title: Věc C-372/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná VAT and Duties Tribunal, London (Spojené království) dne 11. září 2006 – Asda Stores Ltd v. Commissioners of HM Revenue and Customs

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná VAT and Duties Tribunal, London (Spojené království) dne 11. září 2006 – Asda Stores Ltd v. Commissioners of HM Revenue and Customs
   (Věc C-372/06)
   (2006/C 294/42)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   VAT and Duties Tribunal, London.
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Asda Stores Ltd.

      Žalovaný: Commissioners of HM Revenue and Customs.
   Předběžné otázky
   Otázky týkající se nepreferenčního původu
   Slučitelnost relevantních ustanovení přílohy 11 prováděcího nařízení s kodexem

               1)

               Jsou pravidla pro určení nepreferenčního původu obsažená v příloze 11 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (1) ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (2), kterým se vydává celní kodex Společenství (dále jen „prováděcí nařízení“), neplatná pro barevné televizory (dále jen „BT“) vyrobené v Turecku spadající pod číslo ex 8528 kombinované nomenklatury, tak jak je uvedeno ve sloupci 3 tabulky pro toto číslo, jelikož jsou neslučitelná s ustanoveními článku 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října, kterým se vydává celní kodex Společenství (dále jen „celní kodex Společenství“)?

               2)

               V případě, že je zvláštní pravidlo původu pro BT spadající pod číslo ex 8528 kombinované nomenklatury, tak jak je uvedeno ve sloupci 3 tabulky pro toto číslo, obsažené v příloze 11 prováděcího nařízení platné, musí být nepreferenční původ samostatného dílu, jako je šasi, který je zabudován do dokončené BT, určen odděleně; a pokud ano, musí být tento nepreferenční původ určen na základě:

                           a)

                           fyzického zpracování nebo opracování výrobku, pro účely analýzy, pokud dotčený výrobek podstoupil svoje poslední podstatné, hospodářky zdůvodněné zpracování nebo opracování (za předpokladu, že jsou splněny ostatní požadavky článku 24 celního kodexu Společenství); nebo

                           b)

                           zvláštních a zbytkových pravidel odsouhlasených Evropskou komisí a členskými státy pro účely vyjednávacího stanoviska Evropského společenství u Světové obchodní organizace v rámci harmonizace pravidel o nepreferenčním původu, přičemž zvláštním pravidlem je za daných okolností kritérium 45 % přidané hodnoty, a zbytkové pravidlo znamená, že zemí původu zboží by měla být země, ze které pochází převážná část nepůvodních materiálů, jak je určeno na základě každé kapitoly, podléhajíc nicméně určení, že pokud původní materiály představují přinejmenším 50 % všech použitých materiálů, zemí původu zboží je země, která je zemí původu těchto materiálů, nebo

                           c)

                           nějakého jiného základu?

               3)

               Pokud díl BT jako je šasi získal místní původ podle článku 24 celního kodexu Společenství na základě kritéria fyzického zpracování nebo opracování, je ještě nezbytné určit hodnotu takového dílu, aby se na BT použilo zvláštní pravidlo původu pro BT obsažené v příloze 11 prováděcího nařízení?

               4)

               V případě, že mohou být použita pravidla odsouhlasená pro vyjednávací stanovisko ES u WTO při uplatnění přílohy 11, je nezbytné, aby díl BT jako je šasi měl svou vlastní skutečnou výstupní cenu ze závodu nebo mu může být přiřazena ekvivalentní hodnota k výstupní ceně ze závodu?

               5)

               Pokud by odpověď buď na otázku 3 nebo na otázku 4 vyžadovala, aby byla posouzena ekvivalentní hodnota ke skutečné výstupní ceně ze závodu, jak má být tato hodnota určena? Konkrétně:

                           a)

                           Je třeba použít: i) články 29 a 30 celního kodexu Společenství; ii) jakýkoli z článků 141 až 153 prováděcího nařízení; a iii) jakoukoli z vysvětlivek k celní hodnotě uvedených v příloze 23 prováděcího nařízení?

                           b)

                           Jaká forma důkazů o hodnotě nebo nákladech je potřebná?

                           c)

                           Za jakých okolností lze vycházet z vypočtených nebo odvozených nákladů na díl BT při posuzování nepreferenčního původu?

                           d)

                           Jaký typ nákladů může být zohledněn při výpočtu vypočtených nebo odvozených nákladů na díl?

                           e)

                           Je možné použít průměrné hodnoty mimo předmětné období při určení celní povinnosti konkrétního výrobku v daném konkrétním okamžiku?

                           f)

                           Je možné použít různé metodiky pro výpočet nákladů nebo hodnot při srovnávání nákladů nebo hodnoty dílu s náklady nebo hodnotou dokončeného vyváženého výrobku?

         Otázky týkající se článků 44 až 47 rozhodnutí č. 1/95 a článku 47 dodatkového protokolu k ankarské dohodě

               6)

               Vyžadují ustanovení čl. 44 odst. 2 rozhodnutí Rady přidružení mezi ES a Tureckem č. 1/95 ze dne 22. prosince 1995 o provedené závěrečné fáze celní unie, ve spojení s článkem 47 dodatkového protokolu k ankarské dohodě, aby Společenství podalo žádost o doporučení Radě přidružení mezi ES a Tureckem a oznámilo předem Radě přidružení mezi ES a Tureckem provedení antidumpingových cel uložených nařízením Rady (ES) č. 2584/98 (3) také použitelných na výrobky dovážené z Turecka, které byly ve volném oběhu?

               7)

               Vyžaduje článek 46 rozhodnutí č. 1/95, aby Společenství, jež změnilo nařízením Rady (ES) č. 2584/98 rozsah výrobků a sazby cel uložených třemi předcházejícími nařízeními Rady na dovozy určitých BT pocházejících z Číny a Koreje, informovalo Smíšený výbor pro celní unii, že zamýšlí použít tato opatření také na dovozy z Turecka, předtím, než může dovézt z Turecka BT pocházející z Číny nebo Koreje a ve volném oběhu, které podléhají použití nových antidumpingových cel uložených nařízením Rady (ES) č. 2584/98?

               8)

               Vyžadují články 44 až 47 rozhodnutí č. 1/95, aby byli obchodníci informováni nebo jinak uvědomeni o informacích podle článku 46 rozhodnutí č. 1/95 nebo oznámeních učiněných podle čl. 47 odst. 2 dodatkového protokolu k ankarské dohodě?

               9)

               V případě, že je žádost, oznámení nebo informace vyžadována:

                           a)

                           Jakou formu musí mít taková žádost nebo oznámení podle článku 44 rozhodnutí č. 1/95, ve spojení s článkem 47 dodatkového protokolu k ankarské dohodě?

                           b)

                           Jakou formu musí mít informace podle článku 46 rozhodnutí č. 1/95?

                           c)

                           Dodržují kroky Evropské komise v projednávané věci požadovanou formu žádosti, oznámení nebo informace?

                           d)

                           Co je důsledkem nedodržení?

               10)

               Jsou články 44, 46 a 47 rozhodnutí č. 1/95 a článek 47 dodatkového protokolu k ankarské dohodě přímo použitelné nebo mají přímý účinek u vnitrostátních soudů, takže jednotlivým obchodníkům přiznávají právo se jich dovolávat při jejich porušení, aby zabránili úhradě jinak splatných antidumpingových cel?

      (1)  Úř. věst. L 11, s. 88; Zvl. vyd. 02/06, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 3, s. 23; Zvl. vyd. 02/04, s. 307.

      (3)  Úř. věst. L 324, s. 1.


title: Věc T-222/10: Žaloba podaná dne 12. května 2010 — ratiopharm v. OHIM — Nycomed (ZUFAL)

text:
               17.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/27

         Žaloba podaná dne 12. května 2010 — ratiopharm v. OHIM — Nycomed (ZUFAL)
   (Věc T-222/10)
   2010/C 195/42
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ratiopharm GmbH (Ulm, Německo) (zástupce: S. Völker, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: nycomed GmbH (Konstanz, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. března 2010 ve věci R 874/2008-4;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ZUFAL“ pro výrobky zařazené do třídy 5.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: nycomed GmbH.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství „ZURCAL“ pro výrobky zařazené do třídy 5 a tři národní slovní ochranné známky „ZURCAL“ pro výrobky zařazené do třídy 5.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), protože mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc F-51/12: Žaloba podaná dne 7. května 2012 — ZZ v. EMA

text:
               14.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/14

         Žaloba podaná dne 7. května 2012 — ZZ v. EMA
   (Věc F-51/12)
   2012/C 209/24
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobce o prodloužení jeho smlouvy dočasného zaměstnance Evropskou agenturou pro léčivé přípravky

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 1. září 2011, jímž EMA zamítla žádost žalobce ze dne 22. srpna 2011 o prodloužení jeho smlouvy dočasného zaměstnance;

               —

               uložit Evropské agentuře pro léčivé přípravky povinnost zaplatit žalobci prozatímně 1 euro s možností zvýšení této částky;

               —

               uložit Evropské agentuře pro léčivé přípravky náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-44/10 P: Usnesení Tribunálu ze dne 17. března 2011 — Marcuccio v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Náhrada zdravotních výdajů — Povinnost uvést odůvodnění — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. března 2011 — Marcuccio v. Komise
   (Věc T-44/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Náhrada zdravotních výdajů - Povinnost uvést odůvodnění - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2011/C 139/35
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 25. listopadu 2009, Marcuccio v. Komise (F-11/09, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí), směřující ke zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               L. Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v tomto stupni.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


title: Věc T-32/05: Žaloba podaná dne 19. ledna 2005 Claire Staelen proti Evropskému parlamentu

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/22

         Žaloba podaná dne 19. ledna 2005 Claire Staelen proti Evropskému parlamentu
   (Věc T-32/05)
   (2005/C 115/43)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 19. ledna 2005 žaloba podaná proti Evropskému parlamentu Claire Staelen, se sídlem v Bridel (Lucembursko), zastoupená Joëllem Choucrounem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1)

               zrušil rozhodnutí výběrové komise ze dne 18. srpna 2004 přijaté v rámci výběrového řízení EUR/A/151/98;

               2)

               uložil Evropskému parlamentu uhradit žalobkyni částku 30 000 eur jako náhradu utrpěné nemajetkové škody, navýšenou o zákonný úrok platný v Lucemburském velkovévodství, od data podání žaloby do úplné úhrady, majetková škoda tím není dotčena;

               3)

               uložil Evropskému parlamentu náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně podala žalobu proti rozhodnutí výběrové komise pro výběrové řízení EUR/151/98. Toto rozhodnutí bylo zrušeno rozsudkem Soudu ze dne 5. března 2003 vydaným ve věci T-24/01. Následně po tomto zrušení Parlament opětovně otevřel výběrové řízení a výběrová komise zahájila svou činnost v rámci tohoto řízení. V rozhodnutí napadeném v projednávané věci rozhodla výběrová komise o nezařazení žalobkyně na seznam úspěšných zájemců.
   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává porušení článku 233 ES, zachování diskriminace v zacházení a porušení zásady legitimního očekávání.


title: Věc T-345/07: Žaloba podaná dne 13. září 2007 – La Banque Postale v. Komise

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/60

         Žaloba podaná dne 13. září 2007 – La Banque Postale v. Komise
   (Věc T-345/07)
   (2007/C 269/109)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: La Banque Postale (zástupci: S. Hautbourg a J.-E. Skovron, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v celém rozsahu na základě čl. 230 odst. 4 ES;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Předloženou žalobou žalobkyně požaduje, aby bylo zrušeno rozhodnutí Komise K(2007) 2110 konečné ze dne 10. května 2007, které prohlašuje ustanovení francouzského měnového a finančního zákoníku (Code Monétaire et Financier), která vyhrazují třem úvěrovým institucím, žalobkyni, Caisses d'Épargne et de Prévoyance a Crédit Mutuel, zvláštní práva na distribuci vkladových účtů „livret A“ a „livret bleu“, za neslučitelná s čl. 86 odst. 1 ES ve spojení s články 43 ES a 49 ES.
   Na podporu své žaloby uplatňuje čtyři žalobní důvody.
   Svým prvním žalobním důvodem žalobkyně uplatňuje, že Komise porušila její právo být vyslechnuta v průběhu řízení vedoucího k vydání napadeného rozhodnutí, jelikož jí neumožnila předložit své vyjádření ke dvěma zprávám, které Komisi předložili stěžovatelé a které se dle žalobkyně ukázaly být rozhodující pro prokázání Komise.
   Zadruhé, žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila několika nesprávných právních posouzení, když se domnívala, že režim distribuce vkladových účtů „livret A“ představuje omezení svobody usazování a volného pohybu služeb. Podle žalobkyně se Komise dopustila nesprávných právních posouzení, jelikož pojem „omezení“ ve smyslu článků 43 ES a 49 ES, jakož i okolnosti, za kterých se lze obou zásad dovolávat, vyložila příliš široce. Žalobkyně rovněž tvrdí, že Komise neprávem došla k závěru, že toto zvláštní právo způsobuje, že vstup na trh bankovního spoření ve Francii je obtížnější a nákladnější.
   Zatřetí, žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí vykazuje právní vady a vady posouzení v rozsahu, v němž Komise usoudila, že současný režim distribuce vkladového účtu „livret A“ nemůže být odůvodněn podle čl. 86 odst. 2 ES. Podle žalobkyně se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a několika nesprávných posouzení při definování služby obecného zájmu bankovní dostupnosti spojené s vkladovým účtem „livret A“ a při analýze nezbytné a přiměřené povahy zvláštního práva pro výkon služby obecného zájmu bankovní dostupnosti a služby obecného zájmu spojené se sociálním bydlením.
   Svým čtvrtým žalobním důvodem žalobkyně uplatňuje, že odůvodnění napadeného rozhodnutí je protichůdné a nedostatečné.


title: Věc F-3/13: Žaloba podaná dne 14. ledna 2013 — CK v. Komise

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/31

         Žaloba podaná dne 14. ledna 2013 — CK v. Komise
   (Věc F-3/13)
   2013/C 129/57
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: CK (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení posudku o vývoji služebního postupu žalobce.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit posudek o vývoji služebního postupu za rok 2011, který byl vyhotoven den 14. února 2012 a s konečnou platností stanoven dne 9. března 2012,

               —

               uložit Komisi, aby zaplatila částku 5 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy způsobené tímto posudkem,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-2/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – DHL Express (Austria) GmbH v. Post-Control-Kommission, Bundesminister für Verkehr, Innovation und Technologie „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 97/67/ES — Článek 9 — Poštovní služby v Evropské unii — Povinnost přispívat na provozní náklady regulačního orgánu pro poštovní odvětví — Rozsah“

text:
               16.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 14/4

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – DHL Express (Austria) GmbH v. Post-Control-Kommission, Bundesminister für Verkehr, Innovation und Technologie
   (Věc C-2/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 97/67/ES - Článek 9 - Poštovní služby v Evropské unii - Povinnost přispívat na provozní náklady regulačního orgánu pro poštovní odvětví - Rozsah“)
   (2017/C 014/04)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: DHL Express (Austria) GmbH

      Žalovaní: Post-Control-Kommission, Bundesminister für Verkehr, Innovation und Technologie

      Výrok

   Článek 9 odst. 2 druhý pododstavec čtvrtá odrážka směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/6/ES ze dne 20. února 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která ukládá všem poskytovatelům služeb v poštovním odvětví, včetně těch, kteří neposkytují poštovní služby spadající do oblasti všeobecných služeb, povinnost přispívat na financování orgánu pověřeného regulací tohoto odvětví.

      (1)  Úř. věst. C 127, 20.4.2015.


title: Věc C-526/08: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 29. června 2010 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství ( „Nesplnění povinnosti státem — Přípustnost — Non bis in idem — Překážka věci rozsouzené — Články 226 ES a 228 ES — Článek 29 jednacího řádu — Jednací jazyk — Směrnice 91/676/EHS — Ochrana vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů — Neslučitelnost vnitrostátních opatření s pravidly upravujícími období, podmínky a techniky používání hnojiv — Minimální kapacita pro skladování hnoje — Zákaz používání hnojiv na velmi strmých pozemcích — Techniky umožňující zajistit jednotné a efektivní používání hnojiv“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/10

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 29. června 2010 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-526/08) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Přípustnost - Non bis in idem - Překážka věci rozsouzené - Články 226 ES a 228 ES - Článek 29 jednacího řádu - Jednací jazyk - Směrnice 91/676/EHS - Ochrana vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů - Neslučitelnost vnitrostátních opatření s pravidly upravujícími období, podmínky a techniky používání hnojiv - Minimální kapacita pro skladování hnoje - Zákaz používání hnojiv na velmi strmých pozemcích - Techniky umožňující zajistit jednotné a efektivní používání hnojiv)
   2010/C 234/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. Pardo Quintillán, N. von Lingen a B. Smulders, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupci: C. Schiltz, zmocněnec, P. Kinsch, avocat)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí právních a správních opatření nezbytných k úplnému a správnému dosažení souladu s články 4 a 5 ve vzájemném spojení s přílohou II A(1) a přílohou III 1(1), přílohou II A(5) a přílohou III 1(2), přílohou II A(2) a přílohou II A(6) směrnice Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (Úř. věst. L 375, s. 1; Zvl. vyd. 15/02, s. 68) — Postupy, podmínky a období pro rozšiřování hnojiv — Minimální kapacita pro skladování hnoje — Zákaz používání hnojiv na velmi strmých pozemcích — Techniky umožňující zajistit jednotné a účinné používání hnojiv

      Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo veškeré právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s články 4 a 5 směrnice Rady 91/676 ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů ve spojení s přílohou II A body 1, 2, 5 a 6 a přílohou III odst. 1 body 1 a 2 této směrnice, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


title: Věc C-10/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. června 2011 — Evropská komise v. Rakouská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Volný pohyb kapitálu — Odpočítatelnost darů poskytnutých zařízením pověřeným výzkumnými a vzdělávacími činnostmi — Omezení odpočítatelnosti na dary poskytnuté zařízením usazeným na vnitrostátním území“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. června 2011 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-10/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Volný pohyb kapitálu - Odpočítatelnost darů poskytnutých zařízením pověřeným výzkumnými a vzdělávacími činnostmi - Omezení odpočítatelnosti na dary poskytnuté zařízením usazeným na vnitrostátním území)
   2011/C 232/12
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a W. Mölls, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupce: C. Pesendorfer, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 56 ES a článku 40 dohody ze dne 2. května 1992 o Evropském hospodářském prostoru (Úř. věst. 1994, L 1, s. 3) — Vnitrostátní právní úprava podmiňující poskytnutí daňové výhody stanovené pro dary poskytnuté výzkumným a veřejně vzdělávacím zařízením tím, aby byl příjemce daru usazen na vnitrostátním území

      Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že umožnila odpočítatelnost darů poskytnutých zařízením pověřeným výzkumnými a vzdělávacími činnostmi výhradně v případě, že uvedená zařízení jsou usazena v Rakousku, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 56 ES a z článku 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 63, 13.3.2010.


title: Věc T-127/09: Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2012 — Abdulrahim v. Rada a Komise ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem — Nařízení (ES) č. 881/2002 — Vyškrtnutí zúčastněného ze seznamu dotčených osob a subjektů — Žaloba na neplatnost — Nevydání rozhodnutí ve věci samé — Žaloba na náhradu škody — Příčinná souvislost — Neexistence“ )

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/16

         Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2012 — Abdulrahim v. Rada a Komise
   (Věc T-127/09) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem - Nařízení (ES) č. 881/2002 - Vyškrtnutí zúčastněného ze seznamu dotčených osob a subjektů - Žaloba na neplatnost - Nevydání rozhodnutí ve věci samé - Žaloba na náhradu škody - Příčinná souvislost - Neexistence)
   2012/C 126/32
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Abdulbasit Abdulrahim (Londýn, Spojené království) (zástupci: původně J. Jones, barrister, a M. Arani, solicitor, poté E. Grieves, barrister, a H. Miller, solicitor)

      Žalované: Rada Evropské unie (zástupci: E. Finnegan a R. Szostak, zmocněnci) a Evropská komise (zástupci: E. Paasivirta a G. Valero Jordana, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na (i) částečné zrušení nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu (Úř. věst. L 139, s. 9), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1330/2008 ze dne 22. prosince 2008, kterým se po sto třetí mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 (Úř. věst. L 345, s. 60) nebo na částečné zrušení nařízení č. 1330/2008, a (ii) návrh na náhradu škody, která byla údajně těmito akty způsobena.

      Výrok

               1)

               O návrhu na zrušení již není třeba rozhodnout.

               2)

               Návrh na náhradu škody se zamítá.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů, které A. Abdulrahim z titulu návrhu na neplatnost vynaložil do dne 18. ledna 2011, a dále bude povinna uhradit pokladně Tribunálu částky poskytnuté z důvodu právní pomoci.

               4)

               A. Abdulrahim ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada veškerých nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie a nákladů řízení vynaložených po dni 18. ledna 2011 Komisí z titulu návrhu na neplatnost, jakož i veškeré náklady řízení vynaložené těmito institucemi z titulu návrhu na náhradu škody.

      (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


title: Věc C-18/08: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d'instance de Bordeaux – Francie) – Foselev Sud-Ouest SARL v. Administration de douanes et droits indirects ( Daň z motorových vozidel — Směrnice 1999/62/ES — Výběr poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly — Článek 6 odst. 2 písm. b) — Rozhodnutí Komise, jímž se schvaluje osvobození od daně — Neexistence přímého účinku )

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/8

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d'instance de Bordeaux – Francie) – Foselev Sud-Ouest SARL v. Administration de douanes et droits indirects
   (Věc C-18/08) (1)

   („Daň z motorových vozidel - Směrnice 1999/62/ES - Výběr poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly - Článek 6 odst. 2 písm. b) - Rozhodnutí Komise, jímž se schvaluje osvobození od daně - Neexistence přímého účinku“)
   (2009/C 6/14)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal d'instance de Bordeaux
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Foselev Sud-Ouest SARL

      Žalovaný: Administration de douanes et droits indirects
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal d'instance de Bordeaux (Francie) – Výklad rozhodnutí Komise ze dne 20. června 2005 o žádosti o osvobození od daně z motorových vozidel, kterou předložila Francie podle čl. 6 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/62/ES ze dne 17. června 1999 o výběru poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly (Úř. věst. L 158, s. 23) – Přímý účinek uvedeného rozhodnutí, nebo se jedná o zmocňovací rozhodnutí, jež vyžaduje přijetí vnitrostátního opatření k jeho provedení?
   Výrok
   Jednotlivec se nemůže dovolávat rozhodnutí Komise 2005/449/ES ze dne 20. června 2005 o žádosti o osvobození od daně z motorových vozidel, kterou předložila Francie podle čl. 6 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/62/ES o výběru poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly, vůči Francouzské republice, jíž je toto rozhodnutí určeno, aby získal prospěch z osvobození schváleného uvedeným rozhodnutím ode dne jeho oznámení nebo zveřejnění.

      (1)  Úř. věst. C 79, 29.3.2008.


title: Věc C-183/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. dubna 2012 Chafiqem Ayadim proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 31. ledna 2012 ve věci T-257/09, Chafiq Ayadi v. Evropská komise

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. dubna 2012 Chafiqem Ayadim proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 31. ledna 2012 ve věci T-257/09, Chafiq Ayadi v. Evropská komise
   (Věc C-183/12 P)
   2012/C 194/19
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Chafiq Ayadi (zástupce: H.A.S. Miller, Solicitor)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Navrhovatel navrhuje, aby Soudní dvůr v případě vyhovění oběma důvodům kasačního opravného prostředku:

               —

               zrušil usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2012

               —

               prohlásil, že žaloba na neplatnost není bezpředmětná

               —

               vrátil věc zpět Tribunálu, aby rozhodl o žalobě na neplatnost

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení o kasačním opravném prostředku a nákladů na obhajobu jejího návrhu směřujícího k tomu, aby Tribunál konstatoval, že žaloba na neplatnost je bezpředmětná.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatel uplatňuje dva důvody kasačního opravného prostředku:

               A.

               Tribunál se dopustil pochybení tím, že:

                           a)

                           nepožádal generálního advokáta o přednesení stanoviska, anebo

                           b)

                           nevyzval navrhovatele, aby předložil vyjádření k tomu, zda má být zahájena ústní část řízení, anebo

                           c)

                           nezahájil ústní část řízení v případě otázky, zda je žaloba na neplatnost bezpředmětná.

               B.

               Tribunál nesprávně rozhodl, že žaloba na neplatnost nemohla navrhovateli přinést podstatný prospěch.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. října 2004 ve věci C-288/02: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (Námořní doprava — Volný pohyb služeb — Námořní kabotáž)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/9

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 21. října 2004
   ve věci C-288/02: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (1)

   (Námořní doprava - Volný pohyb služeb - Námořní kabotáž)
   (2004/C 300/17)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-288/02, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 9. srpna 2002, Komise Evropských společenství (zmocněnci: K. Simonsson a M. Patakia) proti Řecké republice (zmocněnkyně: E.-M. Mamouna), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans (zpravodaj), předseda senátu, C. Gulmann a R. Schintgen, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 21. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Řecká republika tím, že považovala Peloponés za ostrov a použila na výletní lodě ze Společenství menší než 650 gt, které provádějí ostrovní kabotáž, jako hostitelský stát svou vnitrostátní právní úpravu ohledně posádky, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 1, 3 a 6 nařízení Rady 3577/92/EHS ze dne 7. prosince 1992, o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž).

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každá strana ponese své vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 12.10.2002.


title: Věc C-239/15 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 4. května 2017 – RFA International, LP v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Dumping — Dovoz ferosilicia pocházejícího z Ruska — Zamítnutí žádostí o vrácení zaplaceného antidumpingového cla“

text:
               3.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/6

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 4. května 2017 – RFA International, LP v. Evropská komise
   (Věc C-239/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Dumping - Dovoz ferosilicia pocházejícího z Ruska - Zamítnutí žádostí o vrácení zaplaceného antidumpingového cla“)
   (2017/C 213/04)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: RFA International, LP (zástupci: B. Evtimov, advokat, E. Borovikov, avocat, a D. O'Keeffe, solicitor)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J.-F. Brakeland, P. Němečková a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti RFA International LP se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 270, 17.8.2015.


title: Věc C-478/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 8. září 2015 – Peter Radgen, Lilian Radgen v. Finanzamt Ettlingen

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 8. září 2015 – Peter Radgen, Lilian Radgen v. Finanzamt Ettlingen
   (Věc C-478/15)
   (2016/C 016/16)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Peter Radgen, Lilian Radgen

      Žalovaný: Finanzamt Ettlingen

      Předběžná otázka

   Musí být ustanovení Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob ze dne 21. června 1999 (Úř. věst. L 114, s. 6), zejména její preambule, články 1, 2, 4, 11, 16, 21, jakož i články 7, 9 a 15 její přílohy I, vykládány v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, podle které se daňovému poplatníkovi, který v tomto státě podléhá neomezené daňové povinnosti, odepírá odpočet částky osvobozené od daně za výkon pedagogické činností ve vedlejším pracovním poměru z důvodu, že se tato činnost nevykonává pro nebo na účet právnické osoby veřejného práva, která má sídlo v členském státě Evropské unie nebo ve státě, na který se vztahuje Dohoda o Evropském hospodářském prostoru, ale pro nebo na účet právnické osoby veřejného práva se sídlem na území Švýcarské konfederace?


title: Věc T-406/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2015 – Gossio v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny — Zmrazení finančních prostředků — Zneužití pravomoci — Zjevně nesprávné posouzení — Základní práva“

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2015 – Gossio v. Rada
   (Věc T-406/13) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny - Zmrazení finančních prostředků - Zneužití pravomoci - Zjevně nesprávné posouzení - Základní práva“)
   (2015/C 065/45)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Marcel Gossio (Abidjan, Pobřeží slonoviny) (zástupce: S. Zokou, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a G. Étienne, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Rady (ES) č. 560/2005 ze dne 12. dubna 2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny (Úř. věst. L 95, s. 1), rozhodnutí Rady 2010/656/SZBP ze dne 29. října 2010, kterým se obnovují omezující opatření vůči Pobřeží slonoviny (Úř. věst. L 285, s. 28), a prováděcího rozhodnutí Rady 2012/144/SZBP ze dne 8. března 2012, kterým se provádí rozhodnutí 2010/656 (Úř. věst. L 71, s. 50), v rozsahu, v němž se týkají žalobce, a návrh na zrušení rozhodnutí Rady ze dne 17. května 2013 o ponechání omezujících opatření, která byla přijata vůči žalobci, v platnosti.

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Rady 2014/271/SZBP ze dne 12. května 2014, kterým se provádí rozhodnutí 2010/656/SZBP, kterým se obnovují omezující opatření vůči Pobřeží slonoviny, a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 479/2014 ze dne 12. května 2014, kterým se provádí nařízení (ES) č. 560/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny, se zrušují v rozsahu, v němž se týkají Marcela Gossia.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každý účastník ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 26.10.2013


title: Věc T-6/09: Žaloba podaná dne 12. ledna 2009 – Hansen v. Komise

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/45

         Žaloba podaná dne 12. ledna 2009 – Hansen v. Komise
   (Věc T-6/09)
   (2009/C 69/100)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Bent Hansen (Aarslev, Dánsko) (zástupce: I. Anderson, advocate)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               uložit Komisi, aby zaplatila žalobci částku 800 000 eur nebo částku, kterou Soud bude považovat za správnou a spravedlivou za minulou, současnou a budoucí bolest, strádání a snížení kvality života z důvodu vážných poškození jeho zdraví vyplývajících ze svévolného a protiprávního odmítnutí Komise prosadit zavedení lékařského pozorování bývalých pracovníků v Thule podle směrnice 96/26, pokud jde o nemoci spojené se zářením a podmínky;

               —

               uložit Komisi, aby zaplatila žalobci, zdravotnickým zařízením nebo poskytovatelům péče budoucí náklady na lékařskou péči a léky za účelem zlepšení a léčby jeho poškozeného zdraví, na které poukazuje v prvním výše uvedeném důvodu, které mu nejsou dostupné prostřednictvím státního systému zdravotní péče jeho členského státu;

               —

               uložit Komisi náhradu rozumných právních nákladů a výloh vynaložených žalobcem v souvislosti se zahájením tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V projednávané věci podává žalobce žalobu z titulu mimosmluvní odpovědnosti, která vyplývá z náhrady škody, která podle něho vznikla v důsledku údajného protiprávního odmítnutí Komise splnit usnesení pléna Evropského parlamentu (1) a přimět Dánsko, aby uplatnilo ustanovení směrnice Rady 96/29/Euratom ze dne 13. května 1996, kterou se stanoví základní bezpečnostní standardy na ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření (2), na případ pracovníků, včetně žalobce, kteří byli postiženi jadernou havárií v Thule, Řecku.

      (1)  Zpráva Evropského parlamentu ze dne 20. dubna 2007 o důsledcích havárie v Thule v roce 1968 na veřejné zdraví (petice 720/2002) [2006/2012(INI)].

      (2)  Úř. věst. L 159, s. 1; Zvl. vyd. 05/02, s. 291.


title: Věc C-261/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Komárom-Esztergom Megyei Bíróság ze dne 29. dubna 2005 ve věci Lakél Kft., Pár-Bau Kft. a Rottelma Kft. proti Komárom-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Komárom-Esztergom Megyei Bíróság ze dne 29. dubna 2005 ve věci Lakél Kft., Pár-Bau Kft. a Rottelma Kft. proti Komárom-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal
   (Věc C-261/05)
   (2005/C 205/24)
   Jednací jazyk: maďarština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Komárom-Esztergom Megyei Bíróság, ze dne 29. dubna 2005 ve věci Lakél Kft., Pár-Bau Kft. a Rottelma Kft. proti Komárom-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 22. června 2005, podána žádost o rozhodnutí o následujících předběžných otázkách:

               1.

               Jaká jsou podle šesté směrnice Rady 77/388/EHS (1) ze dne 17. května 1977 kritéria, která umožňují označit daň jako daň z obratu?

               2.

               Lze považovat za daň z obratu daň, jejíž základ je tvořen čistým příjmem z prodeje nebo poskytovaných služeb po odečtení kupní ceny prodaného zboží a ceny služeb poskytovaných třetí stranou, jakož i nákladů (nebo jejich určité části)?

               3.

               Má být článek 33 směrnice vykládán v tom smyslu, že v členských státech smí být zachována pouze jedna daň z obratu?

               4.

               Jestliže jsou v členském státě po jeho přistoupení k Evropské unii zachovány dvě nebo více daní z obratu, je takové zavedení daně – vztahující se zpětně k určitému dni před přistoupením – v rozporu s článkem 33 směrnice?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1.


title: Věc C-488/15: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 5. dubna 2017 – Evropská komise v. Bulharská republika „Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 2008/50/ES — Kvalita vnějšího ovzduší — Článek 13 odst. 1 — Příloha XI — Denní a roční mezní hodnoty koncentrací PM10 — Systematické a trvající překračování mezních hodnot — Článek 22 — Prodloužení lhůt pro dosažení některých mezních hodnot — Podmínky uplatnění — Článek 23 odst. 1 — Plány kvality ovzduší — ‚Co možná nejkratší‘ období překročení — Náležitá opatření — Posuzované skutečnosti“

text:
               29.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/11

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 5. dubna 2017 – Evropská komise v. Bulharská republika
   (Věc C-488/15) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 2008/50/ES - Kvalita vnějšího ovzduší - Článek 13 odst. 1 - Příloha XI - Denní a roční mezní hodnoty koncentrací PM10 - Systematické a trvající překračování mezních hodnot - Článek 22 - Prodloužení lhůt pro dosažení některých mezních hodnot - Podmínky uplatnění - Článek 23 odst. 1 - Plány kvality ovzduší - ‚Co možná nejkratší‘ období překročení - Náležitá opatření - Posuzované skutečnosti“)
   (2017/C 168/12)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Kružíková, S. Petrova, P. Mihaylova a E. Manhaeve, zmocněnci)

      Žalovaná: Bulharská republika (zástupkyně: E. Petranova a M. Georgieva, zmocněnkyně)
   Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Polská republika (zástupci: A. Gawłowska, B. Majczyna a D. Krawczyk, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Bulharská republika:

                           —

                           z důvodu systematického a trvajícího nedodržování od roku 2007 a do roku 2014 včetně denních a ročních mezních hodnot koncentrací PM10 v zónách a aglomeracích BG0001 AG Sofie, BG0002 AG Plovdiv, BG0004 Sever, BG0005 Jihozápad a BG0006 Jihovýchod;

                           —

                           z důvodu systematického a trvajícího nedodržování od roku 2007 a do roku 2014 včetně denní mezní hodnoty koncentrací PM10 v zóně BG0003 AG Varna a roční mezní hodnoty v letech 2007, 2008 a 2010 až 2014 včetně v téže zóně BG0003 AG Varna,
                           nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 13 odst. 1 směrnice 2008/50 ve spojení s přílohou XI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu, a

                           —

                           z důvodu, že v období od 11. června 2010 do roku 2014 včetně byly nadále překračovány denní a roční mezní hodnoty koncentrací PM10 ve všech výše jmenovaných zónách a aglomeracích, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 23 odst. 1 druhého pododstavce této směrnice, a zejména povinnost dbát na to, aby období překročení bylo co možná nejkratší.

               2)

               Bulharská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Polská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 389, 23.11.2015.


title: Věc F-112/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 21. března 2013 — Dalmasso v. Komise ( „Veřejná služba — Odměna — Roční úprava odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců — Články 64, 65 a 65a služebního řádu — Příloha XI služebního řádu — Nařízení (EU) č. 1239/2010 — Opravné koeficienty — Úředníci přidělení k Ispře“ )

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/33

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 21. března 2013 — Dalmasso v. Komise
   (Věc F-112/11) (1)

   (Veřejná služba - Odměna - Roční úprava odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců - Články 64, 65 a 65a služebního řádu - Příloha XI služebního řádu - Nařízení (EU) č. 1239/2010 - Opravné koeficienty - Úředníci přidělení k Ispře)
   2013/C 147/60
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Raffaele Dalmasso (Monvalle, Itálie) (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Evopská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení výplatní pásky žalobce za měsíc únor 2011 a výplatních pásek za následující měsíce, které uplatňují nový opravný koeficient pro město Varese v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1239/2010 ze dne 20. prosince 2010

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               R. Dalmasso ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

               3)

               Rada Evropské unie, vedlejší účastnice řízení, ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 7.1.2012, s. 27.


title: Spojené věci C-74/10 P a C-75/10 P: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 29. září 2010 — European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Článek 19 statutu Soudního dvora — Zastoupení účastníka řízení advokátem, který nemá postavení třetí osoby — Zjevná nepřípustnost“ )

text:
               12.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/9

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 29. září 2010 — European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) v. Evropská komise
   (Spojené věci C-74/10 P a C-75/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Článek 19 statutu Soudního dvora - Zastoupení účastníka řízení advokátem, který nemá postavení třetí osoby - Zjevná nepřípustnost)
   2011/C 80/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (zástupce: J. Kuhbier, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: B. Martenczuk a N. Khan, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (šestého senátu) ze dne 19. listopadu 2009, EREF v. Komise (T-94/07), kterým Soud pro zjevnou nepřípustnost odmítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 4963 v konečném znění ze dne 24. října 2006, kterým bylo rozhodnuto, že určité zdroje financování využívané společností TVO pro výstavbu atomového reaktoru ve Finsku („projekt Olkiluoto 3“) nejsou státní podporou — Zastupování advokátem, který není třetí osobou

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky se zamítají.

               2)

               European Renewable Energies Federation ASBL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


title: Věc T-484/11: Žaloba podaná dne 8. září 2011 — Skyhawke Technologies v. OHIM — British Sky Broadcasting a Sky IP (SKYCADDIE)

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/27

         Žaloba podaná dne 8. září 2011 — Skyhawke Technologies v. OHIM — British Sky Broadcasting a Sky IP (SKYCADDIE)
   (Věc T-484/11)
   2011/C 319/55
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Skyhawke Technologies, LLC (USA) (zástupce: K. Gilbert a M. Blair, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Spojené království) a Sky IP International Ltd (Isleworth, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (Ochranné známky a vzory) ze dne 28. června 2011 ve věci R 501/2010-4 a

               —

               uložil žalovanému a dalším účastnicím řízení, aby nesly vlastní náklady řízení a nahradily náklady řízení žalobkyně

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „SKYCADDIE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 25, 28 a 41 — přihláška ochranné známky Společenství č. 4264685

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis slovní ochranné známky Společenství „SKY“ č. 3 203 411 pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 a 42; zápis slovní ochranné známky „SKY“ ve Spojeném království č. 2302176B pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 28, 36, 41, 42, 43 a 45; zápis obrazové černobílé ochranné známky Společenství „SKY“ č. 3 166 337 pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 a 42; zápis slovní ochranné známky „SKY“ ve Spojeném království č. 2044507A pro výrobky a služby zařazené do tříd 18, 25 a 28; zápis obrazové černobílé ochranné známky „SKY“ ve Spojeném království č. 2197682 pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 a 42; ochranná známka „SKY“ známá ve Spojeném království pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 28, 38 a 41; ve Spojeném království nezapsaná ochranná známka „SKY“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 28, 38 a 41.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: přijetí námitky a zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát i) neposoudil, že existovaly dostatečné vizuální, fonetické a koncepční rozdíly mezi ochrannými známkami obzvláště s ohledem na jeho analýzu koncepčního významu ochranné známky a ii) nezohlednil řádně úroveň pozornosti průměrného spotřebitele dotčeném kategorie zboží


title: Věc T-370/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2013 — Polsko v. Komise ( „Životní prostředí — Směrnice 2003/87/ES — Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů — Přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise od roku 2013 — Referenční hodnoty pro výpočet přidělování povolenek na emise — Rovné zacházení — Proporcionalita“ )

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2013 — Polsko v. Komise
   (Věc T-370/11) (1)

   (Životní prostředí - Směrnice 2003/87/ES - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise od roku 2013 - Referenční hodnoty pro výpočet přidělování povolenek na emise - Rovné zacházení - Proporcionalita)
   2013/C 114/54
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupci: M. Szpunar, B. Majczyna, C. Herma a M. Nowacki, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. White, K. Herrmann a K. Mifsud-Bonnici, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (oznámeno pod číslem K(2011) 2772) (Úř. věst. L 130, 17.5.2011, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Polské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


title: Věc T-183/04: Žaloba podaná dne 25. května 2004 Tokai Europe GmbH proti Komisi Evropských společenství

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/21

         Žaloba podaná dne 25. května 2004 Tokai Europe GmbH proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-183/04)
   (2004/C 217/39)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 25. května 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Tokai Europe GmbH, se sídlem v Mönchengladbachu (Německo), zastoupenou G. Kroemerem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil nařízení Komise (ES) č. 384/2004 ze dne 1. března 2004 o zařazení některého zboží do kombinované nomenklatury (1);

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Žalobkyně je výrobcem zapalovačů cigaret a dovozcem zapalovačů cigaret a součástek do zapalovačů cigaret. Napadá nařízení Komise (ES) č. 384/2004.
   Žalobkyně uplatňuje, že tím, že Komise napadeným nařízením zařadila ozubená kolečka z obecného kovu, která jsou dovážena pro výrobu zapalovačů cigaret z Mexika a Hongkongu, do podpoložky 961390 celní nomenklatury jako součástky (pro zapalovače), byla oblast použití této podpoložky rozšířena nad rámec jejího znění. Tím byly díly, které jsou používány u jiného zboží, které nemohou být zařazeny do položky 9613, zařazeny jako součástky do zapalovačů cigaret. Komise tak překročila své správní uvážení.
   Žalobkyně dále uplatňuje, že Komise porušila zásadu zařazení zboží podle jeho objektivních vlastností tím, že zohlednila účel použití kovových koleček pro výrobu zapalovačů cigaret. V odůvodnění zmíněného nařízení se totiž výslovně odvolává na účel použití.
   Žalobkyně mimoto uvádí, že Komise zařazením kovových koleček nedbala vysvětlivek Rady pro celní spolupráci k harmonizovanému systému tím, že podle jejího odůvodnění přijala jako kritérium zařazení do celního tarifu účel použití kovových koleček namísto kriteria rozeznatelnosti.

      (1)  Úř. věst. L 64, s. 21.


title: Věc T-75/08: Žaloba podaná dne 13. února 2008 – JOOP! v. OHIM (!)

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/33

         Žaloba podaná dne 13. února 2008 – JOOP! v. OHIM (!)
   (Věc T-75/08)
   (2008/C 107/55)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: JOOP! GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: H. Schmidt-Hollburg a W. Möllering, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 26. listopadu 2007 ve věci R 1134/2007-1;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vzniklých v průběhu odvolacího řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „!“ pro výrobky zařazené do tříd 14, 18 a 25 (přihláška č. 5 332 184).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1), neboť přihlašovaná ochranná známka má rozlišovací způsobilost a není nutné ji vyhradit k volnému nakládání.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-160/05: Žaloba podaná dne 14. dubna 2005 Dagem Johanssonem a dalšími proti Komisi Evropských společenství

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/27

         Žaloba podaná dne 14. dubna 2005 Dagem Johanssonem a dalšími proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-160/05)
   (2005/C 171/44)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 14. dubna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Dagem Johanssonem, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), a třemi dalšími úředníky, zastoupenými Sébastienem Orlandim, Xavierem Martinem, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobci navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí o jmenování žalobců úředníky Evropských společenství v rozsahu, ve kterém určují jejich nástupní stupeň za použití článku 12 přílohy XIII služebního řádu;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Dovolávané žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty ve věci T-130/05 a podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům ve věci T-58/05.


title: Věc C-274/11: Žaloba podaná dne 3. června 2011 — Španělské království v. Rada Evropské unie

text:
               23.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/12

         Žaloba podaná dne 3. června 2011 — Španělské království v. Rada Evropské unie
   (Věc C-274/11)
   2011/C 219/16
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad, zmocněnec)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Rady 2011/167/EU (1);

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1)

                     Zneužití pravomoci z důvodu použití posílené spolupráce
                  , přestože cílem není dojít k integraci všech členských států, že tento mechanismus by použit proto, aby nebylo nutné jednat s členským státem a aby mu bylo uloženo řešení spočívající ve vyjmutí a že cílů sledovaných v projednávaném případě mohlo být dosaženo zvláštní dohodou ve smyslu článku 142 ÚEP (2).

               2)

                     Porušení soudního systému EU
                   z důvodu, že nebyl určen systém pro řešení sporů týkajících se právních titulů spadajících do práva Unie.

               3)

                     Podpůrně
                  , kdyby Soudní dvůr rozhodl, že v projednávaném případě bylo třeba použít posílenou spolupráci a že hmotněprávní úprava právních titulů spadajících do práva Unie může být stanovena, aniž by existoval systém řešení sporů týkající se těchto titulů, má Španělské království za to, že
                     nebyly splněny podmínky nezbytné pro posílenou spolupráci
                  , a že jsou tedy splněny následující důvody pro zrušení:

                           3.1

                                 porušení čl. 20 odst. 1 SEU
                              , jelikož v projednávaném případě posílená spolupráce nepředstavuje poslední možnost, nesplňuje cíle stanovené SEU a týká se oblastí vyloučených z posílené spolupráce, neboť se jedná o výlučné pravomoci EU;

                           3.2

                                 porušení článku 326 SFEU
                              , jelikož v projednávaném případě posílená spolupráce porušuje zásadu zákazu diskriminace, narušuje vnitřní obchod a hospodářskou, sociální a územní soudržnost, představuje diskriminaci obchodu mezi členskými státy a způsobuje narušení hospodářské soutěže mezi nimi;

                           3.3

                                 porušení článku 237 SFE
                              , jelikož posílená spolupráce nerespektuje práva Španělského království, které se jí neúčastní.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2011/167/EU ze dne 10. března 2011, kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany (Úř. věst. L 76, s. 53)

      (2)  Úmluva o udělování evropských patentů ze dne 5. října 1973.


title: Věc C-350/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 12. června 2017 – Mobit Soc.cons.arl v. Regione Toscana

text:
               2.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 12. června 2017 – Mobit Soc.cons.arl v. Regione Toscana
   (Věc C-350/17)
   (2017/C 330/05)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Mobit Soc.cons.arl

      Odpůrkyně: Regione Toscana

      Předběžné otázky

               1)

               Musí se čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1370/2007 (1) (konkrétně pokud jde o zákaz uvedený v písm. „b“ a „d“ pro vnitřního provozovatele účastnit se nabídkových řízení extra moenia) použít či nikoli i na smlouvy uzavřené před vstupem tohoto nařízení v platnost?

               2)

               Je teoreticky možné kvalifikovat jako „vnitřního provozovatele“ na základě téhož nařízení a případně per analogiam s účelem judikatury vytvořené na základě institutu „in house providing“ právnickou osobu veřejného práva, která uzavřela přímo smlouvu na služby místní dopravy s veřejným orgánem, pokud je prvně uvedená osoba spojena s veřejným orgánem z hlediska organizačního a z hlediska kontroly a jejíž základní kapitál vlastní stát (zcela nebo pro quota, v takovém případě společně s dalšími veřejnými orgány)?

               3)

               Je s ohledem na přímo uzavřenou smlouvu na služby spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1370/2007 skutečnost, že po uzavření smlouvy uvedený orgán veřejné moci zřídí veřejný správní orgán s organizačními pravomocemi na dotčené služby (přičemž státu zůstane výlučná pravomoc udělovat koncese), orgán, který nevykonává žádnou „podobnou kontrolu“ nad subjektem, kterému byly služby přímo zadány, okolností, která může vést k tomu, že dotčené uzavření smlouvy nebude podléhat režimu uvedenému v čl. 5 odst. 2 nařízení?

               4)

               Vede původní doba platnosti smlouvy uzavřené přímo přesahující třicetiletou lhůtu, která uplyne 3. prosince 2039 (lhůta počínající ode dne vstupu nařízení (ES) 1370/2007 v platnost) k neslučitelnosti uzavření smlouvy se zásadami uvedenými v ustanovení článku 5 ve spojení s ustanovením čl. 8 odst. 3 téhož nařízení, nebo tato nesrovnalost musí být považována za automaticky napravenou, a to pro všechny právní účely, implicitním omezením „ex lege“ (čl. 8 odst. 3) na tuto třicetiletou lhůtu?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 a č. 1107/70 (Úř. věst. L 315, 3.12.2007, s. 1).


title: Věc C-41/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/25

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-41/07) (1)

   (2007/C 199/43)

      Jednací jazyk: portugalština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


title: Věc T-282/05: Žaloba podaná dne 12. července 2005 Paulo Sequeirou Wandschneiderem proti Komisi Evropských společenství

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/32

         Žaloba podaná dne 12. července 2005 Paulo Sequeirou Wandschneiderem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-282/05)
   (2005/C 229/69)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 12. července 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Paulo Sequeirou Wandschneiderem, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupeným Georgesem Vandersandenem a Chiarou Ronzi, advokáty.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               1)

               zrušil zprávu o vývoji služebního postupu týkající se období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2003;

               2)

               v případě potřeby, zrušil rozhodnutí, kterým se zamítá stížnost podaná žalobcem dne 2. prosince 2004;

               3)

               uložil žalované zaplacení žalobci náhrady za materiální a morální škodu stanovenou ex aequo et bono s výhradou zvýšení na 2 500 eur;

               4)

               uložil žalované náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty, jichž se žalobkyně dovolává, jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty v rámci věci T-110/04, Sequeira Wandschneider v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004, s. 86.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2005 ve věci T-13/04: Jens-Peter Bonde a další proti Evropskému Parlamentu a Radě Evropské Unie (Nařízení o statutu a financování politických stran na evropské úrovni — Žaloba na neplatnost — Námitka nepřípustnosti — Napadnutelný akt — Aktivní legitimace — Nepřípustnost)

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/20

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 11. července 2005
   ve věci T-13/04: Jens-Peter Bonde a další proti Evropskému Parlamentu a Radě Evropské Unie (1)

   (Nařízení o statutu a financování politických stran na evropské úrovni - Žaloba na neplatnost - Námitka nepřípustnosti - Napadnutelný akt - Aktivní legitimace - Nepřípustnost)
   (2005/C 229/44)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-13/04, Jens-Peter Bonde, s bydlištěm Bagsværd (Dánsko), Inger Schörling, s bydlištěm Gärle (Švédsko), Paul-Marie Coûteaux, s bydlištěm Mirbeau (Francie), Nigel Paul Farage, s bydlištěm Westerham (Velká Británie), William Abitbol, s bydlištěm v Paris (Francie), Bent Hindrup Andersen, s bydlištěm v Horsens (Dánsko), Graham H. Booth, s bydlištěm v Paignton (Velká Británie), Florence Kuntz, s bydlištěm v Lyon (Francie), Ulla Margrethe Sandbæk, s bydlištěm v Birkerød (Dánsko), Jeffrey William Titford, s bydlištěm v Frinton-on-Sea (Velká Británie), Per Gahrton, s bydlištěm v Täby (Švédsko), Herman Schmid, s bydlištěm v Kodani (Dánsko), Jonas Sjöstedt, s bydlištěm v Umeå (Švédsko), Pernille Frahm, s bydlištěm v Sdr Bjert (Dánsko), Roger Helmer, s bydlištěm v Lutterworth (Velká Británie), Daniel J. Hannan, s bydlištěm v Great Bookham (Velká Británie), Georges Berthu, s bydlištěm v Longré (Francie), Dominique F. C. Souchet, s bydlištěm v Saint-Gemme la Plaine (Francie), Thierry La Perrière, s bydlištěm v Luc-sur-Mer (Francie), Hans Kronberger, s bydlištěm ve Vídni (Rakousko), Jean-Louis Bernie, s bydlištěm v Nantes (Francie), Yves Butel, s bydlištěm v Amiens (Francie), Ole Krarup, s bydlištěm v Helsingor (Dánsko), zastoupení J. Dhontem, advokátem, proti Evropskému Parlamentu (zmocněnci: H. Krück, N. Lorenz a D. Moore, s adresou pro účely doručování v Lucemburku) a Radě Evropské Unie (zmocněnci: M. Sims a I. Díez Parra), jejímž předmětem je návrh na zrušení nařízení (ES) č. 2004/2003 Evropského parlamentu a Rady ze dne 4. listopadu 2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni (Úř. věst. L 297, s. 1), Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, N. J. Forwood a S. Papasavvas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 11. července 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobcům se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004.


title: Věc T-283/13 P: Kasační opravný prostředek, který dne 22. května 2013 podal Luigi Marcuccio proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 11. března 2013 ve věci F-131/12, Marcuccio v. Komise

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/52

         Kasační opravný prostředek, který dne 22. května 2013 podal Luigi Marcuccio proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 11. března 2013 ve věci F-131/12, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-283/13 P)
   2013/C 207/85
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené usnesení v plném rozsahu a bez výjimek,

               —

               vrátil věc de qua Soudu pro veřejnou službu k novému projednání.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty jsou stejné jako důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty, které již byly uplatněny ve věci T-203/13 P, Marcuccio v. Komise.


title: Věc T-274/12: Žaloba podaná dne 15. června 2012 — Alfastar Benelux v. Rada

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/31

         Žaloba podaná dne 15. června 2012 — Alfastar Benelux v. Rada
   (Věc T-274/12)
   2012/C 243/55
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Alfastar Benelux (Ixelles, Belgie) (zástupci: N. Keramidas a N. Korogiannakis, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

               —

               určit, že žalovaná nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 266 SFEU, jelikož nepřijala žádná opatření k dosažení souladu s rozsudkem Tribunálu přijatému dne 20. října 2011 ve věci T-57/09 Alfastar Benelux v Rada, ačkoliv k tomu byla formálně vyzvána, a v této souvislosti nezaujala stanovisko ve stanovené lhůtě;

               —

               uložit žalované, aby přijala všechna opatření nezbytná k dosažení souladu s rozsudkem Tribunálu přijatému dne 20. října 2011 ve věci T-57/09 Alfastar Benelux v Rada a aby v této souvislosti zaujala stanovisko;

               —

               uložit žalované, aby zaplatila žalobkyni náhradu škody ve výši 20 000 eur na základu článku 340 SFEU; a

               —

               uložit žalované, aby žalobkyni uhradila náklady řízení a všechny další náklady a výdaje, ke kterým došlo v souvislosti s touto věcí, a to v případě zamítnutí této žaloby.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               —

               Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod, vycházející z toho, že žalovaná nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 266 SFEU, jelikož nepřijala žádná opatření k dosažení souladu s rozsudkem Tribunálu přijatému dne 20. října 2011 ve věci T-57/09 Alfastar Benelux v Rada, ačkoliv k tomu byla formálně vyzvána, a v této souvislosti nezaujala stanovisko ve stanovené lhůtě.


title: Věc C-62/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt (Německo) dne 10. února 2011 — Land Hessen, zastoupená Regierungspräsidium Gießen v. Florence Feyerbacher

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt (Německo) dne 10. února 2011 — Land Hessen, zastoupená Regierungspräsidium Gießen v. Florence Feyerbacher
   (Věc C-62/11)
   2011/C 145/09
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Land Hessen, zastoupená Regierungspräsidium Gießen

      Odpůrkyně: Florence Feyerbacher

      Předběžné otázky

               1)

               Je dohoda ze dne 18. září 1998 mezi vládou Spolkové republiky Německo a Evropskou centrální bankou (ECB) o sídle ECB (Dohoda o státu sídla) součástí práva Unie, které je třeba použít přednostně před vnitrostátním právem, nebo se jedná o mezinárodní smlouvu?

               2)

               Je třeba článek 15 Dohody o státu sídla ve spojení s článkem 36 Statutu Evropského systému centrálních bank (ESCB) a ECB vykládat restriktivně v tom smyslu, že použitelnost německého sociálního práva, na jehož základě jsou poskytovány sociální dávky, je ve vztahu k zaměstnancům ECB vyloučena pouze v případě, že zaměstnanci poskytuje ECB podle „pracovního řádu“ srovnatelné sociální dávky?

               3)

               V případě záporné odpovědi na druhou otázku:

                           a)

                           Je třeba uvedené právní předpisy vykládat v tom smyslu, že brání použití vnitrostátního právního předpisu, který se za účelem přiznání rodinných dávek řídí pouze zásadou teritoriality?

                           b)

                           Lze úvahy Soudního dvora ve věci Bosmann (rozsudek ze dne 20. května 2008, C-352/06, Sb. rozh. s. I-3827, body 31 až 33) obdobně použít i v případě uplatnění výše uvedených právních předpisů? Neupírá článek 15 Dohody o státu sídla ve spojení s článkem 36 Statutu ESCB a ECB Spolkové republice Německo pravomoc poskytovat rodinnou podporu zaměstnancům ECB, kteří mají bydliště na jejím území?


title: Věc C-386/16: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 26. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Toridas“ UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos „Řízení o předběžné otázce — Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 138 odst. 1 — Kvalifikace plnění jako dodání zboží uvnitř Společenství — Osvobození dodání zboží uvnitř Společenství od daně — Záměr pořizovatele zakoupené zboží dále prodat osobě povinné k dani v jiném členském státě před tím, než toto zboží opustí území prvního členského státu — Případný vliv zpracování části zboží před jeho odesláním“

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/13

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 26. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Toridas“ UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Věc C-386/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 138 odst. 1 - Kvalifikace plnění jako dodání zboží uvnitř Společenství - Osvobození dodání zboží uvnitř Společenství od daně - Záměr pořizovatele zakoupené zboží dále prodat osobě povinné k dani v jiném členském státě před tím, než toto zboží opustí území prvního členského státu - Případný vliv zpracování části zboží před jeho odesláním“)
   (2017/C 309/17)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka:„Toridas“ UAB

      Odpůrkyně: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Za přítomnosti: Kauno apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Výrok

               1)

               Článek 138 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, není dodání zboží uskutečněné osobou povinnou k dani usazenou v prvním členském státě osvobozeno od daně na základě tohoto ustanovení, pokud pořizovatel, který je pro účely daně z přidané hodnoty identifikován pro účely DPH ve druhém členském státě, před ukončením tohoto dodání informuje dodavatele, že zboží bude okamžitě dále prodáno osobě povinné k dani usazené ve třetím členském státě před tím, než opustí první členský stát a bude přepraveno k této třetí osobě povinné k dani, jestliže toto druhé dodání bylo uskutečněno a zboží bylo poté přepraveno z prvního členského státu do členského státu třetí osoby povinné k dani. Identifikace prvního pořizovatele pro účely daně z přidané hodnoty v jiném členském státě, než je stát místa prvního dodání nebo stát místa konečného pořízení, není kritériem kvalifikace plnění jako plnění uvnitř Společenství ani sama o sobě dostatečným důkazem o tom, že plnění má povahu plnění uvnitř Společenství.

               2)

               Pro účely výkladu čl. 138 odst. 1 směrnice 2006/112 nemá zpracování zboží v rámci takového řetězce dvou po sobě následujících dodání, jako je řetězec, o který se jedná ve věci v původním řízení, uskutečněné na příkaz zprostředkujícího pořizovatele a před jeho přepravou do členského státu konečného pořizovatele, vliv na podmínky případného osvobození prvního dodání od daně, jelikož toto zpracování je uskutečněno po prvním dodání.

      (1)  Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


title: Věc F-29/09 REV: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 13. dubna 2011 — Lebedef a Jones v. Komise ( „Veřejná služba — Obnova řízení — Nová skutečnost — Neexistence — Nepřípustnost“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/49

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 13. dubna 2011 — Lebedef a Jones v. Komise
   (Věc F-29/09 REV)
   (Veřejná služba - Obnova řízení - Nová skutečnost - Neexistence - Nepřípustnost)
   2011/C 252/104
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Lucembursko) a Trevor Jones (Ernzen, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: K. Zieleśkiewicz a M. Bauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh žalobců na obnovu řízení podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) vydaného dne 30. září 2010 ve věci F-29/09.

      Výrok rozsudku

               1)

               Návrh na obnovu řízení se zamítá jako nepřípustný.

               2)

               Giorgio Lebedef a Trevor Jones ponesou veškeré náklady řízení.

               3)

               Rada Evropské unie, vedlejší účastnice řízení, ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-122/12: Žaloba podaná dne 19. března 2012 — ActionSportGames v. OHIM

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/23

         Žaloba podaná dne 19. března 2012 — ActionSportGames v. OHIM
   (Věc T-122/12)
   2012/C 165/39
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: dánština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ActionSportGames A/S (Humlebæk, Dánsko) (zásutpce: W. Rebernik, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: FN Herstal SA (Herstal, Belgie)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí žalovaného ze dne 12. ledna 2012 ve věci R 2096/2010-1;

               —

               potvrdit rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 24. září 2010 (věc č. B 1 344 904);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: ActionSportGames A/S

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SCAR“ pro výrobky zařazené do třídy 28 — přihláška ochranné známky Společenství č. 5 750 054.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: FN Herstal SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Nezapsaná belgická slovní ochranná známka „SCAR“ pro výrobky zařazené do tříd 13 a 28.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a vrácení věci tomuto oddělení.

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně tvrdí, že mezi spornými ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny, jelikož dotčené výrobky jsou svou podstatou zcela odlišné, jelikož výrobky FN Herstal tvoří skutečné střelné zbraně pro vojenské použití, zatímco výrobky žalobkyně jsou replikami zbraní a hračkami pro sportovní a zábavní využití.


title: Věc C-28/13 P: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. února 2014 – Gabi Thesing, Bloomberg Finance LP v. Evropská centrální banka (ECB) „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Článek 169 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora — Nezbytný obsah kasačního opravného prostředku“

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/15

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. února 2014 – Gabi Thesing, Bloomberg Finance LP v. Evropská centrální banka (ECB)
   (Věc C-28/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Článek 169 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Nezbytný obsah kasačního opravného prostředku“)
   2014/C 175/17
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Gabi Thesing, Bloomberg Finance LP (zástupci: M. Stephens a R. Lands, solicitors, jakož i T. Pitt-Payne, QC)

      Další účastnice řízení: Evropská centrální banka (zástupkyně: M. López Torres a S. Lambrinoc, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 29. listopadu 2012 ve věci T-590/10, Gabi Thesing a Bloomberg Finance LP v. Evropská centrální banka (ECB), kterým Tribunál zamítl žalobu na zrušení rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 21. října 2010, kterým byla navrhovatelkám zamítnuta žádost o přístup ke dvěma dokumentům týkajícím se veřejného dluhu a rozpočtového deficitu

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Gabi Thesing a společnosti Bloomberg Finance LP se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 101, 6.4.2013.


title: Věc T-262/10: Žaloba podaná dne 7. června 2010 — Microban International a Microban (Europe) v. Komise

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/51

         Žaloba podaná dne 7. června 2010 — Microban International a Microban (Europe) v. Komise
   (Věc T-262/10)
   ()
   2010/C 221/82
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Microban International Ltd. (Huntersville, Spojené státy) a Microban (Europe) Ltd. (Heath Hayes, Spojené království) (zástupce: M. S. Rydelski, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí Komise č. 2010/169 ze dne 19. března 2010 o nezařazení (4-chlor-2-hydroxyfenyl)(2,4-dichlorfenyl)etheru do seznamu Unie přísad, které lze použít pro výrobu materiálů a předmětů z plastů určených pro styk s potravinami, podle směrnice 2002/72/ES (Úř. věst. L 75, s. 25), a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobkyně podle článku 263 SFEU domáhají zrušení rozhodnutí Komise č. 2010/169 ze dne 19. března 2010 o nezařazení (4-chlor-2-hydroxyfenyl)(2,4-dichlorfenyl)etheru do seznamu Unie přísad, které lze použít pro výrobu materiálů a předmětů z plastů určených pro styk s potravinami, podle směrnice 2002/72/ES (1) (Úř. věst. L 75, s. 25), oznámeno pod číslem K(2010) 1613.
   Na podporu svého návrhu žalobkyně uplatňují následující žalobní důvody:

               Zaprvé, napadené rozhodnutí není v souladu s povolovacím postupem podle rámcového nařízení (2), jelikož postrádá řádný právní základ pro své přijetí.

               Zadruhé, rozhodnutí přijaté žalovanou nezařadit dotčený produkt na seznam Unie přísad bez rozhodnutí o řízení rizik, které se zakládá pouze na stažení původní žádosti o povolení, je v rozporu s povolovacím postupem ve vztahu k dotčenému produktu.

               Zatřetí, žalovaná porušila legitimní očekávání žalobkyň tím, že v případě dotčeného produktu neposkytla možnost změnit osobu původního žadatele.

               Konečně, postup vedoucí k vydání napadeného rozhodnutí nebyl v souladu s obecnými zásadami práva EU, jako jsou zásady řádné správy, transparentnosti a právní jistoty.

      (1)  Směrnice Komise 2002/72/ES ze dne 6. srpna 2002 o materiálech a předmětech z plastů určených pro styk s potravinami (Úř. věst. L 220, s. 18; Zvl. vyd. 13/29, s. 535).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1935/2004 ze dne 27. října 2004 o materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami a o zrušení směrnic 80/590/EHS a 89/109/EHS (Úř. věst. L 338, s. 4).


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. října 2004 ve věci C-189/03: Komise Evropských společenství proti Nizozemskému království (Nesplnění povinnosti státem — Volný pohyb služeb — Omezení — Soukromé podniky poskytující bezpečnostní služby)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/19

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 7. října 2004
   ve věci C-189/03: Komise Evropských společenství proti Nizozemskému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Volný pohyb služeb - Omezení - Soukromé podniky poskytující bezpečnostní služby)
   (2004/C 300/39)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-189/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti podle článku 226 ES, podaná dne 5. května 2003, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: M. Patakia a W. Wils) proti Nizozemskému království (zmocněnci: H. G. Sevenster, C. Wissels a N. A. J. Bel), Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann (zpravodaj), předseda senátu, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts a S. von Bahr, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 7. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Nizozemské království tím, že v rámci zákona o soukromých podnicích poskytujících bezpečnostní a detektivní služby ze dne 24. října 1997 přijalo ustanovení:

                           —

                           která vyžadují, aby podniky, které chtějí poskytovat služby na nizozemském území, jakož i jejich vedoucí pracovníci získali povolení, aniž by zohledňovala povinnosti, které jsou zahraničním poskytovatelům služeb již uloženy v členském státě sídla a která ukládají poplatky za vydání tohoto povolení, a

                           —

                           která vyžadují, aby zaměstnanci těchto podniků dočasně vyslaní ze státu sídla do Nizozemska, získali průkaz totožnosti vydávaný nizozemskými orgány, nejsou-li při předmětném požadavku zohledněny kontroly, které jsou přeshraničním poskytovatelům služeb již uloženy v jejich členském státě původu,

                     nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 49 ES.

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada tří čtvrtin nákladů řízení Komise Evropských společenství. Ve zbývající části ponese každý účastník řízení své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 158, 5.7.2003.


title: Věc T-95/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2012 Willemem Stolsem proti rozsudku vydanému dne 13. prosince 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-51/08 RENV, Stols v. Rada

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2012 Willemem Stolsem proti rozsudku vydanému dne 13. prosince 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-51/08 RENV, Stols v. Rada
   (Věc T-95/12 P)
   2012/C 126/43
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Willem Stols (Halsteren, Nizozemsko) (zástupci: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tento kasační opravný prostředek za přípustný;

               —

               zrušil rozsudek vydaný dne 13. prosince 2011 prvním senátem Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ve věci F-51/08 RENV;

               —

               vyhověl návrhovým žádání vzneseným v prvním stupni;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů obou řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel následující důvody.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející ze skutečnosti, že SVS porušil unijní právo při přezkumu prvního žalobního důvodu vzneseného v prvním stupni vycházejícího z porušení čl. 45 odst. 1 služebního řádu úředníků Evropské unie a ze zjevně nesprávného posouzení:

                           —

                           tím, že použil kritérium nestanovené v čl. 45 odst. 1 služebního řádu (body 46 a 47 napadeného rozsudku);

                           —

                           tím, že nedostatečně odůvodnil svůj rozsudek a zpochybnil zařazení funkcí stanovených v článku 5 služebního řádu do dvou skupin (body 52 až 54 napadeného rozsudku) a

                           —

                           tím, že jeho odůvodnění bylo stiženo věcnou nepřesností a tím, že nesprávně vyložil jazykové kritérium stanovené v čl. 45 odst. 1 služebního řádu (body 50 a 51 napadeného rozsudku).

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející ze skutečnosti, že SVS údajně při přezkumu druhého žalobního důvodu vycházejícího z porušení čl. 59 odst. 1 služebního řádu a nedodržení zásady zákazu diskriminace dospěl k závěru, který je nezbytně stižen právními vadami, jelikož zamítl druhý žalobní důvod jako neúčinný, a dopustil se několika nesprávných právních posouzení, když rozhodl, že první žalobní důvod nebyl prokázán (body 59 a 60 napadeného rozsudku).


               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/6

         2009/C 297/02
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 282, 21.11.2009

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 267, 7.11.2009

      Úř. věst. C 256, 24.10.2009

      Úř. věst. C 244, 10.10.2009

      Úř. věst. C 233, 26.9.2009

      Úř. věst. C 220, 12.9.2009

      Úř. věst. C 205, 29.8.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc F-89/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. března 2015 – Marcuccio v. Komise „Vyloučení z řízení uplatněné vůči zástupci účastníka řízení — Nejmenování nového zástupce — Žalobce, který již neodpovídá na výzvy Soudu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/48

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. března 2015 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-89/13) (1)

   („Vyloučení z řízení uplatněné vůči zástupci účastníka řízení - Nejmenování nového zástupce - Žalobce, který již neodpovídá na výzvy Soudu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 146/66)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: A., advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí provést tři srážky ve výši 504,67 eur z příspěvku v invaliditě poskytovaného žalobci, a to za měsíce leden až březen 2013.

      Výrok usnesení

               1)

               Není důvodné rozhodnout ve věci F-89/13, Marcuccio v. Komise.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014, s. 39.


title: Věc T-35/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. června 2010 — Procaps v. OHIM — Biofarma (PROCAPS) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství PROCAPS — Starší slovní národní ochranná známka a starší slovní mezinárodní ochranná známka PROCAPTAN — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Podobnost výrobků a služeb — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               17.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. června 2010 — Procaps v. OHIM — Biofarma (PROCAPS)
   (Věc T-35/09) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství PROCAPS - Starší slovní národní ochranná známka a starší slovní mezinárodní ochranná známka PROCAPTAN - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Podobnost výrobků a služeb - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 195/26
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Procaps, SA (Barranquilla, Kolumbie) (zástupce: M. Vidal-Quadras Trias de Bes, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: Ó. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Biofarma SAS (Neuilly-sur-Seine, Francie) (zástupci: A. Ruiz López a V. Gil Vega, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. listopadu 2008 (věc R 867/2007-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Biofarma SAS a Procaps, SA

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Procaps, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.