dne 16. dubna 2012 — Stoilov i Ko EOOD v. Nachalnik na Mitnitsa Stolichna
   (Věc C-180/12)
   2012/C 194/18
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Sofia–grad

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Stoilov i Ko EOOD

      Žalovaný: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba zboží — srolované pásy z netkaných textilií k výrobě vnitřních rolet — pro účely sazebního zařazení podle kombinované nomenklatury 2009, která tvoří přílohu I nařízení Komise (ES) č. 1031/2008 ze dne 19. září 2008, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (1), zařadit podle vlastností zboží jako „tkaninu“ pod kód KN 5407 61 30 nebo podle jejího jediného účelu použití — pro vnitřní rolety — pod kód KN 6303 92 10, přičemž je třeba zohlednit následující okolnosti:

                           a)

                           pojem „zcela zhotovené zboží“ ve smyslu poznámky 7 kapitoly 63 („Jiné zcela zhotovené textilní výrobky; soupravy; obnošené oděvy a použité textilní výrobky; hadry“) ve třídě XI („Textilie a textilní výrobky“) kombinované nomenklatury 2009, vykládaný ve spojení s (hlavou A) bodem 2 písm. a) všeobecných pravidel k nomenklatuře týkajících se pojmů „výrobek, který není kompletní nebo jehož zpracování není dokončeno“, se zohledněním případu uvedeného v písm. c) poznámky 7, s ohledem na vlastnosti zboží, které je předmětem sporu, a na možnost, že z něj bude vyroben jediný konečný výrobek;

                           b)

                           otázka, zda pojem „tkanina“ podle kapitoly 54 podpoložky 5407 61 30 kombinované nomenklatury 2009 zahrnuje pásy látky, které tak jako konečný výrobek, jenž tvoří jejich jediný účel použití — vnitřní rolety — mají také zpevněné okraje na straně délky, a to vzhledem k výslovnému uvedení tohoto výrobku v podpoložce 6303 92 10 nomenklatury?

               2)

               Existuje rozumný důvod pro domněnku, že u deklaranta a povinné osoby na základě dovozu zboží vzniklo legitimní očekávání ohledně sazebního zařazení zboží a že podle čl. 71 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (2), jakož i s ohledem na zásadu legitimního očekávání, je třeba použít číslo sazebního zařazení zboží uvedené v celním prohlášení, pokud za skutkových okolností původního řízení existovaly v době podání celního prohlášení následující skutečnosti:

                           a)

                           u dříve podaného celního prohlášení, jehož předmětem bylo stejné zboží se stejným číslem sazebního zařazení, neodebraly celní orgány po kontrole zboží uvedené v protokolu, včetně kontroly ohledně sazebního zařazení, žádné vzorky k analýze, a bylo konstatováno, že zboží je v souladu s údaji v celním prohlášení;

                           b)

                           nebyla provedena žádná pozdější kontrola po propuštění zboží na základě pěti dalších celních prohlášení ohledně stejného zboží se stejným číslem sazebního zařazení, která byla rovněž podána dříve, a sice před datem a po datu sepsání protokolu o celní kontrole, při které bylo zjištěno, že je číslo sazebního zařazení správné?

               3)

               Je třeba čl. 243 odst. 1 nařízení č. 2913/92, pokud jde o dodržení zásady právní moci, vykládat tak, že opravný prostředek lze podat jen proti aktu podle čl. 232 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení, jestliže tento akt byl vydán z důvodu opožděné platby, stanoví zároveň částku uloženého dovozního cla a podle vnitrostátního práva členského státu představuje vykonatelný právní titul pro vymáhání cla?

               4)

               Je třeba čl. 41 odst. 2 písm. a) a článek 47 Listiny základních práv Evropské unie vykládat v tom smyslu, že pokud povinná osoba poté, co jí bylo oznámeno sdělení podle čl. 221 odst. 1 nařízení č. 2913/92, podala návrh na provedení důkazů prostřednictvím nezávislého posudku a celní orgán o tom výslovně nerozhodl a v odůvodněních pozdějších rozhodnutí neuvedl, že došlo k neodstranitelnému porušení práva na řádnou správu a práva na obhajobu ve správním řízení, které již nelze napravit v soudním řízení, protože dotyčná osoba má za okolností původního řízení možnost dokázat své námitky ohledně sazebního zařazení zboží pouze v řízení před soudem prvního stupně, a to tím, že položí otázky nezávislému znalci?

      (1)  Úř. věst. L 291, s. 1.

      (2)  Úř.věst. L 302, s. 1.


title: Věc C-198/04: Žaloba podaná dne 4. května 2004 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice

text:
               26.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/4

         Žaloba podaná dne 4. května 2004 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice
   (Věc C-198/04)
   (2004/C 168/07)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 4. května 2004 žaloba směřující proti Francouzské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou pí M. Patakia a p. H. Stovlbaekem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               konstatoval, že neúplným provedením směrnic 89/48/EHS (1) a 92/51/EHS (2), pokud jde o povolání turistického průvodce, Francouzská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z výše uvedených směrnic a smlouvy o založení Evropského společenství;

               2.

               uložil Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Francouzská právní úprava, která se vztahuje na povolání turistického průvodce, nestanoví postup pro uznávání diplomů v souladu se směrnicemi 89/48/EHS a 92/51/EHS.

      (1)  Směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. L 19, 24.1.1989, s. 16).

      (2)  Směrnice Rady 92/51/EHS ze dne 18. června 1992 o druhém obecném systému pro uznávání odborného vzdělávání a přípravy, kterou se doplňuje směrnice 89/48/EHS (Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 25).


title: Věc C-230/05 P: Usnesení Soudního dvora ze dne  27. dubna 2006  – L v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Úředníci — Obtěžování — Povinnost pomoci Komise — Odpovědnost — Odmítnutí Soudem vyslechnout svědky — Návrh na dodatečné důkazy, které neexistovaly v okamžiku ukončení písemné části řízení — Odmítnutí vyjmout ze spisu údajně hanlivý dokument — Povinnost odůvodnění — Zásada řádné správy — Kasační opravný prostředek zčásti zjevně neopodstatněný a zčásti zjevně nepřípustný)

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/14

         Usnesení Soudního dvora ze dne 27. dubna 2006 – L v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-230/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Úředníci - Obtěžování - Povinnost pomoci Komise - Odpovědnost - Odmítnutí Soudem vyslechnout svědky - Návrh na dodatečné důkazy, které neexistovaly v okamžiku ukončení písemné části řízení - Odmítnutí vyjmout ze spisu údajně hanlivý dokument - Povinnost odůvodnění - Zásada řádné správy - Kasační opravný prostředek zčásti zjevně neopodstatněný a zčásti zjevně nepřípustný)
   (2006/C 178/23)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: L (zástupci: P. Legros a S. Rodrigues, advokáti)

      Další účastník řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Curral, zmocněnec, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokátem)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 9. března 2005, L v. Komise (T-254/02), kterým Soud zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise, kterými byla jednak zamítnuta žádost o pomoc a o přístup k dokumentům a návrh na náhradu škody a kterými bylo odmítnuto uznání nemoci z povolání, a jednak návrh na náhradu škody za újmu vzniklou v důsledku těchto zamítavých rozhodnutí
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 182, 23.7.2005.


title: Věc T-904/16: Žaloba podaná dne 21. prosince 2016 – Labiri v. EHSV a Výbor regionů

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/33

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2016 – Labiri v. EHSV a Výbor regionů
   (Věc T-904/16)
   (2017/C 063/44)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vassiliki Labiri (Brusel, Belgie) (zástupci: J. N. Louis a N. De Montigny, advokáti)

      Žalovaní: Evropský hospodářský a sociální výbor a Výbor regionů Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí generálního tajemníka Výboru regionů ze dne 11. května 2016 o přidělení žalobkyně jako administrátora ředitelství pro překlady podle dohody o narovnání ve věci F-33/15,

               —

               určil, že se EHSV dopustil zneužití pravomoci a porušil svou povinnost loajálnosti vůči žalobkyni tím, že ji vědomě uvedl v omyl ohledně dosahu dohody uzavřené mezi účastníky dne 4. února 2016,

               —

               uložil EHSV společně s Výborem regionů náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení článku 266 SFEU, jelikož napadené rozhodnutí bylo přijato při zjevném porušení dohody o narovnání ve věci ve věci F-33/15, Labiri v. EHSV.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomoci, jelikož žalobkyně byla vědomě uvedena v omyl ohledně dosahu dohody uzavřené mezi účastníky, a konkrétněji ohledně výkladu znění dohody oběma výbory.


title: Věc C-293/04: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  9. března 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te Amsterdam) – Beemsterboer Coldstore Services BV v. Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem (Dodatečný výběr dovozního nebo vývozního cla — Článek 220 odst. 2 písm. b) nařízení (EHS) č. 2913/92 — Časová působnost — Systém správní spolupráce s orgány třetí země — Pojem  nesprávné osvědčení  — Důkazní břemeno)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/15

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. března 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te Amsterdam) – Beemsterboer Coldstore Services BV v. Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem
   (Věc C-293/04) (1)

   (Dodatečný výběr dovozního nebo vývozního cla - Článek 220 odst. 2 písm. b) nařízení (EHS) č. 2913/92 - Časová působnost - Systém správní spolupráce s orgány třetí země - Pojem „nesprávné osvědčení“ - Důkazní břemeno)
   (2006/C 131/27)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Gerechtshof te Amsterdam
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Beemsterboer Coldstore Services BV

      Žalovaný: Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Gerechtshof te Amsterdam – Výklad čl. 220 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 ze dne 16. listopadu 2000 (Úř. věst. L 311, s. 17) – Dodatečný výběr cla vyplývajícího z celního dluhu vzniklého před vstupem nařízení (ES) č. 2700/2000 v platnost od dovozce, který předložil osvědčení o původu EUR. 1 uvádějící původ zboží, který nemohl být v rámci dodatečné kontroly prokázán
   Výrok

               1)

               Článek 220 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 ze dne 16. listopadu 2000, se použije na celní dluh, který vznikl a jehož dodatečný výběr byl zahájen před vstupem uvedeného nařízení v platnost.

               2)

               Vzhledem k tomu, že již není možné dodatečnou kontrolou potvrdit původ zboží uvedeného v průvodním osvědčení EUR.1, musí být uvedené osvědčení považováno za „nesprávné osvědčení“ ve smyslu čl. 220 odst. 2 písm. b) nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 2700/2000.

               3)

               Předložení důkazu nezbytného pro úspěch jejího nároku přísluší osobě, která se dovolává třetího pododstavce čl. 220 odst. 2 písm. b) nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 2700/2000. V zásadě tedy přísluší celním orgánům, které se za účelem přistoupení k dodatečnému výběru cla hodlají dovolávat uvedeného čl. 220 odst. 2 písm. b) třetího pododstavce, initio, aby předložily důkaz, že vydání nesprávných osvědčení bylo způsobeno nesprávným popisem skutečností ze strany vývozce. Nicméně, pokud následkem nedbalosti výlučně na straně vývozce nejsou celní orgány schopny předložit nezbytný důkaz, že průvodní osvědčení EUR.1 bylo vydáno na základě správného či nesprávného popisu skutečností tímto posledně uvedeným, přísluší osobě povinné zaplatit clo, aby dokázala, že uvedené osvědčení vydané orgány třetí země bylo založeno na správném popisu skutečností.

      (1)  Úř. věst. C 228, 11.9.2004.


title: Věc C-298/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 23. května 2017 – France Télévisions SA v. Playmédia, Conseil supérieur de l’audiovisuel (CSA)

text:
               7.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 23. května 2017 – France Télévisions SA v. Playmédia, Conseil supérieur de l’audiovisuel (CSA)
   (Věc C-298/17)
   (2017/C 256/12)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: France Télévisions SA

      Žalované: Playmédia, Conseil supérieur de l’audiovisuel (CSA)

      Předběžné otázky

               1)

               Má se podnik, který nabízí sledování televizních programů prostřednictvím streamování a živého vysílání na internetu, už jen z tohoto důvodu považovat za podnik, který provozuje síť elektronických komunikací používanou pro veřejné šíření rozhlasového a televizního vysílání ve smyslu čl. 31 odst. 1 směrnice 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 (1)?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, může členský stát – aniž by porušil směrnici nebo jiné právní předpisy Evropské unie – uložit povinnost šíření služeb rozhlasového či televizního vysílání jak podnikům provozujícím sítě elektronických komunikací, tak podnikům, které takové sítě neprovozují, ale nabízejí sledování televizních programů prostřednictvím streamování a živého vysílání na internetu?

               3)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku, mohou se členské státy vzdát možnosti podřídit povinnost šíření, pokud jde o poskytovatele služeb, kteří neprovozují sítě elektronických komunikací, souboru podmínek stanovených v čl. 31 odst. 1 směrnice 2002/22/ES ze dne 7. března 2002, ačkoliv je splnění těchto podmínek, pokud jde o provozovatele sítí, vyžadováno na základě směrnice?

               4)

               Může členský stát, který stanovil povinnost šíření určitých služeb rozhlasového či televizního vysílání v některých sítích – aniž by porušil příslušnou směrnici – určit, že s šířením těchto služeb na těchto sítích musí být dán souhlas, a to včetně šíření na internetové stránce, pokud na internetu šíří své vlastní programy sama předmětná služba?

               5)

               Musí se podmínka stanovená v čl. 31 odst. 1 směrnice 2002/22/ES, podle níž musí sítě, na které se vztahuje povinnost šíření, využívat významný počet koncových uživatelů jako hlavní prostředky pro příjem rozhlasového a televizního vysílání, posuzovat – pokud jde o šíření na internetu – z hlediska všech uživatelů, kteří sledují televizní programy prostřednictvím streamování a živého vysílání na internetu, anebo jen z hlediska uživatelů stránky, na kterou se vztahuje povinnost šíření?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367).


title: Věc F-28/11: Žaloba podaná dne 14. března 2011 — ZZ v. Rada

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/16

         Žaloba podaná dne 14. března 2011 — ZZ v. Rada
   (Věc F-28/11)
   2011/C 173/34
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí obsaženého ve sdělení zaměstnancům č. 80/10 ze dne 26. dubna 2010, kterým orgán Rady oprávněný ke jmenování zamítl v rámci řízení o povýšení za rok 2010 povýšit žalobce do platové třídy AD 12

      Návrhová žádání žalobce

   Žalobce navrhuje, aby Soud

               —

               uložil Radě, aby poskytla zprávy o bývalých úřednících kategorie A povýšených do platové třídy AD 12, které byly zohledněny v rámci řízení o povýšení za rok 2010, jakož i statistiky o průměru analytických hodnocení vypracovaných prvními hodnotiteli, které byly předloženy poradnímu výboru pro povýšení „administrátorů“ (AD),

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a bude-li to nezbytné také rozhodnutí o zamítnutí stížnosti,

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-358/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 – Neumann v. OHIM (Tvar mřížky mikrofonu) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství ve tvaru mřížky mikrofonu — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/27

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 – Neumann v. OHIM (Tvar mřížky mikrofonu)
   (Věc T-358/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství ve tvaru mřížky mikrofonu - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 247/42)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Georg Neumann GmbH (Berlín, Německo) (zástupce: R. Böhm, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. června 2004 (věc R 919/2002-2), kterým se zamítá přihláška k zápisu trojrozměrného označení ve tvaru mřížky mikrofonu jako ochranné známky Společenství.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Georg Neumann GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 284, 20.11.2004.


title: Věc T-722/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. února 2016 – PRIMA v. Komise „Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Podpora zastoupení Komise v Bulharsku při pořádání veřejných akcí — Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání veřejné zakázky jinému uchazeči — Kritéria pro zadání zakázky — Povinnost uvést odůvodnění — Pojem, relativní výhody přijaté nabídky‘ — Transparentnost“

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. února 2016 – PRIMA v. Komise
   (Věc T-722/14) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Podpora zastoupení Komise v Bulharsku při pořádání veřejných akcí - Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání veřejné zakázky jinému uchazeči - Kritéria pro zadání zakázky - Povinnost uvést odůvodnění - Pojem, relativní výhody přijaté nabídky‘ - Transparentnost“)
   (2016/C 106/37)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: PRIMA – Produtsentska, reklamna, informatsionna i mediyna agentsia AD (Sofie, Bulharsko) (zástupce: Y. Ruskov, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Di Paolo, P. Mihaylova a D. Roussanov, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 12. srpna 2014, kterým byla odmítnuta nabídka žalobkyně podaná v rámci zadávacího řízení PO/2013 13/SOF, jehož předmětem byla podpora Zastoupení Evropské komise v Bulharsku při pořádání veřejných akcí, a kterým byla zakázka zadána jinému účastníku řízení, jakož i všech „následných rozhodnutí“, včetně rozhodnutí ze dne 12. září 2014 uzavřít smlouvu o zadání zakázky.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti PRIMA – Produtsentska, reklamna, informatsionna i mediyna agentsia AD se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 462, 22.12.2014.


title: Věc T-8/17: Žaloba podaná dne 5. ledna 2017 – Golden Balls v. EUIPO – Intra Presse (GOLDEN BALLS)

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/39

         Žaloba podaná dne 5. ledna 2017 – Golden Balls v. EUIPO – Intra Presse (GOLDEN BALLS)
   (Věc T-8/17)
   (2017/C 063/51)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Golden Balls Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: M. Edenborough QC, M. Hawkins, solicitor a T. Dolde, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Intra-Presse (Boulogne-Billancourt, Francie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „GOLDEN BALLS“ – Přihláška č. 6 036 503

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. září 2016, ve věci R 1962/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-217/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunal Supremo ze dne 3. března 2005 ve věci Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio proti Compañía Española de Petróleos, S.A.

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunal Supremo ze dne 3. března 2005 ve věci Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio proti Compañía Española de Petróleos, S.A.
   (Věc C-217/05)
   (2005/C 193/18)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunal Supremo ze dne 3. března 2005, ve věci Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio proti Compañía Española de Petróleos, S.A., které došlo kanceláři Soudního dvora dne 17. května 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunal Supremo žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Musí být články 10 až 13 nařízení Komise (EHS) č. 1984/83 (1) ze dne 22. června 1983 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy (nyní článek 81 ES) na kategorie dohod o výhradním odběru vykládány v tom smyslu, že do jejich působnosti spadají smlouvy o výhradní distribuci pohonných hmot, které jsou kvalifikovány formálně jako komisionářské nebo mandátní smlouvy a obsahují níže uvedené prvky?

               A)

               Provozovatel čerpací stanice se zaváže prodávat výhradně pohonné hmoty od dodavatele v souladu s jím stanovenými konečnými prodejními cenami a prodejními a provozními podmínkami a technikami.

               B)

               Provozovatel čerpací stanice nese nebezpečí škody na produktech od okamžiku, kdy je dodavatel dodá do zásobních nádrží čerpací stanice.

               C)

               Převzetím produktů provozovatel na sebe bere povinnost uchovávat je v podmínkách nezbytných k tomu, aby bylo zabráněno jakékoliv jejich ztrátě nebo zhoršení, a odpovídá případně, jak dodavateli tak třetím osobám, za jakoukoliv ztrátu, znečištění nebo smísení těchto produktů, a za případnou škodu tím způsobenou.

               D)

               Provozovatel čerpací stanice je povinen zaplatit dodavateli cenu za pohonné hmoty ve lhůtě devíti (9) dnů od data jejich dodání na čerpací stanici.

      (1)  Úř. věst. L 173, 30.6.1983, s. 5


title: Věc C-206/14: Žaloba podaná dne 24. dubna 2014 – Evropská komise v. Estonská republika

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/19

         Žaloba podaná dne 24. dubna 2014 – Evropská komise v. Estonská republika
   (Věc C-206/14)
   2014/C 212/21
   Jednací jazyk: estonština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: L. Pignataro-Nolin a E. Randvere)

      Žalovaná: Estonská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Estonská republika tím, že neprovedla čl. 4 odst. 1 písm. e), čl. 4 odst. 1 druhý pododstavec a čl. 4 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (1) ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS (2), nesplnila povinnosti, které pro ni plynou z této směrnice.

               —

               uložit Estonské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Estonská republika tím, že vůbec anebo řádně nepřijala právní předpisy nezbytné k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS, nesplnila povinnosti plynoucí z této směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 41, s. 26; Zvl. vyd. 15/07, s. 375.

      (2)  Úř. věst. L 158, s. 56; Zvl. vyd. 15/01, s. 402.


title: Věc C-657/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België — Belgie) — Belgian Electronic Sorting Technology NV v. Bert Peelaers, Visys NV ( „Směrnice 84/450/EHS a 2006/114/ES — Klamavá a srovnávací reklama — Pojem „reklama“ — Registrace a užívání názvu domény — Používání metatagů v metadatech internetové stránky“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/12

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België — Belgie) — Belgian Electronic Sorting Technology NV v. Bert Peelaers, Visys NV
   (Věc C-657/11) (1)

   (Směrnice 84/450/EHS a 2006/114/ES - Klamavá a srovnávací reklama - Pojem „reklama“ - Registrace a užívání názvu domény - Používání metatagů v metadatech internetové stránky)
   2013/C 252/18
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Belgian Electronic Sorting Technology NV

      Žalovaní: Bert Peelaers, Visys NV

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hof van Cassatie van België — Výklad článku 2 směrnice Rady 84/450/EHS ze dne 10. září 1984 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klamavé reklamy (Úř. věst. L 250, s. 17) a článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/114/ES ze dne 12. prosince 2006 o klamavé a srovnávací reklamě (Úř. věst. L 376, s. 21) — Pojem reklama — Registrace a užívání domény — Využívání metatagů v metadatech určité internetové stránky

      Výrok

   Článek 2 bod 1 směrnice Rady 84/450/EHS ze dne 10. září 1984 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klamavé reklamy ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 a čl. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/114/ES ze dne 12. prosince 2006 o klamavé a srovnávací reklamě musejí být vykládány v tom smyslu, že pojem „reklama“, jak je definován těmito ustanoveními, zahrnuje v takové situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, užívání názvu domény, jakož i používání metatagů v metadatech určité internetové stránky. Tento pojem naproti tomu nezahrnuje registraci názvu domény jako takovou.

      (1)  Úř. věst. C 73, 10.3.2012.


title: Věc T-276/15: Žaloba podaná dne 26. května 2015 – Edison v. OHIM – Eolus Vind (e)

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/48

         Žaloba podaná dne 26. května 2015 – Edison v. OHIM – Eolus Vind (e)
   (Věc T-276/15)
   (2015/C 236/64)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Edison SpA (Milán, Itálie) (zástupci: D. Martucci, F. Boscariol de Roberto a I. Gatto, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Eolus Vind AB (publ) (Hässleholm, Švédsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka obsahující písmeno „e“ – Přihláška č. 10 420 941

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 24. února 2015, ve věci R 2358/2013-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-415/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. března 2013 — Nexans France v. Společný podnik Fusion for Energy ( „Veřejné zakázky na dodávky — Euratom — Nabídkové řízení společného podniku Fusion for Energy — Dodávka elektrického zařízení — Odmítnutí nabídky uchazeče — Otevřené nabídkové řízení — Nabídka obsahující výhrady — Právní jistota — Legitimní očekávání — Proporcionalita — Střet zájmů — Rozhodnutí o zadání — Žaloba na neplatnost — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost — Mimosmluvní odpovědnost“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. března 2013 — Nexans France v. Společný podnik Fusion for Energy
   (Věc T-415/10) (1)

   (Veřejné zakázky na dodávky - Euratom - Nabídkové řízení společného podniku Fusion for Energy - Dodávka elektrického zařízení - Odmítnutí nabídky uchazeče - Otevřené nabídkové řízení - Nabídka obsahující výhrady - Právní jistota - Legitimní očekávání - Proporcionalita - Střet zájmů - Rozhodnutí o zadání - Žaloba na neplatnost - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost - Mimosmluvní odpovědnost)
   2013/C 129/30
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Nexans France (Paříž, Francie) (zástupci: J.-P. Tran Thiet, J.-F. Le Corre a M. Pigeat, advokáti)

      Žalovaná: Společný evropský podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy (Barcelona, Španělsko) (zástupci: A. Verpont, zmocněnkyně, ve spolupráci s C. Kennedy-Loest, T. Christopehrem, solicitors, J. Derennem, N. Pourbaixem, advokáty, a M. Farleym, solicitor)

      Předmět věci

   Zaprvé zrušení rozhodnutí o odmítnutí nabídky žalobkyně a rozhodnutí o udělení zakázky jinému uchazeči a zadruhé žádost o náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Nexans France se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení týkajících se řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc C-375/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. ledna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Frosinone – Itálie) – trestní řízení proti Rosanně Laezza „Řízení o předběžné otázce — Články 49 SFEU a 56 SFEU — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Hazardní hry — Rozsudek Soudního dvora, který prohlásil vnitrostátní právní úpravu o koncesích pro výkon činnosti přijímání sázek za neslučitelnou s unijním právem — Změna uspořádání systému v důsledku nového koncesního řízení — Bezúplatné postoupení užívacího práva k vlastněnému hmotnému a nehmotnému majetku, který tvoří síť provozování her a přijímání sázek — Omezení — Naléhavé důvody obecného zájmu — Přiměřenost“

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. ledna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Frosinone – Itálie) – trestní řízení proti Rosanně Laezza
   (Věc C-375/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Články 49 SFEU a 56 SFEU - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Rozsudek Soudního dvora, který prohlásil vnitrostátní právní úpravu o koncesích pro výkon činnosti přijímání sázek za neslučitelnou s unijním právem - Změna uspořádání systému v důsledku nového koncesního řízení - Bezúplatné postoupení užívacího práva k vlastněnému hmotnému a nehmotnému majetku, který tvoří síť provozování her a přijímání sázek - Omezení - Naléhavé důvody obecného zájmu - Přiměřenost“)
   (2016/C 106/06)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Frosinone

      Účastnice původního trestního řízení

   Rosanna Laezza

      Výrok

   Články 49 SFEU a 56 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu omezujícímu ustanovení, jako je ustanovení, o které se jedná ve věci v původním řízení, které ukládá koncesionáři, aby bezúplatně převedl užívací právo k vlastněnému hmotnému a nehmotnému majetku, který tvoří síť provozování a sběru hry, v případě ukončení činnosti z důvodu uplynutí doby platnosti koncese, jestliže toto omezení překračuje meze toho, co je nezbytné k dosažení cíle skutečně sledovaného tímto ustanovením, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 372, 20.10.2014.