title: Věc T-15/18: Žaloba podaná dne 17. ledna 2018 – OCU v. ECB

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/22

         Žaloba podaná dne 17. ledna 2018 – OCU v. ECB
   (Věc T-15/18)
   (2018/C 083/33)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Organización de Consumidores y Usuarios OCU (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Martínez Martínez a C. López-Mélida de Ramón, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil ECB předložit požadovanou dokumentaci v úplném či důvěrném znění a

               —

               uložil Evropské centrální bance náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Předmětem projednávané žaloby je zrušení rozhodnutí č. LS/MD/17/428 ze dne 17. listopadu 2017, kterým se zamítá „potvrzující žádost o přístup k dokumentům ECB“ podaná žalobkyní dne 14. září 2017 a nařízení okamžitého předložení požadované dokumentace týkající se záchranného plánu pro subjekt Banco Popular Español S.A.
   Na podporu žaloby žalobkyně vznáší jediný žalobní důvod založený na základním právu zakotveném v čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie: právo na řádnou správu, vyjádření přístupem k dokumentům za účelem legitimního výkonu práva na obhajobu.


title: Věc C-270/16: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social n° 1 de Cuenca – Španělsko) – Carlos Enrique Ruiz Conejero v. Ferroser Servicios Auxiliares SA, Ministerio Fiscal „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Směrnice 2000/78/ES — Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Článek 2 odst. 2 písm. b) bod i) — Zákaz diskriminace na základě zdravotního postižení — Vnitrostátní právní úprava, která za určitých podmínek umožňuje propuštění zaměstnance z důvodu intermitentních nepřítomností v zaměstnání, třebaže odůvodněných — Nepřítomnosti zaměstnance z důvodu nemocí souvisejících s jeho zdravotním postižením — Rozdílné zacházení z důvodu zdravotního postižení — Nepřímá diskriminace — Odůvodnění — Boj proti absentérství v zaměstnání — Vhodnost — Proporcionalita“

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 1 de Cuenca – Španělsko) – Carlos Enrique Ruiz Conejero v. Ferroser Servicios Auxiliares SA, Ministerio Fiscal
   (Věc C-270/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 2000/78/ES - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Článek 2 odst. 2 písm. b) bod i) - Zákaz diskriminace na základě zdravotního postižení - Vnitrostátní právní úprava, která za určitých podmínek umožňuje propuštění zaměstnance z důvodu intermitentních nepřítomností v zaměstnání, třebaže odůvodněných - Nepřítomnosti zaměstnance z důvodu nemocí souvisejících s jeho zdravotním postižením - Rozdílné zacházení z důvodu zdravotního postižení - Nepřímá diskriminace - Odůvodnění - Boj proti absentérství v zaměstnání - Vhodnost - Proporcionalita“)
   (2018/C 083/03)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social no 1 de Cuenca

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Carlos Enrique Ruiz Conejero

      Žalovaní: Ferroser Servicios Auxiliares SA, Ministerio Fiscal

      Výrok

   Článek 2 odst. 2 písm. b) bod i) směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že zaměstnavatel může propustit zaměstnance z důvodu vycházejícího z intermitentních nepřítomností v zaměstnání, i když jsou odůvodněné, v případě, že tyto nepřítomnosti jsou důsledkem onemocnění souvisejících se zdravotním postižením tohoto zaměstnance, ledaže tato právní úprava sledující legitimní cíl boje proti absentérství, nepřekračuje meze toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle, což přísluší posoudit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 279, 1. 8. 2016.


title: Věc T-16/18: Žaloba podaná dne 17. ledna 2018 – Activos e Inversiones Monterroso v. SRB

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/22

         Žaloba podaná dne 17. ledna 2018 – Activos e Inversiones Monterroso v. SRB
   (Věc T-16/18)
   (2018/C 083/34)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Activos e Inversiones Monterroso, S.L. (Pantoja, Španělsko) (zástupce: S. Rodríguez Bajón, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že rozhodnutí SRB ze dne 8. listopadu 2017 se zrušuje;

               —

               přiznal žalobkyni přístup ke správnímu spisu za podmínek uvedených v žalobě.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               SRB ve svém rozhodnutí ze dne 8. listopadu 2017 zřetelně zaměňuje obecné právo na přístup k dokumentům, jehož může využít každý občan Evropské unie, s konkrétnějším právem na přístup ke spisu, jehož mohou využít jen osoby, které se účastní řízení, v jehož rámci je daný spis veden. SRB přitom uvádí, že žadatel má na základě obou práv přístup ke stejnému rozsahu dokumentů, což je protiprávní tvrzení.
               Právo na přístup ke spisu je právem jednoznačně odlišným od práva na přístup k dokumentům. Zatímco právo na přístup ke spisu je jedním z práv spadajících pod „právo na řádnou správu“ zakotvené v Listině základních práv Evropské unie, právo na přístup k dokumentům je svébytné a mnohem obecnější a souvisí se zásadou transparentnosti veřejné správy.

               2.

               Tato odlišnost obou zmíněných práv se projevuje i v tom, že jsou určeny odlišným subjektům a mají odlišný dosah v tom smyslu, že práva na přístup ke spisu se mohou domáhat jen osoby, které se účastní daného řízení, zatímco právo na přístup k dokumentům je ve vztahu k dokumentům unijních orgánů přiznáno každému občanovi Evropské unie.

               3.

               Z odlišného dosahu těchto práv nutně vyplývá, že i veškeré výjimky z nich jsou odlišné. V této souvislosti poukazuje žalobkyně na to, že pokud jedna z výjimek z práva na přístup k dokumentům spočívá v tom, že nesmí dojít k poškození „obchodních zájmů“ dotyčných podniků, právo na přístup ke spisu je omezeno tím, že se jeho výkon nesmí dotknout „obchodního tajemství“ společností, které se účastní daného řízení. V tomto smyslu se liší obsah pojmů „obchodní zájem“, jenž má nepochybně široký význam, a „obchodní tajemství“, jehož význam je mnohem užší a označuje souhrn znalostí vlastních určitému podniku, kterými disponuje zcela konkrétní okruh osob a jejichž zpřístupnění by tento podnik poškodilo. V tomto ohledu je třeba existenci obchodního tajemství poměřit vůči ostatním existujícím zájmům, jako je právo na účinnou procesní obranu.

               4.

               I existence důvěrnosti jako další z možných výjimek z práva na přístup ke spisu musí být odůvodněná, přičemž podléhá řadě omezení, k nimž je nutné přihlížet, takže při odepření přístupu ke spisu nelze na důvěrnost odkazovat automaticky a uplatnění této výjimky musí být odůvodněné, což v projednávané věci nenastalo.

               5.

               Pro rozhodnutí v projednávané věci je klíčové použití čl. 41 odst. 2 písm. b) Listiny základních práv Evropské unie a ustanovením, které bude SRB muset následně při uplatňování nařízení č. 806/2014 zohlednit, je čl. 90 odst. 4, a nikoli čl. 90 odst. 1.


title: Věc C-363/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. ledna 2018 – Evropská komise v. Řecká republika „Nesplnění povinnosti státem — Státní podpory — Podpora prohlášená za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem — Povinnost vrátit podporu — Článek 108 odst. 2 druhý pododstavec SFEU — Nařízení č. (ES) 659/1999 — Článek 14 odst. 3 — Společnost-příjemce podpory, o jejímž úpadku bylo rozhodnuto — Insolvenční řízení — Zapsání pohledávek na seznam pohledávek — Ukončení činností — Pozastavení insolvenčního řízení za účelem přezkoumání možnosti obnovení činností — Informační povinnost — Nesplnění“

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. ledna 2018 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-363/16) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Státní podpory - Podpora prohlášená za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem - Povinnost vrátit podporu - Článek 108 odst. 2 druhý pododstavec SFEU - Nařízení č. (ES) 659/1999 - Článek 14 odst. 3 - Společnost-příjemce podpory, o jejímž úpadku bylo rozhodnuto - Insolvenční řízení - Zapsání pohledávek na seznam pohledávek - Ukončení činností - Pozastavení insolvenčního řízení za účelem přezkoumání možnosti obnovení činností - Informační povinnost - Nesplnění“)
   (2018/C 083/04)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Bouchagiar a B. Stromsky, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupci: K. Boskovits a V. Karra, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že ve stanovených lhůtách nepřijala veškerá opatření nezbytná k výkonu rozhodnutí Komise 2012/541/EU ze dne 22. února 2012 o státní podpoře SA.26534 (C 27/2010, ex NN 6/2009), kterou poskytlo Řecko společnosti United Textiles SA, a tím, že dostatečně neinformovala Evropskou komisi o opatřeních přijatých na základě tohoto rozhodnutí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2 až 4 uvedeného rozhodnutí, jakož i ze Smlouvy o FEU.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 305, 22.8.2016.


title: Věc C-676/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyšší správní soud – Česká republika) – CORPORATE COMPANIES s.r.o. v. Ministerstvo financí ČR „Řízení o předběžné otázce — Předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu — Směrnice 2005/60/ES — Působnost — Článek 2 odst. 1 bod 3 písm. c) a čl. 3 bod 7 písm. a) — Předmět podnikání spočívající v prodeji obchodních společností již zapsaných do obchodního rejstříku a založených pouze za účelem jejich prodeje — Prodej realizovaný převodem podílu podniku v dříve založené společnosti“

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyšší správní soud – Česká republika) – CORPORATE COMPANIES s.r.o. v. Ministerstvo financí ČR
   (Věc C-676/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu - Směrnice 2005/60/ES - Působnost - Článek 2 odst. 1 bod 3 písm. c) a čl. 3 bod 7 písm. a) - Předmět podnikání spočívající v prodeji obchodních společností již zapsaných do obchodního rejstříku a založených pouze za účelem jejich prodeje - Prodej realizovaný převodem podílu podniku v dříve založené společnosti“)
   (2018/C 083/06)
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: CORPORATE COMPANIES s.r.o.

      Žalované: Ministerstvo financí ČR

      Výrok

   Článek 2 odst. 1 bod 3 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financováni terorismu ve spojení s čl. 3 bodem 7 písm. a) této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že do působnosti těchto ustanovení spadá taková osoba, jako je osoba dotčená ve věci v původním řízení, jejíž podnikatelská činnost spočívá v prodeji obchodních společností, které sama založila bez předchozí objednávky ze strany potenciálních klientů za účelem jejich prodeje těmto klientům, přičemž tento prodej realizuje převodem svého podílu v prodávané společnosti.

      (1)  Úř. věst. C 86, 20.3.2017.


title: Věc C-45/17: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 18. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Frédéric Jahin v. Ministre de l’Économie et des Finances a Ministre des Affaires sociales et de la Santé „Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb kapitálu — Články 63 a 65 SFEU — Nařízení (ES) č. 883/2004 — Článek 11 — Odvody z kapitálových příjmů použité na financování systému sociálního zabezpečení členského státu — Osvobození pro státní příslušníky členského státu Evropské unie účastnící se systému sociálního zabezpečení jiného členského státu — Fyzické osoby, která se účastní systému sociálního zabezpečení třetího státu — Rozdílné zacházení — Omezení — Odůvodnění“

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/5

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 18. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Frédéric Jahin v. Ministre de l’Économie et des Finances a Ministre des Affaires sociales et de la Santé
   (Věc C-45/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb kapitálu - Články 63 a 65 SFEU - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Článek 11 - Odvody z kapitálových příjmů použité na financování systému sociálního zabezpečení členského státu - Osvobození pro státní příslušníky členského státu Evropské unie účastnící se systému sociálního zabezpečení jiného členského státu - Fyzické osoby, která se účastní systému sociálního zabezpečení třetího státu - Rozdílné zacházení - Omezení - Odůvodnění“)
   (2018/C 083/07)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Frédéric Jahin

      Žalovaní: Ministre de l'Économie et des Finances a Ministre des Affaires sociales et de la Santé

      Výrok

   Články 63 a 65 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takovým právním předpisům členského státu, jako jsou předpisy dotčené ve věci v původním řízení, podle nichž státní příslušník tohoto členského státu, který má bydliště v jiném třetím státě, který není členem Evropského hospodářského prostoru (EHP) nebo Švýcarskou konfederací, a účastní se v něm systému sociálního zabezpečení, podléhá v uvedeném členském státě odvodům z kapitálových příjmů v rámci příspěvků na tímto státem zřízený systém sociálního zabezpečení, zatímco státní příslušník členského státu Unie účastnící se systému sociálního zabezpečení jiného členského státu je podle zásady použití právních předpisů jediného členského státu v oblasti sociálního zabezpečení, stanovené v článku 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, od nich osvobozen.

      (1)  Úř. věst. C 121, 18.4.2017.


title: Věc T-35/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2018 – Weber-Stephen Products v. EUIPO (iGrill) „Ochranná známka Evropské unie — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Slovní ochranná známka iGrill — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2018 – Weber-Stephen Products v. EUIPO (iGrill)
   (Věc T-35/17) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Slovní ochranná známka iGrill - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 094/31)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Weber-Stephen Products LLC (Palatine, Illinois, Spojené státy) (zástupci: R. Niebel a A. Jauch, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Rajh, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. listopadu 2016 (věc R 538/2016-2) týkajícímu se mezinárodního zápisu s vyznačením Evropské unie slovní ochranné známky iGrill.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Weber-Stephen Products LLC se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 70, 6.3.2017.


title: Věc C-553/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2017 společností Windfinder R & L Co. KG proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 20. července 2017 ve věci T-395/16, Windfinder R & L Co. KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2017 společností Windfinder R & L Co. KG proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 20. července 2017 ve věci T-395/16, Windfinder R & L Co. KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
   (Věc C-553/17 P)
   (2018/C 094/02)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Windfinder R & L Co. KG (zástupce: B. Schneider, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
   Soudní dvůr Evropské unie (desátý senát) usnesením ze dne 24. ledna 2018 kasační opravný prostředek zamítl a rozhodl, že navrhovatelka ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-69/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2018 – Constantin Film Produktion v. EUIPO (Fack Ju Göhte) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Fack Ju Göhte — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Ochranná známka odporující veřejnému pořádku nebo dobrým mravům — Článek 7 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. f) nařízení (EU) č. 2017/1001]“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2018 – Constantin Film Produktion v. EUIPO (Fack Ju Göhte)
   (Věc T-69/17) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Fack Ju Göhte - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Ochranná známka odporující veřejnému pořádku nebo dobrým mravům - Článek 7 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. f) nařízení (EU) č. 2017/1001]“)
   (2018/C 094/32)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Constantin Film Produktion GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: E. Saarmann a P. Baronikians, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Fischer a D. Walicka, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. prosince 2016 (věc R 2205/2015–5) týkajícímu se zápisu slovního označení Fack Ju Göhte jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Film Produktion GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 104, 3. 4. 2017.


title: Věc T-44/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2018 – Novartis v. EUIPO – SK Chemicals (Zobrazení náplasti) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie znázorňující náplast — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Označení tvořené výlučně tvarem, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku — Článek 7 odstavec 1 písm. e), ii) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. e), ii) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2018 – Novartis v. EUIPO – SK Chemicals (Zobrazení náplasti)
   (Věc T-44/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie znázorňující náplast - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Označení tvořené výlučně tvarem, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku - Článek 7 odstavec 1 písm. e), ii) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. e), ii) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 094/21)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Bâle, Švýcarsko) (zástupci: původně M. R. Douglas, poté A. Nordemann-Schiffel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. Kunz, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: SK Chemicals GmbH (Eschborn, Německo) (zástupci: R. Dissmann, J. Bogatz, a C. Lindenthal, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. listopadu 2015 (věc R 2342/2014-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi SK Chemicals a Novartis.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Novartis AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 111, 29.3.2016.


title: Věc T-18/18: Žaloba podaná dne 17. ledna 2018 – Lillelam v. EUIPO – Pfaff (LITTLE LAMB)

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/31

         Žaloba podaná dne 17. ledna 2018 – Lillelam v. EUIPO – Pfaff (LITTLE LAMB)
   (Věc T-18/18)
   (2018/C 094/41)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lillelam A/S (Oslo, Norsko) (zástupce: N. Köster, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Nick Pfaff (Ammanford, Spojené království)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „LITTLE LAMB“ – Ochranná známka Evropské unie č. 8 121 675

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. listopadu 2017, ve věci R 536/2017-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               zrušil ochrannou známku Evropské unie č. 8 121 675 „LITTLE LAMB“ alespoň pro „oděvy“ a „oděvní doplňky“;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) a čl. 18 odst. 1 nařízení č. 2017/1001.


title: Věc C-706/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 18. prosince 2017 – „Achema“ AB, „Orlen Lietuva“ AB, „Lifosa“ AB v. Valstybinė kainų ir energetikos kontrolės komisija (VKEKK)

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 18. prosince 2017 – „Achema“ AB, „Orlen Lietuva“ AB, „Lifosa“ AB v. Valstybinė kainų ir energetikos kontrolės komisija (VKEKK)
   (Věc C-706/17)
   (2018/C 094/11)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastnice původního řízení

      Odvolatelky:„Achema“ AB, „Orlen Lietuva“ AB, „Lifosa“ AB

      Odpůrkyně: Valstybinė kainų ir energetikos kontrolės komisija

      Předběžná otázka

   Má být legislativní rámec pro poskytování služeb veřejného zájmu v odvětví elektroenergetiky (dále jen „SVZ“) a jejich financování (náhrady) (dále jen „režim SVZ“) – stanovený v litevském zákoně o elektřině, v litevském zákoně o energii z obnovitelných zdrojů, v litevském zákoně o integraci elektroenergetické soustavy do evropských elektroenergetických soustav, v litevském zákoně provádějícím zákon měnící a doplňující články 2, 11, 13, 14, 16, 20 a 21 zákona o energii z obnovitelných zdrojů a v právních opatřeních provádějících tyto zákony, včetně Postupu pro poskytování služeb veřejného zájmu v odvětví elektroenergetiky, schváleného usnesením vlády Litevské republiky č. 916 ze dne 18. července 2012, Postupu pro správu finančních prostředků na služby veřejného zájmu v odvětví elektroenergetiky, schváleného usnesením vlády Litevské republiky č. 1157 ze dne 19. září 2012 a tak dále – vše ve znění platném v roce 2014, nebo jeho části, považován za státní podporu (režim státní podpory) pro účely čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, včetně následujících otázek:

               —

               má být za okolností, jako jsou okolnosti v projednávané věci, čl. 107 odst. 1 SFEU vykládán v tom smyslu, že finanční prostředky SVZ mají či nemají být považovány za státní prostředky?

               —

               má být čl. 107 odst. 1 SFEU vykládán v tom smyslu, že případ, kdy je provozovatelům elektrizačních soustav (podnikům) uložena povinnost kupovat elektřinu od výrobců elektřiny za pevnou cenu (sazbu) a/nebo vyrovnat elektřinu a ztráty utrpěné provozovateli elektrizačních soustav z důvodu této povinnosti jsou nahrazeny z finančních prostředků, které mohou pocházet ze státních prostředků, nemá být považován za podporu poskytovanou výrobcům elektřiny ze státních prostředků?

               —

               má být článek 107 odst. 1 SFEU vykládán v tom smyslu, že za okolností, jako jsou okolnosti v projednávané věci, má či nemá být následující podpora považována za selektivní a/nebo schopnou ovlivnit obchod mezi členskými státy: podpora poskytnutá podniku, který provádí projekt strategické důležitosti, jako je „NordBalt“; podpora poskytnutá podnikům, které jsou pověřeny zajištěním bezpečnosti dodávek elektrické energie po stanovenou dobu; podpora pro náhradu ztrát odrážejících tržní podmínky a skutečně utrpěných osobami, jako jsou dotčení developeři solárních fotovoltaických elektráren, z důvodu, že stát odmítl plnit závazky, které přijal (z důvodu vnitrostátních regulativních změn); podpora poskytnutá podnikům (provozovatelům elektrizačních soustav) s cílem nahradit skutečné ztráty utrpěné splněním povinnosti kupovat elektřinu za pevnou cenu od výrobců elektřiny poskytujících SVZ a vyrovnáním elektřiny.

               —

               má být čl. 107 odst. 1 SFEU použitý ve spojení s čl. 106 odst. 2 SFEU vykládán v tom smyslu, že za okolností, jako jsou okolnosti v projednávané věci, má či nemá být dotčený režim SVZ (nebo jeho část) považován za splňující kritéria stanovená v bodech 88 až 93 rozsudku Soudního dvora Evropské unie ze dne 24. července 2003 ve věci Altmar Trans a Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00)?

               —

               má být čl. 107 odst. 1 SFEU vykládán v tom smyslu, že za okolností, jako jsou okolnosti v projednávané věci, má či nemá být režim SVZ (nebo jeho část) považován za narušující nebo hrozící narušit hospodářskou soutěž?


title: Věc C-653/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. listopadu 2017 společností VM Vermögens-Management GmbH proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 7. září 2017 ve věci T-374/15, VM Vermögens-Management v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. listopadu 2017 společností VM Vermögens-Management GmbH proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 7. září 2017 ve věci T-374/15, VM Vermögens-Management v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-653/17 P)
   (2018/C 094/04)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: VM Vermögens-Management GmbH (zástupci: T. Dolde a P. Homann, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), DAT Vermögensmanagement GmbH

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 7. září 2017 ve věci T-374/15;

               —

               vrátil věc Tribunálu Evropské unie.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Prvním důvodem kasačního opravného prostředku je vytýkáno porušení čl. 65 odst. 2 nařízení č. 207/2009 (1) ve spojení s právem být vyslechnut podle článku 47 Listiny základních práv Evropské unie a s právem na vlastnictví podle článku 17 Listiny základních práv Evropské unie. Důvodem je, že Tribunál nezohlednil zpětnou působnost změny seznamu výrobků a služeb ochranné známky Evropské unie „Vermögensmanufaktur“ v důsledku prohlášení podle čl. 28 odst. 8 nařízení č. 207/2009 a napadené rozhodnutí zrušuje ochrannou známku Evropské unie i co do nově uvedených služeb, aniž byla v tomto ohledu zkoumána způsobilost ochranné známky Evropské unie k zápisu. Tribunál tudíž neměl odmítat návrhy navrhovatelky na změnu napadeného rozhodnutí jakožto nepřípustné.
   Druhým důvodem kasačního opravného prostředku je vytýkáno porušení článku 36 statutu Soudního dvora, neboť Tribunál paušálně odmítl návrhy na změnu napadeného rozhodnutí podané navrhovatelkou jako nepřípustné, aniž by se meritorně vyjádřil ke zpětné působnosti změny seznamu výrobků a služeb ochranné známky Evropské unie „Vermögensmanufaktur“ v důsledku prohlášení podle čl. 28 odst. 8 nařízení č. 207/2009.
   Třetím důvodem kasačního opravného prostředku je vytýkáno porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, neboť konstatování Tribunálu ohledně popisného charakteru se zakládají na nesprávných úvahách týkajících se vnímání údaje „Vermögensmanufaktur“ relevantní veřejností, přičemž mezi ochrannou známkou Evropské unie a službami kvalifikovanými jako popisné neexistuje dostatečně přímá a konkrétní spojitost, která by umožnila posoudit ochrannou známku Evropské unie jakožto popisnou.
   Čtvrtým důvodem kasačního opravného prostředku je vytýkáno porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, neboť Tribunál odůvodňuje nedostatečnou rozlišovací způsobilost ochranné známky Evropské unie pouze tím, že „Vermögensmanufaktur“ je relevantní veřejností vnímána jako pochvalné sdělení a informace reklamního typu, aniž by vysvětlil, proč ochranná známka Evropské unie nemůže sloužit zároveň jako identifikace původu s rozlišovací způsobilostí.
   Pátým důvodem kasačního opravného prostředku je vytýkáno porušení čl. 75 druhé věty nařízení č. 207/2009, neboť Tribunál odmítá porušení práva být vyslechnut pouze s odůvodněním, že opožděně dodané podklady v rámci řízení před EUIPO nebyly zohledněny při posuzování odvolacím senátem, a že napadené rozhodnutí se na této skutečnosti nezakládá, ačkoli ze spisu jednoznačně vyplývá, že odvolací senát doslova opsal své posouzení z těchto důkazů a navrhovatelce nebyla nikdy dána příležitost se k těmto důkazům vyjádřit.
   Šestým důvodem kasačního opravného prostředku je vytýkáno porušení čl. 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009, neboť napadené rozhodnutí se zakládá na důkazech, které byly v prvním stupni před EUIPO předloženy opožděně, takže odvolací senát je měl rovněž považovat za opožděné. Tribunál v napadeném rozsudku dospěl k nesprávnému závěru, že odvolací senát tyto důkazy nezohlednil a že nebyly rozhodující pro napadené rozhodnutí.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství, Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Věc C-707/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rayonen sad Svilengrad (Bulharsko) dne 19. prosince 2017 – trestní řízení proti Daniela Pinzaru a Robert-Andrei Cirstinoiu

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rayonen sad Svilengrad (Bulharsko) dne 19. prosince 2017 – trestní řízení proti Daniela Pinzaru a Robert-Andrei Cirstinoiu
   (Věc C-707/17)
   (2018/C 094/12)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Rayonen sad Svilengrad

      Účastníci původního trestního řízení

      Žalobce: Rayonna prokuratura Svilengrad

      Obžalovaní: Daniela Pinzaru, Robert-Andrei Cirstinoiu

      Předběžné otázky

               1.1.

               Je třeba vykládat ustanovení čl. 65 odst. 3 SFEU a čl. 9 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, jež pro případ porušení oznamovací povinnosti podle článku 3 uvedeného nařízení stanoví sankce takového druhu a rozsahu, jako jsou sankce uvedené v článku 251 Nakazatelen kodeks (trestní zákoník, dále jen „NK“) Bulharské republiky, který za porušení oznamovací povinnosti podle článku 3 uvedeného nařízení stanoví ve svém odstavci 1 buď uložení trestu odnětí svobody v trvání maximálně šesti let, s možností uložit výkon trestu i v případě, že se jedná o první trestný čin pachatele, nebo pokutu odpovídající dvojnásobku hodnoty předmětu trestného činu, a navíc stanoví v odstavci 2 téhož článku z titulu dodatečné sankce kumulativní zabavení veškerých neoznámených peněžitých částek ve prospěch státu, aniž by bylo třeba ověřit jejich původ a účel převodu, jelikož toto vnitrostátní ustanovení stanovuje celkové sankce, které jdou nad rámec toho, co je nutné k dosažení cílů sledovaných nařízením, což je v rozporu se zásadou přiměřenosti trestu za trestný čin, jež je zakotvena v čl. 49 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie, a představují zastřené omezení volného pohybu kapitálu?

               1.2.

               Je třeba uvedená ustanovení unijního práva, a sice čl. 65 odst. 3 SFEU, článek 3 a čl. 9 odst. 1 nařízení č. 1889/2005, jakož i čl. 49 odst. 3 Listiny, vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, a sice čl. 251 odst. 2 NK, jež v případě porušení oznamovací povinnosti podle článku 3 nařízení č. 1889/2005 ukládají kromě hlavních trestů za takové porušení jakožto další trest zabavení celé neoznámené peněžité částky ve prospěch státu bez ohledu na její původ a účel převodu?

               1.3.

               Musí být čl. 17 odst. 1 Listiny vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní ustanovení, jež je uvedeno v čl. 251 odst. 2 NK, jakožto konfiskační opatření, které je ukládáno jen za pouhé porušení oznamovací povinnosti, nerespektuje striktně vymezenou rovnováhou mezi veřejným zájmem a požadavkem ochrany práva na vlastnictví, jenž je zakotven v článku 17 Listiny?


title: Věc T-715/16: Usnesení Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – Pebagua v. Komise „Žaloba na neplatnost — Životní prostředí — Ochrana před invazními nepůvodními druhy — Prevence a regulace zavlékání či vysazování a šíření invazních nepůvodních druhů — Nařízení (EU) č. 1143/2014 — Prováděcí nařízení (EU) 2016/1141 — Přijetí seznamu invazních nepůvodních druhů s významným dopadem na Unii — Zařazení druhu rak červený (Procambarus clarkii) na seznam — Nedostatek osobního dotčení — Nařizovací akt vyžadující přijetí prováděcích opatření — Zjevná nepřípustnost“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/25

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – Pebagua v. Komise
   (Věc T-715/16) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Životní prostředí - Ochrana před invazními nepůvodními druhy - Prevence a regulace zavlékání či vysazování a šíření invazních nepůvodních druhů - Nařízení (EU) č. 1143/2014 - Prováděcí nařízení (EU) 2016/1141 - Přijetí seznamu invazních nepůvodních druhů s významným dopadem na Unii - Zařazení druhu rak červený (Procambarus clarkii) na seznam - Nedostatek osobního dotčení - Nařizovací akt vyžadující přijetí prováděcích opatření - Zjevná nepřípustnost“)
   (2018/C 094/33)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Navrhovatelka: Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) (Isla Mayor, Španělsko) (zástupce: A. Uceda Sosa, advokát)

      Odpůrkyně: Evropská komise (zástupci: C. Hermes a E. Sanfrutos Cano, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na základě článku 263 SFEU směřující ke zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/1141 ze dne 13. července 2016, kterým se přijímá seznam invazních nepůvodních druhů s významným dopadem na Unii podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1143/2014 (Úř. věst. 2016, L 189, s. 4).

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 441, 28.11.2016.


title: Věc C-708/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rayonen sad Asenovgrad (Bulharsko) dne 19. prosince 2017 – EVN Bulgaria Toplofikatsia EAD v. Nikolina Stefanova Dimitrova

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rayonen sad Asenovgrad (Bulharsko) dne 19. prosince 2017 – EVN Bulgaria Toplofikatsia EAD v. Nikolina Stefanova Dimitrova
   (Věc C-708/17)
   (2018/C 094/13)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Rayonen sad Asenovgrad

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: EVN Bulgaria Toplofikatsia EAD

      Žalovaná: Nikolina Stefanova Dimitrova

      Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 13 [odst.] 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/32/ES (1) ze dne 5. dubna 2004 tomu, aby podnik poskytující služby dálkového vytápění mohl vyžadovat odměnu za použitou tepelnou energii dodanou zařízením na dálkové vytápění v budově, které je ve spoluvlastnictví, poměrně k vytápěnému objemu bytů v soukromém vlastnictví podle plánu budovy, aniž by v tomto ohledu zohlednil skutečně dodané množství tepelné energie v jednotlivých bytech v soukromém vlastnictví?

               2)

               Je v souladu s článkem 27 směrnice 2011/83/EU (2) vnitrostátní právní úprava, která ukládá spotřebitelům, kteří jsou vlastníky bytových jednotek v budovách, na něž se vztahují právní předpisy o spoluvlastnictví, povinnost zaplatit odměnu za nevyužitou tepelnou energii, která však byla dodána zařízením na dálkové vytápění, které se nachází v budově, pokud ukončili využívání tepelné energie tak, že odstranili topná tělesa ve svých bytech nebo pracovníci podniku poskytujícího dálkové vytápění na jejich žádost technicky znemožnili topným tělesům dodávat tepelnou energii?

               3)

               Zavádí taková vnitrostátní právní úprava nekalou obchodní praktiku ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES (3) ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/32/ES ze dne 5. dubna 2006 o energetické účinnosti u
   konečného uživatele a o energetických službách a o zrušení směrnice Rady 93/76/EHS (Text s významem
   pro EHP) (Úř. věst. L 114, 27.4.2006, s. 64)

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. 2011, L 304, s. 64).

      (3)  Richtlinie 2005/29/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 11. Mai 2005 über unlautere Geschäftspraktiken im binnenmarktinternen Geschäftsverkehr zwischen Unternehmen und Verbrauchern und zur Änderung der Richtlinie 84/450/EWG des Rates, der Richtlinien 97/7/EG, 98/27/EG und 2002/65/EG des Europäischen Parlaments und des Rates sowie der Verordnung (EG) Nr. 2006/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates (Richtlinie über unlautere Geschäftspraktiken) (Text von Bedeutung für den EWR) (ABl. 2005, L 149, S. 22).


title: Věc C-654/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. listopadu 2017 společností Bayerische Motoren Werke AG proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. září 2017 ve věci T-671/14, Bayerische Motoren Werke AG v. Evropská komise

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/4

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. listopadu 2017 společností Bayerische Motoren Werke AG proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. září 2017 ve věci T-671/14, Bayerische Motoren Werke AG v. Evropská komise
   (Věc C-654/17 P)
   (2018/C 094/05)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bayerische Motoren Werke AG (zástupci: M. Rosenthal, G. Drauz a M. Schütte, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Freistaat Sachsen

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie (pátého senátu) ze dne 12. září 2017 ve věci T-671/14,

               2.

               zrušil rozhodnutí odpůrkyně ze dne 9. července 2014 ve věci SA.32009 (2011/C), které bylo napadeno žalobou podle čl. 263 odst. 4 SFEU v rozsahu, v jakém se částka (28 257 273 eur) převyšující částku 17 milionů eur požadované státní podpory ve výši 45 257 273 eur považuje za neslučitelnou s vnitřním trhem; jestliže a pokud by Soudní dvůr nemohl definitivně rozhodnout, podává se podpůrně návrh na vrácení věci Tribunálu Evropské unie;

               3.

               podpůrně: zrušil napadené rozhodnutí odpůrkyně ze dne 9. července 2014 ve věci SA.32009 (2011/C), které bylo napadeno žalobou podle článku 263 odst. 4 SFEU v rozsahu, v němž toto rozhodnutí zakazuje poskytnutí jakékoli podpory bez oznamovací povinnosti podle čl. 6 odst. 2 obecného nařízení o blokových výjimkách ve znění ze dne 6. srpna 2008 pro investiční projekty navrhovatelky a prohlašuje ji za neslučitelnou s vnitřním trhem, pokud tato pomoc převyšuje částku 17 milionů eur,

               4.

               uložil odpůrkyni podle čl. 138 odst. 1 a čl. 184 odst. 1 a 2 jednacího řádu Soudního dvora náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka uvádí následující důvody:

               1.

                  První důvod kasačního opravného prostředku: porušení čl. 107 odst. 3 SFEU

               Rozsudek je v rozporu s čl. 107 odst. 3 SFEU, protože Tribunál měl při správném posouzení napadeného rozhodnutí dospět k závěru, že neprovedení zvláštního přezkumu toho, zda a v jakém rozsahu by poskytnutí podpory vyvolalo účinky zkreslující hospodářskou soutěž, je porušením čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
               Napadený rozsudek nezohledňuje, že odpůrkyně neměla svůj přezkum omezit pouze na ex ante zjištění odhadovaných vyšších nákladů na projekt ve znevýhodněné lokalitě a u každé podpory přesahující tyto náklady „předpokládat“ narušení hospodářské soutěže bez ohledu na konkrétní postavení navrhovatelky na trhu.

               2.

                  První důvod kasačního opravného prostředku: porušení článku 288 SFEU, článku 3 a čl. 13 odst. 1 obecného nařízení o blokových výjimkách z roku 2008, jakož i zásady zákazu diskriminace

               Rozsudek je v rozporu s článkem 288 SFEU, jakož i s článkem 3 a čl. 13 odst. 1 obecného nařízení o blokových výjimkách z roku 2008, protože Tribunál při správném posouzení neměl odpůrkyni přiznat opětovnou pravomoc přezkoumat podpory a rozhodnutím vyhlásit její neslučitelnost s vnitřním trhem, pokud byly tyto podpory do výše maximální výše podpory podle článku 6 odst. 2 obecného nařízení o blokových výjimkách z roku 2008 na základě výše postaveného sekundárního práva Unie již meritorně prohlášeny za slučitelné s vnitřním trhem.
               Důsledkem napadeného rozsudku je navíc, že navrhovatelka je ve srovnání s dalšími účastníky hospodářské soutěže diskriminována zákazem získat podporu ve výši více než 17 milionů eur do maximální výše podpory podle obecného nařízení o blokových výjimkách z roku 2008. Každý, dokonce i hospodářský subjekt s dominantním postavením na trhu, by totiž ve srovnatelné situaci mohl pro srovnatelně vysokou investici získat podporu podle německého InvZulG do maximální výše podpory.


title: Věc C-725/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) dne 27. prosince 2017 – Toplofikatsia Sofia EAD v. Mitko Simeonov Dimitrov

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) dne 27. prosince 2017 – Toplofikatsia Sofia EAD v. Mitko Simeonov Dimitrov
   (Věc C-725/17)
   (2018/C 094/14)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

      Sofiyski rayonen sad

      Účastníci/ Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Toplofikatsia Sofia EAD

      Žalovaný: Mitko Simeonov Dimitrov

      Předběžné otázky

               1.

               Směrnice (1) vylučuje ze své působnosti právní předpisy tradičního smluvního práva o uzavření smlouvy, vylučuje však z této působnosti rovněž úpravu této velmi netypické, zákonem upravené struktury pro vznik smluvních vztahů?

               2.

               Pokud směrnice nevylučuje v tomto případě vlastní úpravu: Jedná se o smlouvu ve smyslu článku 5 směrnice nebo o něco jiného? Pokud se jedná o smlouvu nebo pokud tomu tak není: Je směrnice v tomto případě použitelná?

               3.

               Upravuje směrnice tento typ faktických smluv bez ohledu na to, kdy vznikly nebo platí směrnice pouze pro nově nabyté bytové jednotky nebo – ještě více restriktivně – pouze pro nově vybudované bytové jednotky (tedy odběrné místo, které požádalo o připojení k síti dálkového vytápění)?

               4.

               V případě, že je směrnice použitelná: je vnitrostátní právní úprava v rozporu s čl. 5 odst. 1 písm. f) ve spojení s odst. 2, které upravují právo, resp. obecnou možnost vypovězení právního vztahu?

               5.

               V případě, že je třeba uzavřít smlouvu: Je v tomto případě stanovena určitá forma a co musí obsahovat informace, které musí být poskytnuty spotřebiteli (v tomto případě: jednotlivému vlastníkovi bytové jednotky a nikoli společenství vlastníků)? Má skutečnost, že informace nebyly poskytnuty včas a nebyly zpřístupněny, vliv na vznik právního vztahu?

               6.

               Je třeba výslovný návrh, tedy formálně vyjádřená vůle spotřebitele k tomu, aby se stal účastníkem takového smluvního vztahu?

               7.

               Pokud smlouva byla uzavřena, bez ohledu na to, zda formálně či nikoli, je vytápění společných prostor budovy (zejména schodiště), součástí předmětu smlouvy a objednal spotřebitel službu pro tuto část služby, pokud v tomto ohledu neexistuje žádný výslovný návrh z jeho strany nebo dokonce celého společenství vlastníků (např. když byla odstraněna topná tělesa, z čehož je třeba vycházet v převážné většině případů – znalci neuvádí totiž topná tělesa ve společných prostorech budovy)?

               8.

               Je pro postavení vlastníka jako spotřebitele, který navrhl vytápění společných částí budovy, relevantní (nebo je v tom rozdíl), pokud vytápění je v jeho bytě, který vlastní, zastaveno?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES (Úř. věst. 2011, L 304, s. 64)


title: Věc C-677/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 4. prosince 2017 – M. Çoban v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 4. prosince 2017 – M. Çoban v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Věc C-677/17)
   (2018/C 094/06)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: M. Çoban

      Žalovaný: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Předběžná otázka

   Je třeba čl. 6 odst. 1 rozhodnutí č. 3/80 (1) vykládat s ohledem na článek 59 dodatkového protokolu v tom smyslu, že brání takové zákonné úpravě členského státu, jako je článek 4a TW, na základě které se schválené doplňková dávka odejme, pokud se zvýhodněná osoba přestěhuje do Turecka, a to i tehdy, když opustí území členského státu dobrovolně? Je přitom relevantní, že dotčená osoba v době odstěhování již nemá právo na pobyt na základě práva přidružení, ale je držitelem povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta – EU? Je přitom relevantní, že dotčená osoba má na základě vnitrostátních ustanovení možnost vrátit se během jednoho roku od odstěhování, a tím opět získat příplatek a že tato možnost trvá do doby, dokud je tato osoba držitelem povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta – EU?

      (1)  Rozhodnutí Rady přidružení č. 3/80 ze dne 19. září 1980 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení členských států Evropských společenství na turecké pracovníky a jejich rodiny (Úř. věst. 1983, C 110, s. 60).


title: Věc T-91/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. ledna 2018 – Itálie v. Komise „ESF — Operační program spadající pod cíl 1 týkající se regionu Sicílie — Snížení původně přiznaného finančního příspěvku — Metoda výpočtu pomocí extrapolace — Proporcionalita — Článek 39 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1260/1999 — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. ledna 2018 – Itálie v. Komise
   (Věc T-91/16) (1)

   („ESF - Operační program spadající pod cíl 1 týkající se regionu Sicílie - Snížení původně přiznaného finančního příspěvku - Metoda výpočtu pomocí extrapolace - Proporcionalita - Článek 39 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1260/1999 - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2018/C 094/22)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Gentilim, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Arenas a F. Tomat, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2015)9413 ze dne 17. prosince 2015 týkajícího se snížení příspěvku z Evropského sociálního fondu (ESF) pro Operační program pro region Sicílie, který je součástí rámce podpory strukturální pomoci Společenství v italských regionech, kterých se týká cíl č. 1 (CCI 1999IT 161PO011).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 136, 18.4.2016.


title: Věc C-679/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep Antwerpen (Belgie) dne 4. prosince 2017 – Vlaamse Gewest, zastoupený Vlaamse regering v osobě Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie (vlámský ministr rozpočtu, financí a energetiky) a Vlaamse Gewest, zastoupený Vlaamse regering v osobě Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw (vlámský ministr pro životní prostředí, přírodu a zemědělství) v. Johannes Huijbrechts

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep Antwerpen (Belgie) dne 4. prosince 2017 – Vlaamse Gewest, zastoupený Vlaamse regering v osobě Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie (vlámský ministr rozpočtu, financí a energetiky) a Vlaamse Gewest, zastoupený Vlaamse regering v osobě Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw (vlámský ministr pro životní prostředí, přírodu a zemědělství) v. Johannes Huijbrechts
   (Věc C-679/17)
   (2018/C 094/07)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep Antwerpen

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelé: Vlaamse Gewest (vlámský region), zastoupený Vlaamse regering (vlámskou vládou) v osobě Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie (vlámský ministr rozpočtu, financí a energetiky), Vlaamse Gewest (vlámský region), zastoupený Vlaamse regering (vlámskou vládou) v osobě Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw (vlámský ministr pro životní prostředí, přírodu a zemědělství)

      Odpůrce: Johannes Huijbrechts

      Předběžné otázky

               1)

               Dochází k porušení volného pohybu kapitálu ve smyslu článku 63 Smlouvy o fungování Evropské unie, když není dědicovi lesní oblasti, která se nachází v zahraničí a je udržitelným způsobem obhospodařována, poskytnuto osvobození od dědické daně pro tuto lesní oblast podle článku 55c Vlaams wetboek der successierechten (WS) [nyní článek 2.7.6.0.3 Vlaamse Codex Fiscaliteit (CF)], zatímco dědicovi lesní oblasti, která se nachází v tuzemsku a je udržitelným způsobem obhospodařována, osvobození od dědické daně pro tuto lesní oblast podle článku 55c WS (nyní článek 2.7.6.0.3 CF) poskytnuto je?

               2)

               Představuje zájem vlámské lesní oblasti ve smyslu článku 55c WS (nyní článek 2.7.6.0.3 CF) naléhavý důvod obecného zájmu, který odůvodňuje právní úpravu, ve které je použití osvobození od dědické daně omezeno na lesní oblasti obhospodařované udržitelným způsobem, které se nacházejí na území Vlámska?


title: Věc T-762/16: Usnesení Tribunálu ze dne 15. ledna 2018 – ArcelorMittal Belval & Differdange a ThyssenKrupp Steel Europe v. ECHA „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty, které má k dispozici ECHA — Žádost týkající se dokumentů a totožnosti původního žadatele o přístup k informacím o přihlašovateli látek podle nařízení (ES) č. 1907/2006 — Částečné odmítnutí přístupu — Zpětvzetí zamítavého rozhodnutí — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/26

         Usnesení Tribunálu ze dne 15. ledna 2018 – ArcelorMittal Belval & Differdange a ThyssenKrupp Steel Europe v. ECHA
   (Věc T-762/16) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty, které má k dispozici ECHA - Žádost týkající se dokumentů a totožnosti původního žadatele o přístup k informacím o přihlašovateli látek podle nařízení (ES) č. 1907/2006 - Částečné odmítnutí přístupu - Zpětvzetí zamítavého rozhodnutí - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2018/C 094/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ArcelorMittal Belval & Differdange SA (Esch-sur-Alzette, Lucembursko) a ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Německo) (zástupci: H. Scheidmann a M. Kottmann, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: původně M. Heikkilä, C. Buchanan a E. Maurage, poté M. Heikkilä, C. Buchanan a M. Broere, zmocněnci, ve spolupráci s G. Gilmore, barrister)

      Předmět věci

   Žaloba podaná na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí ECHA ATD/52/2016 ze dne 26. září 2016, oznámeného žalobkyním dne 28. září 2016, kterým byl poskytnut částečný přístup k požadovaným dokumentům týkajícím se starší žádosti o přístup k dokumentům v držení ECHA.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Již není třeba rozhodnout o žádosti o vstup do řízení jako vedlejší účastník podané Agence européenne des médicaments (EMA).

               3)

               Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklad řízení vynaložené společností ArcelorMittal Belval & Differdange SA a společností ThyssenKrupp Steel Europe AG.

               4)

               EMA ponese vlastní náklady související s žádostí o vstup do řízení jako vedlejší účastník.

      (1)  Úř. věst. C 14, 16.1.2017.


title: Věc T-28/18: Žaloba podaná dne 22. ledna 2018 – Marriott Worldwide v. EUIPO – AC Milan (AC MILAN)

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/33

         Žaloba podaná dne 22. ledna 2018 – Marriott Worldwide v. EUIPO – AC Milan (AC MILAN)
   (Věc T-28/18)
   (2018/C 094/44)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marriott Worldwide Corp. (Bethesda, Maryland, Spojené státy) (zástupkyně: A. Reid, solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: AC Milan SpA (Milán, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky „AC MILAN“ – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 182 615

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. listopadu 2017, ve věci R 356/2017-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a zamítl přihlášku EUTM pro napadené služby;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v tomto odvolacím řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001.


title: Věc T-157/17: Usnesení Tribunálu ze dne 22. ledna 2018 – Cristalfarma v. EUIPO – Novartis (ILLUMINA) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ILLUMINA — Zrušení napadeného rozhodnutí — Zánik předmětu sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/26

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. ledna 2018 – Cristalfarma v. EUIPO – Novartis (ILLUMINA)
   (Věc T-157/17) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ILLUMINA - Zrušení napadeného rozhodnutí - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2018/C 094/35)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cristalfarma Srl (Milán, Itálie) (zástupkyně: R. Almaraz Palmero, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. King a D. Gája, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Novartis AG (Bâle, Švýcarsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. ledna 2017 (věc R 1187/2016-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Novartis a Cristalfarma.

      Výrok

               1.

               Návrh na přerušení řízení podaný společností Cristalfarma Srl zamítá.

               2.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               3.

               Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Cristalfarma.

               4.

               Společnost Novartis AG ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 24.4.2017


title: Věc C-687/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. prosince 2017 Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 28. září 2017 ve věci T-138/15, Aanbestedingskalender BV a další v. Evropská komise

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 7. prosince 2017 Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 28. září 2017 ve věci T-138/15, Aanbestedingskalender BV a další v. Evropská komise
   (Věc C-687/17 P)
   (2018/C 094/08)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV (zástupci: C. T. Dekker, L. Fiorilli, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Nizozemské království, Slovenská republika

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadený rozsudek zcela nebo částečně v rozsahu, v němž byla žaloba navrhovatelek ve věci T-138/15 zamítnuta, a v důsledku toho:

               —

               zrušil, zcela nebo částečně, sporné rozhodnutí; nebo

               —

               podpůrně zrušil napadený rozsudek zcela nebo částečně v rozsahu, v němž byla žaloba navrhovatelek ve věci T-138/15 zamítnuta, a vrátil věc Tribunálu, aby rozhodl ve věci samé s přihlédnutím k poznatkům, které mu poskytne Soudní dvůr;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelky tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, nesprávně posoudil relevantní skutečnosti a neuvedl řádné a konsistentní odůvodnění tím, že měl za to a rozhodl, že jediný žalobní důvod žalobkyně je třeba zamítnout a žalobu tak zamítl v celém rozsahu, protože Komise byla oprávněna rozhodnout, že činnosti vykonávané TenderNed neměly hospodářskou povahu a že opatření dotčené v projednávané věci nezahrnovalo státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
   Navrhovatelky tvrdí, že hospodářská a nehospodářská povaha činností TenderNed, zejména její modul pro podávání nabídek, nelze považovat za stránky jedné jediné činnosti a že modul pro podávání nabídek TenderNed měl být považován za činnost hospodářské povahy, který je oddělitelný od výkonu veřejné moci. Navrhovatelé tvrdí, že Tribunál nepostupoval v souladu s judikaturou Soudního dvora týkající se testu, zda činnost má či nemá hospodářskou povahu.


title: Věc T-30/18: Žaloba podaná dne 23. ledna 2018 – Yado v. EUIPO – Dvectis CZ (Sedák)

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/34

         Žaloba podaná dne 23. ledna 2018 – Yado v. EUIPO – Dvectis CZ (Sedák)
   (Věc T-30/18)
   (2018/C 094/45)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: slovenština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Yado s.r.o. (Handlová, Slovensko) (zástupce: D. Futej, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Dvectis CZ s. r. o. (Brno, Česká republika)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporného (průmyslového) vzoru: Žalobkyně

      Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 2 371 591-0001

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. listopadu 2017, ve věci R 1017/2017-3.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí o nepřípustnosti odvolání;

               —

               uložil žalovanému povinnost projednat odvolání a rozhodnout;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů tohoto řízení vynaložených žalobkyní.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Nesprávné právní posouzení ve smyslu článku 52 nařízení č. 6/2002 a článku 65 nařízení č. 2245/2002;

               —

               porušení základního práva být vyslechnut;

               —

               porušení článku 7 nařízení č. 6/2002.


title: Věc C-689/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht München I (Německo) dne 8. prosince 2017 – Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“ v. Land Niedersachsen

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht München I (Německo) dne 8. prosince 2017 – Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“ v. Land Niedersachsen
   (Věc C-689/17)
   (2018/C 094/09)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht München I

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“

      Žalovaná: Land Niedersachsen

      Předběžná otázka

   Považují se havarijní zbytky v podobě kovového šrotu a zbytků hasicí vody kontaminované kaly a zbytky naloženého nákladu na palubě lodi za „odpad vzniklý v motorových vozidlech a vlacích a na palubě letadel a lodí“ podle čl. 1 odst. 3 písm. b) nařízení č. 1013/2006 (1)?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů, Úř. věst. 2006, L 190, s. 1.


title: Věc T-113/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. ledna 2018 – Arctic Cat v. EUIPO – Slazengers (Znázornění kočkovité šelmy ve skoku doprava) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka znázorňující kočkovitou šelmu ve skoku doprava — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie znázorňující kočkovitou šelmu ve skoku doleva — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. ledna 2018 – Arctic Cat v. EUIPO – Slazengers (Znázornění kočkovité šelmy ve skoku doprava)
   (Věc T-113/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka znázorňující kočkovitou šelmu ve skoku doprava - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie znázorňující kočkovitou šelmu ve skoku doleva - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 094/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Arctic Cat, Inc. (Thief River Falls, Minnesota, Spojené státy) (zástupci: M. Hartmann a S. Fröhlich, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Slazengers Ltd (Burnham, Spojené království)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. ledna 2016 (věc R 2953/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Slazengers a Arctic Cat.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnost Arctic Cat, Inc. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 175, 17. 5. 2016.


title: Věc T-178/17: Usnesení Tribunálu ze dne 18. ledna 2018 – W&O medical esthetics v. EUIPO – Fidia farmaceutici (HYALSTYLE) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie HYALSTYLE — Nedostatek dobré víry — Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Návrh na výslech svědků — Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 94 odst. 1 nařízení 2017/1001) — Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. ledna 2018 – W&O medical esthetics v. EUIPO – Fidia farmaceutici (HYALSTYLE)
   (Věc T-178/17) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie HYALSTYLE - Nedostatek dobré víry - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Návrh na výslech svědků - Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 94 odst. 1 nařízení 2017/1001) - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
   (2018/C 094/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: W&O medical esthetics GmbH (Oberursel, Německo) (zástupce: A. Finkentey, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Söder, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Itálie) (zástupci: R. Kunz-Hallstein a H. Kunz-Hallstein, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. ledna 2017 (věc R 872/2016-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi W&O medical esthetics a Fidia farmaceutici.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost W&O medical esthetics GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Fidia farmaceutici SpA.

      (1)  Úř. věst. C 144, 8.5.2017.


title: Věc C-11/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. ledna 2018 Oleksandrem Viktorovyčem Klymenkem proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 8. listopadu 2017 ve věci T-245/15, Klymenko v. Rada

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. ledna 2018 Oleksandrem Viktorovyčem Klymenkem proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 8. listopadu 2017 ve věci T-245/15, Klymenko v. Rada
   (Věc C-11/18 P)
   (2018/C 094/15)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Oleksandr Viktorovyč Klymenko (zástupkyně: M. Phelippeau, advokátka)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr zrušil rozsudek Tribunálu (šestého senátu) ze dne 8. listopadu 2017 ve věci T-245/15.
   Navrhovatel navrhuje, aby Soudní dvůr vyhověl návrhovým žádáním předloženým navrhovatelem v řízení před Tribunálem v rozsahu upřesněném níže, a to:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015 (1); a prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015 (2);

               —

               zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/318 ze dne 4. března 2016 (3); a prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/311 ze dne 4. března 2016 (4);

               —

               zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/381 ze dne 3. března 2017 (5); a prováděcí nařízení Rady (EU) 2017/374 ze dne 3. března 2017 (6),

         v rozsahu, v němž se uplatní na navrhovatele, a uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku a o žalobě na neplatnost formulované v návrhu na úpravu žaloby.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu tohoto kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel následující důvody:
   Zaprvé tvrdí, že Tribunál měl neoprávněně za to, že Rada Evropské unie nezjistila skutečné a konkrétní důvody, které odůvodnily omezující opatření uložená navrhovateli, a že Tribunál nesprávně popsal Generální prokuraturu Ukrajiny jako „vysoký soudní orgán“.
   Zadruhé tvrdí, že Tribunál nezohlednil, že kritérium zápisu na seznam obsažené v dotčených aktech odpovídalo cílům SZBP.
   Zatřetí tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že omezující opatření nepředstavuje porušení vlastnického práva.

      (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2015, L 62, s. 25).

      (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2015, L 62, s. 1).

      (3)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/318 ze dne 4. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2016, L 60, s. 76).

      (4)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/311 ze dne 4. března 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2016, L 60, s. 1).

      (5)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/381 ze dne 3. března 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2017, L 58, s. 34).

      (6)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2017/374 ze dne 3. března 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2017, L 58, s. 1).


title: Věc T-46/18: Žaloba podaná dne 30. ledna 2018 – Comune di Milano v. Rada

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/35

         Žaloba podaná dne 30. ledna 2018 – Comune di Milano v. Rada
   (Věc T-46/18)
   (2018/C 094/46)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Comune di Milano (Milán, Itálie) (zástupci: F. Sciaudone a M. Condinanzi, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil ve smyslu článku 263 SFEU rozhodnutí Rady ze dne 20. listopadu 2017 přijaté na 3579. zasedání Rady pro obecné záležitosti a týkající se výběru nového sídla Evropské agentury pro léčivé přípravky („EMA“), zveřejněné prostřednictvím tiskové zprávy obsahující zápis z jednání (Outcome of the Council meeting (3579th Council meeting)), Presse 65, provisional version, v rozsahu, v němž se stanoví, že novým sídlem Evropské agentury pro léčivé přípravky je Amsterodam;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci.

                           —

                           Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že cílem sledovaným Radou prostřednictvím výběrového řízení bylo určit nejlepší nabídku pro přemístění sídla EMA ve světle předem stanovených výběrových kritérií. Naproti tomu výběr nového sídla EMA losováním bez předběžného šetření je v rozporu s cílem, stanoveným při stanovení procesních pravidel, výběru nejlepší nabídky transparentním rozhodovacím procesem na základě technických posouzení a specifických předem stanovených kritérií, a znemožnil ověření neexistence rovnocennosti mezi oběma kandidaturami měst Milán a Amsterodam.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásad řádné správy a transparentnosti.

                           —

                           Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že napadené rozhodnutí je protiprávní v rozsahu, v němž je výsledkem rozhodovacího procesu, který se vyznačoval (i) neexistencí formální struktury a metod, které mají zaručit nezbytnou transparentnost, a (ii) nedostatečným zohledněním okolností relevantních pro dotčené posouzení.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení rozhodnutí Rady ze dne 1. listopadu 2009, kterým se přijímá její jednací řád, jakož i procesních pravidel ze dne 31. října 2017.

                           —

                           Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že způsob, jakým bylo hlasování provedeno, a výsledek rozhodnutí ze dne 20. listopadu 2017 rovněž představují důvody protiprávnosti tohoto rozhodnutí, jelikož porušují zvláštní pravidla, která měla Rada dodržet.


title: Věc T-784/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 18. ledna 2018 – Strabag Belgium v. Parlament „Řízení o předběžných opatřeních — Veřejné zakázky na stavební práce — Návrh na předběžné opatření — Čekací lhůta — Neobvykle nízká nabídka — Fumus boni juris — Naléhavost — Zvážení zájmů“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/28

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 18. ledna 2018 – Strabag Belgium v. Parlament
   (Věc T-784/17 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky na stavební práce - Návrh na předběžné opatření - Čekací lhůta - Neobvykle nízká nabídka - Fumus boni juris - Naléhavost - Zvážení zájmů“)
   (2018/C 094/37)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Strabag Belgium (Antverpy, Belgie) (zástupci: M. Schoups, K. Lemmens a M. Lahbib, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: Z. Nagy a B. Simon, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU, který směřuje k odkladu vykonatelnosti rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. listopadu 2017 o zamítnutí nabídky žalobkyně a přidělení zakázky pěti jiným předkladatelům, která se týká rámcové smlouvy o všeobecných pracích na budovách Evropského parlamentu v Bruselu (Belgie) (výzva k podávání nabídek č. 06/D 20/2017/M036), a k uložení povinnosti Parlamentu předložit různé dokumenty.

      Výrok

               1)

               Vykonatelnost rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. listopadu 2017, kterým byla zamítnuta nabídka společnosti Strabag Belgium a zakázka přidělena pěti jiným předkladatelům nabídky, která se týká rámcové smlouvy o všeobecných pracích na budovách Parlamentu v Bruselu (Belgie) (výzva k podávání nabídek č. 06/D 20/2017/M036), se odkládá.

               2)

               Návrh se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Usnesení ze dne 6. prosince 2017, Strabag Belgium v. Parlament (T-784/17 R), se zrušuje.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-21/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Svea hovrätt (Švédsko) dne 11. ledna 2018 – Textilis Ltd, Ozgur Keskin v. Svenskt Tenn Aktiebolag

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Svea hovrätt (Švédsko) dne 11. ledna 2018 – Textilis Ltd, Ozgur Keskin v. Svenskt Tenn Aktiebolag
   (Věc C-21/18)
   (2018/C 094/16)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Svea hovrätt

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelé: Textilis Ltd, Ozgur Keskin

      Odpůrkyně: Svenskt Tenn Aktiebolag

      Předběžné otázky

               1)

               Má být článek 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2424 (1) ze dne 16. prosince 2015, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 207/2009 o ochranné známce Společenství, vykládán v tom smyslu, že čl. 7 odst. 1 písm. e) bod iii) lze v jeho novém znění použít pro účely posouzení neplatnosti soudem [podle článku 52 odst. 1 písm. a) směrnice o ochranných známkách], které je provedeno po vstupu novely v platnost, konkrétně po 23. březnu 2016, a to i když se žaloba týká určení neplatnosti a tato žaloba byla podána před tímto datem, a tudíž se týká ochranné známky zapsané do rejstříku před tímto datem?

               2)

               Má být čl. 7 odst. 1 písm. e) bod iii) nařízení o ochranné známce v platném znění vykládán v tom smyslu, že do jeho působnosti spadá označení, které je tvořeno dvojrozměrným znázorněním dvojrozměrného výrobku, například látka ozdobená dotčeným označením?

               3)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku, podle jakých zásad má být vykládáno sousloví „označení tvořená výlučně tvarem (nebo jinou vlastností výrobku), který dává výrobku podstatnou hodnotu“ v čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu iii) nařízení o ochranné známce v případě, kdy se zápis do rejstříku vztahuje na širokou škálu tříd výrobků a jednotlivých výrobků a označení může být umístěno na výrobky různými způsoby? Má být posouzení provedeno na základě objektivnějších nebo obecnějších kritérií, například nejprve z hlediska vzhledu ochranné známky a možností jejího umístění na různé výrobky, to znamená bez ohledu na způsob, jakým majitel ochranné známky de facto může umístit nebo může zamýšlet umístit označení na různé výrobky?

      (1)  Úř. věst. 2015 L 341, s. 21.


title: Věc T-172/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. ledna 2018 – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni v. Komise „Státní podpory — Snížení daní a příspěvků dlužných podniky nacházejícími se v oblastech postižených přírodními pohromami, ke kterým došlo v Itálii — Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem a ukládající jejich navrácení — Žaloba na neplatnost — Nabyté právo případného příjemce — Bezprostřední a osobní dotčení — Přípustnost — Rovné zacházení — Legitimní očekávání“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. ledna 2018 – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni v. Komise
   (Věc T-172/16) (1)

   („Státní podpory - Snížení daní a příspěvků dlužných podniky nacházejícími se v oblastech postižených přírodními pohromami, ke kterým došlo v Itálii - Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem a ukládající jejich navrácení - Žaloba na neplatnost - Nabyté právo případného příjemce - Bezprostřední a osobní dotčení - Přípustnost - Rovné zacházení - Legitimní očekávání“)
   (2018/C 094/24)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni Srl (Katánie, Itálie) (zástupce: E. Castorina, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Stancanelli a V. Bottka, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh znějící na „slaďující výklad“ rozhodnutí Komise (EU) 2016/195 ze dne 14. srpna 2015 o opatření SA.33083 (12/C) (ex 12/NN), které prováděla Itálie a které se týká snížení daní a příspěvků souvisejícího s přírodními pohromami (všechna odvětví kromě zemědělství), a o opatření SA.35083 (12/C) (ex 12/NN), které prováděla Itálie a které se týká snížení daní a příspěvků souvisejícího se zemětřesením v regionu Abruzzo v roce 2009 (všechna odvětví kromě zemědělství) (Úř. věst. 2016, L 43, s. 1), a podpůrně návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení tohoto rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc C-692/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 11. prosince 2017 – Paulo Nascimento Consulting — Mediação Imobiliária Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 11. prosince 2017 – Paulo Nascimento Consulting — Mediação Imobiliária Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Věc C-692/17)
   (2018/C 094/10)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Paulo Nascimento Consulting — Mediação Imobiliária Lda

      Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Předběžná otázka

   Pro účely uplatnění výjimky podle čl. 135 odst. 1 písm. b) směrnice o DPH (1), zahrnují pojmy „poskytnutí“, „sjednání“ či „správa úvěrů“ úplatné postoupení procesního postavení – osoby povinná k dani – ve prospěch třetí osoby v rámci vymáhání pohledávky prostřednictvím výkonu rozhodnutí uznaného na základě soudního rozhodnutí, která je důsledkem porušení smlouvy o zprostředkování prodeje nemovitosti, spolu s DPH splatnou ke dni uskutečnění platby a s úroky z prodlení vzniklými až do dne úplného splacení pohledávky?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2009 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc T-610/16: Usnesení Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – PC v. EASO

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/36

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – PC v. EASO
   (Věc T-610/16) (1)

   (2018/C 094/47)
   Jednací jazyk: finština
   Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 269, 14.8.2017.


title: Věc C-36/18: Žaloba podaná dne 18. ledna 2018 – Evropská komise v. Řecká republika

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/14

         Žaloba podaná dne 18. ledna 2018 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-36/18)
   (2018/C 094/17)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou, M. Morales Puerta a G. von Rintelen)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Parlamentu a Rady 2014/89/EU ze dne 23. července 2014, kterou se stanoví rámec pro územní plánování námořních prostor (1), nebo v každém případě tím, že o uvedených předpisech neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 15 této směrnice.

               —

               uložil Řecké republice penále ve výši 31 416 eur za den ode dne vyhlášení rozsudku Soudního dvora.

               —

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               —

               Podle článku 15 směrnice měly členské státy provést směrnici o rámci pro územní plánování námořních prostor do svého vnitrostátního právního řádu do 18. září 2016 a měly o tom uvědomit Komisi. Nicméně Komise od Řecké republiky neobdržela odpověď ani na výzvu dopisem, ani na zaslané odůvodněné stanovisko, a proto navrhuje, aby bylo konstatováno nesplnění povinnosti spočívající v neuvedení ustanovení vnitrostátního práva do souladu se směrnicí ve smyslu článku 258 SFEU.

               —

               Pro zavedení postupů, na základě nichž mohou orgány každého členského státu v rámci svých pravomocí posuzovat a organizovat lidskou činnost v námořních oblastech, aby dosáhly ekologických, ekonomických a sociálních cílů, Komise v souladu s publikovaným sdělením o uplatňování čl. 260 odst. 3 SFEU (2) zároveň navrhuje uložení penále ve výši 31 416 eur za den, a to se zohledněním zejména závažnosti nesplnění povinnosti (tj. zohlednění cílů směrnice, které se týkají společné rybářské politiky, námořní dopravy, zachování a ochrany životního prostředí a energie, ale též dopadu na dotčené hospodářské subjekty).

      (1)  Úř. věst 2014, L 25,s. 135.

      (2)  Úř. věst 2011, C 12,s. 1.


title: Věc T-367/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. ledna 2018 – Brunner v. EUIPO – CBM (H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE — Starší slovní ochranná známka Evropské unie HOLY — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. ledna 2018 – Brunner v. EUIPO – CBM (H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE)
   (Věc T-367/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE - Starší slovní ochranná známka Evropské unie HOLY - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 094/25)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Gerd Brunner (Moosthenning, Německo) (zástupkyně: N. Maenz a D. Oerter, advokátky)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: CBM Creative Brands Marken GmbH (Curych, Švýcarsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. května 2016 (věc R 2943/2014–5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností CBM a G. Brunnerem.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Gerdu Brunnerovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 305, 22.8.2016.


title: Věc T-820/17: Žaloba podaná dne 15. prosince 2017 – Frinsa del Noroeste v. EUIPO – Alimentos Friorizados (Alfrisa)

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/28

         Žaloba podaná dne 15. prosince 2017 – Frinsa del Noroeste v. EUIPO – Alimentos Friorizados (Alfrisa)
   (Věc T-820/17)
   (2018/C 094/38)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Ribeira, Španělsko) (zástupce: J. Botella Reyna, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Alimentos Friorizados, SA (Barberá del Vallés, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel/Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „Alfrisa“ – Přihláška č. 14 899 223

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. září 2017, ve věci R 956/2017-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               dicte resolución que anule las resoluciones de la EUIPO que desestiman la oposición y el recurso presentados por esta parte referentes a la marca comunitaria no 14 899 223 „Alfrisa“ para los productos y servicios de la clase 29 y 35;

               —

               las costas recaigan sobre el solicitante de la marca controvertida conforme con lo establecido en el artículo 85 del RMUE y la regla 94 del RMC.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-561/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. ledna 2018 – Galocha v. Společný podnik Fusion for Energy „Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Výběrové řízení společného podniku Fusion for Energy — Seznamy úspěšných uchazečů — Vada výběrového řízení — Následné akty určené třetím osobám — Zájmy třetích osob — Zájem služby“

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. ledna 2018 – Galocha v. Společný podnik Fusion for Energy
   (Věc T-561/16) (1)

   („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Výběrové řízení společného podniku Fusion for Energy - Seznamy úspěšných uchazečů - Vada výběrového řízení - Následné akty určené třetím osobám - Zájmy třetích osob - Zájem služby“)
   (2018/C 094/26)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Yosu Galocha (Madrid, Španělsko) (zástupci: A. Asmaryan Degtyareva a R-B. Dan, advokáti)

      Žalovaná: Společný evropský podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy (zástupci: R. Hanak, G. Poszler a S. Bernal Blanco, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 270 SFEU a znějící především na zrušení rozhodnutí výběrové komise o nezapsání jména žalobce na seznamy úspěšných uchazečů výběrového řízení F4E/CA/ST/FGIV/2015/001, oznámeného e-mailem vedoucího oddělení lidských zdrojů Společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy ze dne 4. června 2015, na zrušení uvedených seznamů úspěšných uchazečů a na zrušení rozhodnutí zaměstnat úspěšné uchazeče nacházející se v těchto seznamech.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí výběrové komise o nezapsání jména Yosi Galoche na seznamy úspěšných uchazečů výběrového řízení F4E/CA/ST/FGIV/2015/001, oznámené e-mailem vedoucího oddělení lidských zdrojů Společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy ze dne 4. června 2015, se zrušuje.

               2)

               Seznamy úspěšných uchazečů výběrového řízení F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 se zrušují.

               3)

               Rozhodnutí Společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy zaměstnat úspěšné uchazeče uvedené na seznamech úspěšných uchazečů výběrového řízení F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 se zrušují.

               4)

               Ve zbývající části se žaloba odmítá.

               5)

               Společnému evropskému podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně těch, které byly vynaloženy v rámci řízení o předběžných opatřeních.

      (1)  Úř. věst. C 328, 5.10.2015 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-117/15 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc T-642/16: Usnesení Tribunálu ze dne 18. ledna 2018 – Iame v. EUIPO – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/36

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. ledna 2018 – Iame v. EUIPO – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)
   (Věc T-642/16) (1)

   (2018/C 094/48)
   Jednací jazyk: italština
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 392, 24.10.2016.


title: Věc C-59/18: Žaloba podaná dne 30. ledna 2018 – Italská republika v. Rada Evropské unie

text:
               12.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/15

         Žaloba podaná dne 30. ledna 2018 – Italská republika v. Rada Evropské unie
   (Věc C-59/18)
   (2018/C 094/18)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, S. Fiorentino a C. Colelli, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr Evropské unie:

               —

               zrušil rozhodnutí přijaté v rámci zasedání Rady Evropské unie dne 20. listopadu 2017 – 14559/17 ve složení Rady pro obecné záležitosti, které bylo zveřejněno ve formě tiskové zprávy obsahující zápis z jednání [Outcome of the Council meeting (3579th Council meeting)], a to v části, v níž stanoví, že novým sídlem Evropské agentury pro léčivé přípravky bude Amsterodam, a následně určil, že toto sídlo bude v Miláně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Italská vláda před Soudním dvorem Evropské unie žalobou napadla rozhodnutí, které bylo přijato v rámci zasedání Rady Evropské unie dne 20. listopadu 2017 – 14559/17 ve složení Rady pro obecné záležitosti a zveřejněno ve formě tiskové zprávy obsahující zápis z jednání [Outcome of the Council meeting (3579th Council meeting)], a to v části, v níž stanoví, že novým sídlem Evropské agentury pro léčivé přípravky bude Amsterodam. Na podporu žaloby italská vláda předložila jeden žalobní důvod, který vychází z údajného zneužití pravomoci z důvodu nedostatečného prošetření a zkreslení skutečností vzhledem k nesouladu mezi faktickou situací sídla v Amsterodamu a informacemi poskytnutými během nabídkového řízení.