title: Věc T-115/10: Žaloba podaná dne 4. března 2010 — Spojené království v. Komise

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/75

         Žaloba podaná dne 4. března 2010 — Spojené království v. Komise
   (Věc T-115/10)
   2010/C 113/109
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: S. Ossowski, zmocněnec, ve spolupráci s D. Wyattem, QC, a M. Woodem, Barrister)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2010/45/EU ze dne 22. prosince 2009, kterým se přijímá třetí aktualizovaný seznam lokalit významných pro Společenství ve středomořské biogeografické oblasti podle směrnice Rady 92/43/EHS (1) (směrnice o přírodních stanovištích (2)), v rozsahu, v němž za lokalitu významnou pro Společenství označuje Estrecho Oriental s kódem ES6120032,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svým návrhem žalobce zpochybňuje platnost rozhodnutí Komise 2010/45/EU [oznámeného pod číslem K(2009) 10406] v rozsahu, v němž za lokalitu významnou pro Společenství označuje Estrecho Oriental, a domáhá se zrušení položky Estrecho Oriental v seznamu lokalit významných pro Společenství.
   Na podporu svých tvrzení žalobce uplatňuje následující žalobní důvody.
   Zaprvé, žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí bylo přijato v rozporu se směrnicí 92/43/EHS, jelikož zahrnutí španělského Estrecho Oriental na seznam lokalit významných pro Společenství nebylo s touto směrnicí slučitelné vzhledem k tomu, že

               —

               značná část rozlohy této lokality se nachází v Pobřežních vodách britského Gibraltaru, které ve skutečnosti ovládá Spojené království, a nikoli Španělsko, a

               —

               se zcela kryje se stávající lokalitou významnou pro Společenství Southern Waters of Gibraltar (Spojené království).

         Zadruhé, žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí bylo přijato v rozporu se zásadou právní jistoty, vzhledem k tomu, že záměrem zahrnutí Estrecho Oriental na seznam lokalit významných pro Společenství je uložit Španělsku povinnosti podle směrnice 92/43/EHS ve vztahu k území, které je součástí stávající lokality významné pro Společenství, a ve vztahu k němuž jsou tytéž povinnosti směrnicí uloženy již vládě Gibraltaru. V důsledku toho může být omezena nebo zpochybněna pravomoc vlády Gibraltaru k provedení směrnice v lokalitě významné pro Společenství Southern Waters of Gibraltar a k prosazování práva Gibraltaru v Pobřežních vodách britského Gibraltaru, čímž zakládá právní nejistotu pro vládu Gibraltaru i občany EU.
   Zatřetí, žalobce uvádí, že napadené rozhodnutí bylo přijato v rozporu se zásadou proporcionality, vzhledem k tomu, že uvedení španělského Estrecho Oriental na seznam lokalit významných pro Společenství tak, že zahrnuje celou lokalitu významnou pro Společenství Southern Waters of Gibraltar (Spojené království) a jiné části Pobřežních vod britského Gibraltaru, není ani způsobilé, ani nezbytné k dosažení cílů ochrany životního prostředí sledovaných směrnicí 92/43/EHS.
   Konečně, žalobce uvádí, že napadené zahrnutí Estrecho Oriental na seznam lokalit významných pro Společenství musí být zrušeno v plném rozsahu, jelikož důsledkem částečného zrušení této položky by se změnila její hmotněprávní podstata a Soudní dvůr by ji musel změnit, musel by znovu vypočítat ústřední bod lokality významné pro Společenství a její rozlohu, jakož i z hlediska životního prostředí zhodnotit, zda zbývající část lokality může být kvalifikována jako lokalita významná pro Společenství.

      (1)  Úř. věst. 2010 L 30, s. 322.

      (2)  Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102).


title: Věc T-286/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Fidelio v. OHIM (Hallux) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Hallux — Absolutní důvod pro zamítnutí — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               12.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/9

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Fidelio v. OHIM (Hallux)
   (Věc T-286/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Hallux - Absolutní důvod pro zamítnutí - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 46/13
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fidelio KG (Linec, Rakousko) (zástupce: M. Gail, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 21. května 2008 (věc R 632/2007-4), týkajícímu se zápisu slovního označení Hallux jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Fidelio KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 27.9.2008.


title: Věc T-586/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2011 — Aktieselskabet af 21. november 2001 v. OHIM — Parfums Givenchy (only givenchy) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství only givenchy — Slovní ochranná známka Společenství a starší národní slovní ochranné známky ONLY — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Dobré jméno — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“ )

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/50

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2011 — Aktieselskabet af 21. november 2001 v. OHIM — Parfums Givenchy (only givenchy)
      (Věc T-586/10) (1)

      (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství only givenchy - Slovní ochranná známka Společenství a starší národní slovní ochranné známky ONLY - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Dobré jméno - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009)
      (2012/C 25/97)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Dánsko) (zástupce: C. Barrett Christiansen, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: V. Melgar, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Parfums Givenchy SA (Levallois-Perret, Francie)

         Předmět věci

      Žaloba na zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. října 2010 (věc R 1556/2009-2) týkajícího se námitkového řízení mezi společnostmi Aktieselskabet af 21. november 2001 a Parfums Givenchy SA.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Aktieselskabet af 21. november 2001 se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


title: Věc C-530/08: Žaloba podaná dne 2. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Maďarská republika

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/21

         Žaloba podaná dne 2. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Maďarská republika
   (Věc C-530/08)
   (2009/C 19/38)
   Jednací jazyk: maďarština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Støvlbæk, B. Béres, advokáti)

      Žalovaná: Maďarská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Maďarská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (1), nebo je přinejmenším neoznámila Komisi, neplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice;

               —

               uložit Maďarské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2005/36/ES uplynula dne 10. října 2007.

      (1)  Úř. věst. L 255, s. 22.


title: Věc C-521/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. listopadu 2010 Grúas Abril Asistencia, S.L. proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 24. srpna 2010 ve věci T-386/09, Grúas Abril Asistencia, S.L. v. Evropská komise

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. listopadu 2010 Grúas Abril Asistencia, S.L. proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 24. srpna 2010 ve věci T-386/09, Grúas Abril Asistencia, S.L. v. Evropská komise
   (Věc C-521/10 P)
   ()
   2011/C 30/30
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Grúas Abril Asistencia, S.L. (zástupce: R. García García, abogado)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Přijmout předložená tvrzení, po provedení příslušného řízení zrušit usnesení o nepřípustnosti a prohlásit žalobu na neplatnost za přípustnou, jelikož žalobkyně má aktivní legitimaci k jejímu podání, a rozhodnout ve věci samé v souladu s návrhovými žádáními uvedenými v žalobě.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení Tribunálu, kterým byla prohlášena za nepřípustnou žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí Evropské komise nezahájit řízení k nápravě oznámených porušení. Tribunál argumentuje tím, že jednotlivec nemůže takové odmítnutí napadnout žalobou.
   Žalobkyně tvrdí, že podle článku 230 ES, článku III-365 Smlouvy o Ústavě pro Evropu a judikatury jsou jednotlivci oprávněni podat žalobu na neplatnost proti rozhodnutí, které je jim určeno a bezprostředně a osobně se jich dotýká. Žalobkyně požaduje zrušení usnesení o nepřípustnosti, a v důsledku toho prohlášení podané žaloby na neplatnost za přípustnou.


title: Věc T-424/13: Žaloba podaná dne 7. srpna 2013 — Jinan Meide Casting v. Rada

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/36

         Žaloba podaná dne 7. srpna 2013 — Jinan Meide Casting v. Rada
   (Věc T-424/13)
   2013/C 325/60
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Ťi-nan, Čína) (zástupce: R. Antonini a E. Monard, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 430/2013 ze dne 13. května 2013 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem pocházejícího z Čínské lidové republiky a Thajska, o konečném výběru prozatímního cla uloženého z tohoto dovozu a o ukončení řízení s ohledem na Indonésii (Úř. věst. L 129, s. 1) a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení práva žalobkyně na obhajobu a porušení čl. 6 odst. 7, čl. 20 odst. 2 a 4 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51), neboť jí nebyly zpřístupněny ani sděleny informace relevantní pro stanovení běžné hodnoty.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že odmítnutí určitých úprav požadovaných žalobkyní je v rozporu s čl. 2 odst. 10 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 a s článkem 2.4 Dohody WTO o provádění článku VI Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) z roku 1994. Žalobkyně má podpůrně za to, že Rada porušila článek 296 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že stanovování běžné hodnoty jiných než odpovídajících typů výrobků je v rozporu s čl. 2 odst. 7 písm. a), odst. 10 a odst. 10 písm. a), jakož i s čl. 2 odst. 11 ve spojení s čl. 2 odst. 7 psím. a), odst. 8 a 9 a čl. 9 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 a se zásadou nediskriminace.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 2 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, neboť o určení, zda pro žalobkyni převažují tržní podmínky, nebylo rozhodnuto do tří měsíců od zahájení šetření.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že zjišťování újmy na základě nepřesných informací o dovozech je v rozporu s čl. 3 odst. 1, 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009.


title: Věc T-359/08: Žaloba podaná dne 3. září 2008 – Španělsko v. Komise

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/45

         Žaloba podaná dne 3. září 2008 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-359/08)
   (2008/C 272/89)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: J. Rodríguez Cárcamo)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce
   Španělské království navrhuje Soudu prvního stupně, aby:

               —

               neuplatňoval Pokyny pro určení finančních oprav, které mají být uplatněny na výdaje spolufinancované ze strukturálních fondů a fondu soudržnosti v případě porušení pravidel o veřejných zakázkách, konečné znění ze dne 29. listopadu 2007, COCOF 07/0037/03-ES

               —

               zrušil rozhodnutí Komise Evropských společenství K(2008) 3243 ze dne 25. června 2008 o snížení podpory z Fondu soudržnosti skupině projektů č. 2001.ES.16.C.P.E.045 (nakládání s odpady v Galicii-2001) (skupina II) a

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tento spor se dotýká čtyř podskupin projektů týkajících se Plánu pro nakládání s pevným městským odpadem v Galicii. Původně poskytnuté financování ze strany Společenství dosahovalo pro celou skupinu projektů 80 % dotovatelných veřejných výdajů.
   V dopise Komise zaslaném žalobci v dubnu 2006 byly navrženy opravy nesrovnalostí zjištěných během předchozího auditu. V závěru uvedeného dokumentu byly uvedeny návrhy finančních oprav. První návrh, týkající se nesrovnalosti sankcionované v rozhodnutí, vycházel z rozdílu mezi kritérii pro kategorizaci určitých zakázek. Návrh finanční opravy z toho důvodu dosáhl 59 652,48 eur.
   Vstup nových „Pokynů pro určení finančních oprav, které mají být uplatněny na výdaje spolufinancované ze strukturálních fondů a fondu soudržnosti v případě porušení pravidel o veřejných zakázkách“ v platnost na konci roku 2007 způsobil zpřísnění konečných uložených oprav, neboť v nich obsažená kritéria předpokládají závažnější opravy než opravy vyplývající z uplatnění dosud platných Pokynů.
   Na podporu svých tvrzení se žalobce zaprvé v souladu s ustanovením článku 241 Smlouvy o ES dovolává neplatnosti uvedených Pokynů z roku 2007, neboť má za to, že jsou v rozporu s čl. 7 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1164/94 ze dne 16. května 1994 o zřízení Fondu soudržnosti a článkem 17 nařízení Komise (ES) č. 1386/2002 ze dne 29. července 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1164/94 v rozsahu, v jakém zaprvé neupravují přesné finanční opravy, tedy opravy skutečně neoprávněných výdajů na účet Fondu, a zadruhé protože při stanovení takových oprav zohledňují jako základ pro výpočet opravy rozpočet veřejné zakázky, a nikoli ověřené výdaje, nebo v případě neexistence rozpočtu hodnotu zakázky.
   Pokyny z roku 2007 také porušují:

               —

               obecnou zásadu transparentnosti zakotvenou v článku 255 Smlouvy o ES a v nařízení č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům orgánů, a to z důvodu jejich slabé veřejné dostupnosti způsobené formou, v níž byly přijaty, a jejich omezenou přístupností,

               —

               obecnou zásadu právní jistoty, a to z důvodu jejich zpětné platnosti, neboť se uplatňují na projekty schválené od roku 2000, a

               —

               povinnost odůvodnění.

         Ohledně rozhodnutí ze dne 25. června 2008 má žalobce navíc za to, že krom toho, že je založeno na protiprávním předpisu, rovněž porušuje čl. 7 odst. 1 uvedeného nařízení č. 1164/94 a článek 17 uvedeného nařízení č. 1386/2002, neboť zohledňuje jako základ pro výpočet opravy rozpočet veřejné zakázky, a nikoli ověřené výdaje, nebo v případě neexistence rozpočtu hodnotu zakázky.


title: Věc C-226/12: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. ledna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Oviedo — Španělsko) — Constructora Principado S.A. v. José Ignacio Menéndez Álvarez ( „Směrnice 93/13/EHS — Spotřebitelské smlouvy — Smlouva o prodeji nemovitosti — Zneužívající klauzule — Kritéria pro posouzení“ )

text:
               22.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 85/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. ledna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Oviedo — Španělsko) — Constructora Principado S.A. v. José Ignacio Menéndez Álvarez
   (Věc C-226/12) (1)

   (Směrnice 93/13/EHS - Spotřebitelské smlouvy - Smlouva o prodeji nemovitosti - Zneužívající klauzule - Kritéria pro posouzení)
   2014/C 85/05
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de Oviedo

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Constructora Principado S.A.

      Žalovaný: José Ignacio Menéndez Álvarez

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Audiencia Provincial de Oviedo — Výklad čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288) — Pojem „významná nerovnováha“ — Kritéria, která je třeba zohlednit

      Výrok

   Článek 3 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že:

               —

               existence „významné nerovnováhy“ nutně nevyžaduje, aby náklady, které spotřebitel musí na základě smluvní klauzule nést, na něj měly s ohledem na částku dotčené transakce významný hospodářský dopad, nýbrž tato existence může vyplývat ze samotného dostatečně závažného zásahu do právní situace, v níž se spotřebitel jakožto smluvní strana v souladu s platnými vnitrostátními ustanoveními nachází, ať již ve formě omezení obsahu práv, která podle těchto ustanovení z této smlouvy vyvozuje, nebo překážky výkonu těchto práv anebo uložení dodatečné povinnosti, kterou vnitrostátní pravidla nestanoví;

               —

               je na předkládajícím soudu, aby případnou existenci významné nerovnováhy posoudil s ohledem na povahu zboží nebo služeb, na které byla smlouva uzavřena, a s ohledem na všechny okolnosti, které provázely uzavření této smlouvy, a na všechny další klauzule smlouvy nebo jiné smlouvy, ze kterých vychází.

      (1)  Úř. věst. C 227, 28.7.2012.


title: Věc C-172/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Düsseldorf (Německo) dne 25. března 2016 – Ljiljana Kammerer, Frank Kammerer v. Swiss International Air Lines AG

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/31

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Düsseldorf (Německo) dne 25. března 2016 – Ljiljana Kammerer, Frank Kammerer v. Swiss International Air Lines AG
      (Věc C-172/16)
      (2016/C 211/40)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Düsseldorf

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Ljiljana Kammerer, Frank Kammerer

         Žalovaná: Swiss International Air Lines AG

         Předběžná otázka

      Má být dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě ze dne 21. června 1999 ve znění rozhodnutí č. 2/2010 Smíšeného výboru Společenství-Švýcarsko pro leteckou dopravu ze dne 26. listopadu 2010 vykládána v tom smyslu, že nařízení (ES) č. 261/2004 (1) platí v souladu se svým čl. 3 odst. 1 písm. a) i pro cestující v letecké dopravě, kteří plánují přiletět na letiště ve Švýcarsku ze třetí země?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, Úř. věst. L 46, s. 1.


title: Věc C-306/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varchoven administrativen sad (Bulharsko) dne 25. června 2014 – Direktor na Agencija „Mitnici“ v.  „Biovet“  AD

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varchoven administrativen sad (Bulharsko) dne 25. června 2014 – Direktor na Agencija „Mitnici“ v. „Biovet“ AD
   (Věc C-306/14)
   2014/C 303/33
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Varchoven administrativen sad

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku: Direktor na Agencija „Mitnici“

      Odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku:„Biovet“ AD

      Předběžné otázky

               1)

               Jaký význam má pojem „výrobní proces“ v čl. 27 odst. 2 písm. d) směrnice Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů (1); zahrnuje tento pojem čištění nebo dezinfekci jako procesy sloužící k dosažení určitých úrovní čistoty, které jsou stanoveny správnou výrobní praxí pro léčivé přípravky?

               2)

               Připouští čl. 27 odst. 2 písm. d) směrnice 92/83, aby poté, co členské státy stanovily zákonem osvobození alkoholu od harmonizované spotřební daně za podmínky, že tento alkohol je používán ve výrobním procesu a finální výrobek neobsahuje alkohol, byla zavedena právní úprava, podle níž se pro účely používání tohoto osvobození od daně alkohol užívaný k čištění nepovažuje za alkohol používaný ve výrobním procesu?

               3)

               Je s ohledem na zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání přípustné, aby fikce, jako je ta, kterou stanoví čl. 22 odst. 7 ZADS, byla zavedena s okamžitou účinností (tzn. bez přiměřeného období pro změnu chování účastníků na trhu), která v případě osvobození od spotřební daně zavedené členským státem s uplatněním jeho diskreční pravomoci omezuje vrácení daně z alkoholu používaného jako čisticí prostředek?

      (1)  Úř. věst. L 316, s. 21.


title: Věc T-398/05: Žaloba podaná dne  7. listopadu 2005  – Tesoka v. Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/28

         Žaloba podaná dne 7. listopadu 2005 – Tesoka v. Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek
   (Věc T-398/05)
   (2006/C 10/55)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sabrina Tesoka (Overijse, Belgie) (zástupce: J.-L. Fagnart, advokát)

      Žalovaná: Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit výslovné rozhodnutí o zamítnutí ze dne 14. října 2005;

               —

               rozhodnout, že žalobkyně může obdržet veškerou náhradu škody a veškeré výhody, na které si může činit nárok na základě svého odstoupení dne 2. srpna 2005 podle čl. 17 odst. 2 pododstavce 2 nařízení č. 1860/76, ve znění článku 8 nařízení ES č. 1111/2005 ze dne 24. června 2005;

               —

               uložit žalované, aby žalobkyni zaplatila spravedlivě stanovenou náhradu škody ve výši 35 000 eur, zvýšenou o úroky z prodlení se sazbou 7 % ode dne 2. srpna 2005;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, zaměstnankyně žalované od roku 2001, odstoupila dne 2. srpna 2005 za účelem získání peněžních výhod, které měli podle nařízení č. 1111/2005 obdržet zaměstnanci, kteří odstoupí do 4. srpna 2005. Svou žalobou žalobkyně uplatňuje, že žalovaná zamítla její žádost o náhradu škody, na kterou měla nárok, jakož i o dokumenty, které potřebovala pro získání sociální ochrany v zemi svého bydliště a žádá zrušení rozhodnutí týkajícího se tohoto zamítnutí, jakož i náhradu údajně utrpěné škody.
   Na podporu své žaloby uplatňuje porušení čl. 17 odst. 2 pododstavce 2 nařízení č. 1860/76, ve znění článku 8 nařízení ES č. 1111/2005, porušení článku 28a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství, ustanovení nařízení Komise 91/88 ze dne 13. ledna 1988, jakož i svého legitimního očekávání.


title: Věc T-460/11: Žaloba podaná dne 19. srpna 2011 — Scandic Distilleries v. OHIM — Bürgerbräu, August Röhm & Söhne (BÜRGER)

text:
               12.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/24

         Žaloba podaná dne 19. srpna 2011 — Scandic Distilleries v. OHIM — Bürgerbräu, August Röhm & Söhne (BÜRGER)
   (Věc T-460/11)
   2011/C 331/46
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Scandic Distilleries SA (Bihor, Rumunsko) (zástupce: Á. László, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bürgerbräu, August Röhm & Söhne KG (Bad Reichenhall, Německo)

      Návrhová žádání

               —

               Změnit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 25. května 2011 ve věci R 1962/2010-2 a povolit zápis ochranné známky jakožto ochranné známky Společenství pro všechny dotyčné výrobky a služby;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „BÜRGER ORIGINAL PREMIUM PILS TRADITIONAL BREWED QUALITY REGISTERED TRADEMARK SIEBENBURGEN“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 32 a 35 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8359663

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: přihláška ochranné známky Společenství č. 1234061 pro slovní ochrannou známku „Bürgerbräu“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 21, 32 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát dospěl nesprávně k závěru o existenci nebezpečí záměny


title: Věc T-50/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. června 2009 — Portugalsko v. Komise ( EZOZF — Záruční sekce — Výdaje vyloučené z financování Společenství — Orná půda — Pšenice tvrdá — Lhůta 24 měsíců — První oznámení uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1663/95 — Kontroly na místě — Dálkový průzkum — Účinnost kontrol — Výsledky ověřování — Opravná opatření, která má přijmout dotčený členský stát — Existence finanční újmy způsobené EZOZF )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/45

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. června 2009 — Portugalsko v. Komise
   (Věc T-50/07) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Orná půda - Pšenice tvrdá - Lhůta 24 měsíců - První oznámení uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1663/95 - Kontroly na místě - Dálkový průzkum - Účinnost kontrol - Výsledky ověřování - Opravná opatření, která má přijmout dotčený členský stát - Existence finanční újmy způsobené EZOZF“)
   2009/C 180/82
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Fernandes, P. Barros da Costa, zmocněnci, ve spolupráci s M. Figueiredem, advokátem)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Guerra e Andrade a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2006/932/ES ze dne 14. prosince 2006 (Úř. věst. 2006, L 355, s. 96) o vyloučení z financování Společenství některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rozsahu, v němž vylučuje z financování některé výdaje uskutečněné Portugalskou republikou v odvětví orné půdy (pšenice tvrdá)

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise 2006/932/ES ze dne 14. prosince 2006 (Úř. věst. 2006, L 355, s. 96) o vyloučení z financování Společenství některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) se zrušuje v rozsahu, v němž vylučuje z financování některé výdaje uskutečněné Portugalskou republikou v odvětví orné půdy (pšenice tvrdá) v průběhu hospodářského roku 2003.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 95, 28.4.2007.


title: Věc T-630/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2014 – DK Recycling und Roheisen v. Komise „Životní prostředí – Směrnice 2003/87/ES – Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů – Přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná od roku 2013 – Rozhodnutí 2011/278/EU – Vnitrostátní prováděcí opatření předložená Německem – Ustanovení týkající se případů zbytečných nesnází – Svoboda podnikání – Právo vlastnit majetek – Proporcionalita“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/48

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2014 – DK Recycling und Roheisen v. Komise
      (Věc T-630/13) (1)

      („Životní prostředí - Směrnice 2003/87/ES - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná od roku 2013 - Rozhodnutí 2011/278/EU - Vnitrostátní prováděcí opatření předložená Německem - Ustanovení týkající se případů zbytečných nesnází - Svoboda podnikání - Právo vlastnit majetek - Proporcionalita“)
      (2014/C 395/60)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: DK Recycling und Roheisen GmbH (Duisburg, Německo) (zástupce: S. Altenschmidt, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. White, C. Hermes a K. Herrmann, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Komise 2013/448/EU ze dne 5. září 2013 o vnitrostátních prováděcích opatřeních pro přechodné bezplatné přidělování povolenek na emise skleníkových plynů v souladu s čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 240, s. 27), v rozsahu, ve kterém zamítá začlenit zařízení s identifikátory DE000000000001320 a DE-new-14220-0045 na seznam zařízení stanovený v čl. 11 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/007, s. 631), a předběžné celkové roční množství bezplatných povolenek na emise, které má být těmto zařízením přiděleno.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Článek 1 odst. 1 rozhodnutí Komise 2013/448/EU ze dne 5. září 2013 o vnitrostátních prováděcích opatřeních pro přechodné bezplatné přidělování povolenek na emise skleníkových plynů v souladu s čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES se zrušuje v rozsahu, ve kterém zamítá přidělení bezplatných povolenek na emise zařízením uvedeným v příloze I bodu D tohoto rozhodnutí na základě na základě dílčího zařízení pro emise z procesů výroby zinku ve vysoké peci a souvisejících procesech.

                  2)

                  Žaloba se ve zbývající části zamítá.

                  3)

                  Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 31, 1.2.2014.


title: Věc T-34/06: Usnesení Tribunálu ze dne 1. září 2010 — Universal v. Komise

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/65

      Usnesení Tribunálu ze dne 1. září 2010 — Universal v. Komise
      (Věc T-34/06) (1)

      ()
      (2010/C 288/117)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Věc C-376/13: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 23. dubna 2015 – Evropská komise v. Bulharská republika „Nesplnění povinnosti státem — Služby a sítě elektronických komunikací — Směrnice 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/77/ES — Práva užívání rádiových kmitočtů pro digitální pozemní televizní vysílání — Výzva k podávání nabídek — Kritéria výběru uchazečů — Proporcionalita — Zvláštní práva“

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/3

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 23. dubna 2015 – Evropská komise v. Bulharská republika
   (Věc C-376/13) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Služby a sítě elektronických komunikací - Směrnice 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/77/ES - Práva užívání rádiových kmitočtů pro digitální pozemní televizní vysílání - Výzva k podávání nabídek - Kritéria výběru uchazečů - Proporcionalita - Zvláštní práva“)
   (2015/C 205/04)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Braun, L Malferrari a G. Koleva, zmocněnci)

      Žalovaná: Bulharská republika (zástupci: D. Drambozova, E. Petranova a J. Atanasov, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Bulharská republika tím, že na základě bodu 5a odst. 1 a 2 přechodných a závěrečných ustanovení zákona o elektronických komunikacích (Zakon za elektronnite saobštenija) omezila počet podniků, kterým lze udělit práva k užívání kmitočtů rádiového spektra pro digitální pozemní rozhlasové vysílání a kterým se udělí oprávnění pro poskytování příslušných služeb elektronických komunikací, na dva, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 1 směrnice Komise 2002/77/ES ze dne 16. září 2002 o hospodářské soutěži na trzích sítí a služeb elektronických komunikací.

               2)

               Bulharská republika tím, že na základě čl. 47a odst. 1 a 2 a čl. 48 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích zakázala poskytovatelům televizního obsahu, jejichž programy nejsou vysílány v Bulharské republice, jakož i osobám, které jsou s těmito podniky propojené, účast na nabídkových řízení pro přidělení práv k užívání kmitočtů rádiového spektra pro digitální pozemní rozhlasové vysílání a poskytování příslušných služeb, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/140/ES ze dne 25. listopadu 2009, čl. 9 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice), ve znění směrnice 2009/140, jakož i čl. 2 odst. 2 a čl. 4 odst. 2 směrnice 2002/77.

               3)

               Bulharská republika tím, že na základě čl. 48 odst. 5 zákona o elektronických komunikacích zakázala úspěšným uchazečům o práva k užívání kmitočtů rádiového spektra pro digitální pozemní rozhlasové vysílání vytvářet sítě elektronických komunikací pro vysílání rozhlasových a televizních programů, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 3 směrnice 2002/20, ve znění směrnice 2009/140, čl. 9 odst. 1 směrnice 2002/21, ve znění směrnice 2009/140, jakož i čl. 2 odst. 2 a čl. 4 odst. 2 směrnice 2002/77.

               4)

               Bulharské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 31. 8. 2013.


title: Věc C-162/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 8. května 2009 — Secretary of State for Work and Pensions v. Taous Lassal

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 8. května 2009 — Secretary of State for Work and Pensions v. Taous Lassal
   (Věc C-162/09)
   2009/C 153/55
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Secretary of State for Work and Pensions

      Žalovaný: Taous Lassal

      Předběžné otázky

               1)

               Za okolností, kdy i) občan EU vstoupil na území Spojeného království v září 1999 jako pracovník a pobýval zde v tomto postavení až do února 2005, ii) občan Unie poté opustil území Spojeného království a vrátil se do členského státu, jehož je státním příslušníkem, na dobu 10 měsíců, iii) tento občan Unie se vrátil do Spojeného království v prosinci 2005 a pobýval zde nepřetržitě do listopadu 2006, kdy požádal o podporu v rámci sociálního zabezpečení:
               Má být čl. 16 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 vykládán v tom smyslu, že přiznává občanovi EU právo trvalého pobytu na základě skutečnosti, že v souladu s dřívějšími právními předpisy Společenství upravujícími práva pobytu pracovníků nepřetržitě legálně pobýval na území státu po dobu pěti let, jež skončila přede dnem 30. dubna 2006 (dnem, do něhož byly členské státy povinny provést směrnici do vnitrostátního práva)?


title: Spojené věci C-128/09 až 131/09, C-134/09 a C-135/09: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Belgie) — Antoine Boxus, Willy Roua (C-128/09), Guido Durlet a další (C-129/09), Paul Fastrez, Henriette Fastrez (C-130/09), Philippe Daras (C-131/09), Association des riverains et habitants des communes proches de l’aéroport BSCA (Brussels South Charleroi Airport) (ARACh) (C-134/09 a C-135/09), Bernard Page (C-134/09), Léon L’Hoir, Nadine Dartois (C-135/09) v. Région wallonne ( „Posuzování vlivů záměrů na životní prostředí — Směrnice 85/337/EHS — Rozsah působnosti — Pojem „zvláštní vnitrostátní zákon“ — Aarhuská úmluva — Přístup k právní ochraně v záležitostech životního prostředí — Rozsah práva podat opravný prostředek proti zákonu“ )

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Belgie) — Antoine Boxus, Willy Roua (C-128/09), Guido Durlet a další (C-129/09), Paul Fastrez, Henriette Fastrez (C-130/09), Philippe Daras (C-131/09), Association des riverains et habitants des communes proches de l’aéroport BSCA (Brussels South Charleroi Airport) (ARACh) (C-134/09 a C-135/09), Bernard Page (C-134/09), Léon L’Hoir, Nadine Dartois (C-135/09) v. Région wallonne
   (Spojené věci C-128/09 až 131/09, C-134/09 a C-135/09) (1)

   (Posuzování vlivů záměrů na životní prostředí - Směrnice 85/337/EHS - Rozsah působnosti - Pojem „zvláštní vnitrostátní zákon“ - Aarhuská úmluva - Přístup k právní ochraně v záležitostech životního prostředí - Rozsah práva podat opravný prostředek proti zákonu)
   2011/C 362/02
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Antoine Boxus, Willy Roua (C-128/09), Guido Durlet a další (C-129/09), Paul Fastrez, Henriette Fastrez (C-130/09), Philippe Daras (C-131/09), Association des riverains et habitants des communes proches de l’aéroport BSCA (Brussels South Charleroi Airport) (ARACh) (C-134/09 a C-135/09), Bernard Page (C-134/09), Léon L’Hoir, Nadine Dartois (C-135/09)

      Žalovaný: Région wallonne

      za přítomnosti: Société régionale wallonne du transport (SRWT) (C-128/09 a C-129/09), Infrabel SA (C-130/09 a C-131/09), Société wallonne des aéroports (SOWEAR) (C-135/09),

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Conseil d'État (Belgie) — Výklad článků 1, 5, 6, 7, 8 a 10a směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, p. 40), ve znění směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997 (Úř. věst. L 73, s. 5) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003 o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí a o změně směrnic Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Úř. věst. L 156, s. 17) — Výklad článků 6 a 9 Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, uzavřené dne 25. června 1998 a schválené Evropským společenstvím rozhodnutím Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005 (Úř. věst. L 124, s. 1) — Uznání některých povolení „schválených“ nařízením, u kterých existují naléhavé důvody obecného zájmu, jakožto zvláštních vnitrostátních legislativních aktů? — Neexistence práva na úplný přezkum rozhodnutí, kterým se povolují záměry, které mohou mít značné dopady na životní prostředí — Fakultativní nebo obligatorní charakter existence takového práva — Práce územního plánování infrastruktury k prodloužení dráhy letiště Lutych-Bierset

      Výrok

               1)

               Článek 1 odst. 5 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003, musí být vykládán v tom smyslu, že z působnosti uvedené směrnice jsou vyloučeny pouze záměry, jejichž jednotlivé části byly přijaty zvláštním zákonem tak, že cílů této směrnice bylo dosaženo prostřednictvím zákonodárného procesu. Vnitrostátnímu soudu přísluší ověřit, zda obě tyto podmínky byly dodrženy s ohledem jak na obsah přijatého zákona, tak na celý zákonodárný proces, který vedl k jeho přijetí, a zejména na přípravné akty a parlamentní debaty. V tomto ohledu zákon, který pouze „schvaluje“ předchozí správní akt a pouze uvádí naléhavé důvody obecného zájmu, aniž byl předtím zahájen zákonodárný proces týkající se meritorní stránky věci, který by umožnil splnit uvedené podmínky, nelze považovat za zvláštní zákon ve smyslu tohoto ustanovení, a nepostačuje tedy k tomu, aby byl záměr vyloučen z působnosti směrnice 85/337, ve znění směrnice 2003/35.

               2)

               Článek 9 odst. 2 Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, která byla uzavřena dne 25. června 1998 a schválena jménem Evropského společenství rozhodnutím Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005 a článek 10a směrnice 85/337, ve znění směrnice 2003/35, musí být vykládány v tom smyslu, že

                           —

                           pokud je záměr, na který se vztahují tato ustanovení, schválen zákonem, musí být možné, aby otázku, zda tento zákon splňuje podmínky stanovené v čl. 1 odst. 5 uvedené směrnice, přezkoumal podle vnitrostátních procesních pravidel soud nebo nezávislý a nestranný orgán zřízený zákonem;

                           —

                           v případě, že by proti takovému zákonu nebylo možné podat opravný prostředek povahy a rozsahu, jež byly uvedeny výše, by příslušelo každému vnitrostátnímu soudu, kterému byla v rámci jeho pravomoci věc předložena, aby provedl přezkum popsaný v předchozí odrážce a vyvodil z něj případně takové důsledky, že tento zákon nepoužije.

      (1)  Úř. věst. C 153, 4. 7. 2009.


title: Věc T-220/10: Žaloba podaná dne 18. května 2010 — Komise v. EU Research Projects

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/40

         Žaloba podaná dne 18. května 2010 — Komise v. EU Research Projects
   (Věc T-220/10)
   ()
   2010/C 209/62
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: N. Bambara, zmocněnec a C. Erkelens, advokát)

      Žalovaná: EU Research Projects Ltd (Hungerford, Spojené království)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               uložit žalované vrátit Komisi částku ve výši 102 039,32 eur a zaplacení úroků z prodlení vypočítaných sazbou 4,80 % od 28. prosince 2006 do data úhrady dlužné částky, a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vzniklých Komisi.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise projednávanou žalobou, kterou podala podle článku 272 SFEU, požaduje vrácení částky údajného přeplatku ve prospěch žalované, který činí 102 039,32 eur, a zaplacení úroků vypočítaných sazbou 4,80 % od data splatnosti dluhu, tj. od 28. prosince 2006.
   V rámci pátého rámcového programu Evropského společenství v oblasti výzkumu, technologického rozvoje a demonstrace (1998-2002) Komise uzavřela, mimo jiné, se žalovanou „smlouvu na projekty v oblasti průmyslového a technologického rozvoje“ označenou číslem IST-2001-34850. Částka, kterou žalobkyně požaduje podle uvedené smlouvy, odpovídá rozdílu mezi zálohou vyplacenou žalované a celkovými způsobilými náklady, které žalobkyně v souladu s příslušnými ustanoveními smlouvy, a v důsledku žádosti žalované o odstoupení z projektu, jakož i v důsledku jejího nesplnění příslušných smluvních závazků, uznala za způsobilé.
   Komise na podporu své žaloby uplatňuje jediný žalobní důvod: tvrdí, že žalovaná porušila své smluvní povinnosti tím, že Komisi nevrátila rozdíl mezi finančním příspěvkem, který měla Komise žalované poskytnout, a celkovou částkou zálohy, kterou již žalovaná obdržela. Finanční příspěvek, který měl být žalované poskytnut, je nižší než celková částka zaplacená žalobkyní formou zálohy. Kromě toho, podle belgického práva, které se použije na tuto smlouvu, platí, že to, co bylo zaplaceno bez důvodu (bezdůvodná platba), může být požadováno zpět. Komise proto tvrdí, že žalovaná je povinna zaplatit dlužnou částku.


title: Věc T-236/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. března 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Komise ( „Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení — Poskytování externích služeb vývoje, studií a podpory informačních systémů — Odmítnutí nabídek uchazeče — Povinnost uvést odůvodnění — Rovné zacházení — Transparentnost — Zjevně nesprávné posouzení — Mimosmluvní odpovědnost“ )

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. března 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-236/09) (1)

   (Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Poskytování externích služeb vývoje, studií a podpory informačních systémů - Odmítnutí nabídek uchazeče - Povinnost uvést odůvodnění - Rovné zacházení - Transparentnost - Zjevně nesprávné posouzení - Mimosmluvní odpovědnost)
   2012/C 126/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně N. Bambara, poté E. Manhaeve, zmocněnci, ve spolupráci s P. Wytinck a B. Hoorelbeke, advokáty)

      Předmět věci

   Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 27. března 2009, která odmítají nabídky předložené žalobkyní pro položku č. 1, nazvanou „Interní služby odborníků v oblasti rozvoje (intra-muros)“, a pro položku č. 2, nazvanou „Externí rozvojové projekty (extra-muros)“, v rámci nabídkového řízení RTD-R4-2007-001 týkajícího se poskytování externích služeb vývoje, studií a podpory informačních systémů pro Komisi (Úř. věst. 2007, s. 238), jakož i rozhodnutí přidělit tyto zakázky jiným uchazečům, a jednak návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 193, 15.8.2009.


title: Věc T-693/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. září 2016 HG proti rozsudku vydanému dne 19. července 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-149/15, HG v. Komise

text:
               28.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 441/27

      Kasační opravný prostředek podaný dne 28. září 2016 HG proti rozsudku vydanému dne 19. července 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-149/15, HG v. Komise
      (Věc T-693/16 P)
      (2016/C 441/32)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: HG (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Levi, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 19. července 2016 ve věci F-149/15,

                  —

                  v důsledku toho vyhověl návrhovým žádáním navrhovatele předloženým v prvním stupni, a tudíž

                              —

                              zrušil rozhodnutí tripartitního orgánu oprávněného ke jmenování CMS 13-005 v rozsahu, v němž stanoví pozastavení postupu v platovém stupni na dobu 18 měsíců a náhradu újmy stanovenou na 108 596,35 eur,

                              —

                              v případě potřeby zrušil rozhodnutí o zamítnutí stížnosti navrhovatele,

                              —

                              podpůrně, snížil finanční sankci obsaženou v rozhodnutí CMS 13-005,

                              —

                              uložil další účastnici řízení náhradu za nemajetkovou újmu a poškození dobrého jména navrhovatele odhadovanou na 20 000 eur,

                              —

                              uložil další účastnici řízení náhradu veškerých nákladů řízení,

                  —

                  uložil další účastnici řízení náhradu veškerých nákladů řízení v obou stupních.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel čtyři důvody.

                  1.

                  První důvod kasačního opravného prostředku, týkající se finanční odpovědnosti navrhovatele, vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, jelikož Soud pro veřejnou službu (Soud) nerozhodl o jedné z výtek navrhovatele, která se týkala porušení zásady proporcionality. Krom toho se dopustil několika nesprávných právních posouzení a zkreslil písemnosti ve spisu.

                  2.

                  Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z procesních vad týkajících se přípravných aktů pro přijetí sporného rozhodnutí a z porušení práva navrhovatele na obhajobu, jakož i z porušení povinnosti uvést odůvodnění a z nesprávných právních posouzení, kterých se Soud dopustil.

                  3.

                  Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění ze strany Komise a Soudu.

                  4.

                  Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného skutkového a právního posouzení, kterého se Soud dopustil v souvislosti s první výtkou uplatněnou vůči navrhovateli. Soud krom toho porušil svoji povinnost uvést odůvodnění.


title: Věc T-214/09: Žaloba podaná dne 26. května 2009 — COR Sitzmöbel Helmut Lübke v. OHIM — El Corte Inglés (COR)

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/57

         Žaloba podaná dne 26. května 2009 — COR Sitzmöbel Helmut Lübke v. OHIM — El Corte Inglés (COR)
   (Věc T-214/09)
   2009/C 180/106
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: COR Sitzmöbel Helmut Lübke GmbH & Co. KG (Rheda-Wiedenbrück, Německo) (zástupce: Y-G. von Amsberg, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. března 2009 (R 376/2008-2) a

               —

               uložit Úřadu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Účastnice řízení podávající žádost o rozšíření ochrany: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „COR“ pro výrobky zařazené do tříd 20 a 27 (mezinárodní registrace č. 839 721)

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: El Corte Inglés, SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „CADENACOR“ (ochranná známka Společenství č. 2 362 598) pro výrobky zařazené do třídy 20

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Odepření ochrany

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 (1)], jelikož mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-111/16: Žaloba podaná dne 18. března 2016 – Prada v. EUIPO – The Rich Prada International (THE RICH PRADA)

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/21

         Žaloba podaná dne 18. března 2016 – Prada v. EUIPO – The Rich Prada International (THE RICH PRADA)
   (Věc T-111/16)
   (2016/C 175/25)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Prada SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: F. Jacobacci, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastní (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: The Rich Prada International PT (Surabaja, Indonésie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „THE RICH PRADA“ – Přihláška č. 10 228 948

      Řízení před EUIPO: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. ledna 2016 ve spojených věcech R 3076/2014-2 a R 3186/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               částečně zrušil napadené rozhodnutí, a vyhověl tak námitkám č. B 2 012 477 v plném rozsahu,

               —

               případně potvrdil rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO v plném rozsahu,

               —

               zrušil rozhodnutí, jímž byla společnosti Prada S.A. uložena náhrada nákladů řízení před odvolacím senátem ve výši 550 eur, a tuto náhradu uložil společnosti The Rich Prada International PT,

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc F-119/13: Žaloba podaná dne 11. prosince 2013 – ZZ v. Komise

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/37

         Žaloba podaná dne 11. prosince 2013 – ZZ v. Komise
   (Věc F-119/13)
   2014/C 129/45
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ (zástupci: D. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o převodu nároků žalobců na důchod do důchodového systému Unie, která uplatňují nová obecná prováděcí ustanovení týkající se článků 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí o započtení jejich nároků na důchod získaných před jejich vstupem do služby Komise;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-428/08: Žaloba podaná dne 30. září 2008 – STEF v. Komise

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/44

         Žaloba podaná dne 30. září 2008 – STEF v. Komise
   (Věc T-428/08)
   (2008/C 313/81)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Samband tónskálda og eigenda flutningsréttar (STEF) (Reykjavík, Island) (zástupce: H. Melkorka Óttarsdóttir, advokátka)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit článek 3 rozhodnutí Komise K(2008)3435 konečné ze dne 16. července 2008 o řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 – CISAC); a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svou žalobou žalobkyně usiluje, na základě článku 230 ES, o částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2008)3435 konečné ze dne 16. července 2008 (věc COMP/C2/38.698 – CISAC) o řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP. Žalobkyně zpochybňuje tvrzení Komise v článku 3 napadeného rozhodnutí, podle kterého územní vymezení pověření pro vzájemné zastupování udělované jednou společností autorů druhé společnosti, představuje jednání ve vzájemné shodě porušující článek 81 ES a článek 53 EHP.
   Žalobkyně na podporu své žaloby uvádí čtyři důvody:
   Zaprvé, žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného posouzení a porušení článku 81 ES tím, že rozhodla, že paralelní územní vymezení uvedené v dohodách o vzájemném zastoupení, uzavřených žalobkyní a ostatními členy CISAC, je výsledkem jednání ve vzájemné shodě. Tvrdí, že úroveň důkazů předložených Komisí v jejím rozhodnutí je nedostatečná k prokázání toho, že paralelní jednání není výsledkem obvyklé hospodářské soutěže, ale představuje jednání ve vzájemné shodě. Žalobkyně dále tvrdí, že přítomnost doložky o vymezení ve všech jejích vzájemných dohodách je nezbytná k efektivní a dostatečné ochraně zájmů autorů zastoupených žalobkyní a ostatními členy CISAC.
   Zadruhé, žalobkyně tvrdí, že na rozdíl od konstatování napadeného rozhodnutí není územní vymezení provedené společnostmi CISAC v jejich dohodách o vzájemném zastoupení, není omezením hospodářské soutěže ve smyslu čl. 81 odst. 1 ES, jelikož vytvoření a ochrana soutěže mezi organizacemi autorů by nebylo v souladu s povahou účelu společnosti organizace pro kolektivní správu práv, kterým je ochrana práv jeho členů a fungování výlučně pro své členy.
   Zatřetí, podpůrně, žalobkyně tvrdí, že i kdyby územní vymezení představovalo jednání ve vzájemné shodě ve smyslu čl. 81 odst. 1 ES, jsou splněny podmínky čl. 81 odst. 3 ES. Uvádí, že zpochybněná praxe zlepšuje distribuci hudby, umožňuje spotřebitelům sdílet z toho vyplývající výhody, neukládá omezení podnikům, které nejsou nezbytné pro dosažení cíle ani jim neumožňuje, aby eliminovaly hospodářskou soutěž pokud jde o podstatnou část produktů. Tato praxe musí být považována, ve smyslu čl. 81 odst. 1 ES, za nezbytnou a přiměřenou k legitimním cílům ochrany práv členů společností a autorů.
   Žalobkyně konečně tvrdí, že Komise ve svém rozhodnutí nepoužila čl. 151 odst. 4 ES, který stanoví, že Komise měla při svém postupu podle jiných ustanovení Smlouvy vzít v úvahu kulturní aspekty, zejména za účelem respektovaní a podpory kulturní různorodosti.


title: Věc T-74/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. července 2017 – Francie v. Komise „Státní podpory — Podpory poskytnuté Francií ve prospěch společnosti SNCM — Podpory na restrukturalizaci a opatření přijatá v rámci programu privatizace — Kritérium soukromého investora v tržním hospodářství — Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za protiprávní a neslučitelné s vnitřním trhem — Opětovné zahájení formálního vyšetřovacího řízení — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. července 2017 – Francie v. Komise
   (Věc T-74/14) (1)

   („Státní podpory - Podpory poskytnuté Francií ve prospěch společnosti SNCM - Podpory na restrukturalizaci a opatření přijatá v rámci programu privatizace - Kritérium soukromého investora v tržním hospodářství - Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za protiprávní a neslučitelné s vnitřním trhem - Opětovné zahájení formálního vyšetřovacího řízení - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2017/C 277/44)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Francie (zástupci: původně G. de Bergues, D. Colas, E. Belliard a J. Bousin, poté D. Colas, E. Belliard a J. Bousin, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci a B. Stromsky, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2013) 7066 v konečném znění, ze dne 20. listopadu 2013, o státních podporách SA 16237 (C 58/2002) (ex N 118/2002) poskytnutých Francií ve prospěch společnosti SNCM.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc T-259/08: Usnesení Tribunálu ze dne 14. března 2011 — Global Digital Disc v. Komise

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/29

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. března 2011 — Global Digital Disc v. Komise
   (Věc T-259/08) (1)

   2011/C 139/54
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc T-232/17: Usnesení Tribunálu ze dne 12. června 2017 – Eco Bat Technologies a další v. Komise

text:
               7.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/42

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. června 2017 – Eco Bat Technologies a další v. Komise
   (Věc T-232/17)
   (2017/C 256/51)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.


title: Věc C-365/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. března 2011 — Evropská komise v. Republika Slovinsko ( „Nesplnění povinnosti státem — Kontrola znečišťování — Mezní hodnoty pro koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší“ )

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. března 2011 — Evropská komise v. Republika Slovinsko
   (Věc C-365/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Kontrola znečišťování - Mezní hodnoty pro koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší)
   2011/C 152/15
   Jednací jazyk: slovinština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: D. Kukovec, zmocněnec)

      Žalovaná: Republika Slovinsko (zástupce: N. Pintar Gosenca, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 1999/30/ES ze dne 22. dubna 1999 o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší (Úř. věst. L 163, s. 41; Zvl. vyd. 15/04, s. 164) a čl. 13 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (Úř. věst. 152, s. 1) — Nepřijetí nezbytných opatření, aby koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší nepřekračovaly stanovené mezní hodnoty

      Výrok

               1)

               Republika Slovinsko tím, že v letech 2005 až 2007 překročila mezní hodnoty použitelné na denní a roční koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 1999/30/ES ze dne 22. dubna 1999 o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší.

               2)

               Republice Slovinsko se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


title: Věc C-101/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. února 2014 společností Brown Brothers Harriman & Co. proti usnesení Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 9. prosince 2013 ve věci T-389/13, Brown Brothers Harriman & Co. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. února 2014 společností Brown Brothers Harriman & Co. proti usnesení Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 9. prosince 2013 ve věci T-389/13, Brown Brothers Harriman & Co. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-101/14 P)
   2014/C 303/05
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Brown Brothers Harriman & Co. (zástupci: P. Leander, T. Kronhöffer, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl usnesením ze dne 17. července 2014, že je kasační opravný prostředek nepřípustný.


title: Věc C-418/05 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 7. listopadu 2006 – Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Conreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos, Antonio Parras Rosa v. Rada Evropské unie (Kasační opravný prostředek — Nařízení (ES) č. 864/2004 — Žaloba na neplatnost — Režim podpory v odvětví olivového oleje — Fyzické osoby a právnické osoby — Neexistence osobního dotčení)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/23

         Usnesení Soudního dvora ze dne 7. listopadu 2006 – Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Conreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos, Antonio Parras Rosa v. Rada Evropské unie
   (Věc C-418/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Nařízení (ES) č. 864/2004 - Žaloba na neplatnost - Režim podpory v odvětví olivového oleje - Fyzické osoby a právnické osoby - Neexistence osobního dotčení)
   (2006/C 331/41)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Conreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos, Antonio Parras Rosa (zástupce: J. Vázquez Medina, advokát)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. Balta a M. F. Florindo Gijón, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Nolin a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 8. září 2005, ASAJA a další v. Rada (spojené věci T-295/04 až T-297/04), kterým byly prohlášeny za nepřípustné žaloby směřující k částečnému zrušení nařízení Rady (ES) č. 864/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se mění, a z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii upravuje nařízení (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 161, s. 48; Zvl. vyd. 03/45, s. 136)
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Účastnicím řízení podávajícím kasační opravný prostředek se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 48, 25.2.2006.


title: Věc C-392/08: Žaloba podaná dne 9. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/14

         Žaloba podaná dne 9. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-392/08)
   (2008/C 272/24)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: S. Pardo Quintillán a A. Sipos, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že tím, že Španělské království nevypracovalo vnější havarijní plány pro všechny závody, na které se vztahuje článek 9 směrnice Rady 96/82/ES (1) ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 11 odst. 1 písm. c) uvedené směrnice;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Podle čl. 2 odst. 1 směrnice 96/82/ES se článek 9 této směrnice vztahuje na závody, kde jsou přítomné nebezpečné látky v množstvích, která jsou rovna nebo vyšší než množství uvedená v příloze I částech 1 a 2 sloupci 3.
   Podle ustanovení článku 11 této směrnice členské státy zajistí, aby pro všechny závody, na které se vztahuje článek 9, vypracovaly orgány určené pro tento účel členským státem vnější havarijní plán opatření, která mají být provedena mimo závod [odst. 1 písm. c)].
   Projednávaná žaloba směřuje k dosažení určení, že Španělské království tím, že nevypracovalo vnější havarijní plány pro všechny závody, na které se vztahují ustanovení článku 9, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 11 odst. 1 písm. c) uvedené směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 10, s. 13; Zvl. vyd. 05/02, s. 410.


title: Věc C-239/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal du travail de Liège – Belgie) – Abdoulaye Amadou Tall v. Centre public d’action sociale de Huy „Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Směrnice 2005/85/ES — Minimální normy pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka — Článek 39 — Právo na účinný opravný prostředek — Opakované žádosti o azyl — Absence odkladného účinku u opravného prostředku proti rozhodnutí příslušného vnitrostátního orgánu dále neposuzovat následnou žádost o azyl — Sociální ochrana — Listina základních práv Evropské unie — Článek 19 odst. 2 — Článek 47“

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal du travail de Liège – Belgie) – Abdoulaye Amadou Tall v. Centre public d’action sociale de Huy
   (Věc C-239/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Směrnice 2005/85/ES - Minimální normy pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka - Článek 39 - Právo na účinný opravný prostředek - Opakované žádosti o azyl - Absence odkladného účinku u opravného prostředku proti rozhodnutí příslušného vnitrostátního orgánu dále neposuzovat následnou žádost o azyl - Sociální ochrana - Listina základních práv Evropské unie - Článek 19 odst. 2 - Článek 47“)
   (2016/C 068/08)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal du travail de Liège

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Abdoulaye Amadou Tall

      Žalovaný: Centre public d’action sociale de Huy

      za přítomnosti: Agence fédérale pour l’accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

      Výrok

   Článek 39 směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka, posuzovaný ve světle čl. 19 odst. 2 a článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátním právním předpisům, které opravnému prostředku proti takovému rozhodnutí dále neposuzovat následnou žádost o azyl, jako je rozhodnutí ve věci v původním řízení, nepřiznávají odkladný účinek.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc T-384/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. listopadu 2011 — Elliniki Nafpigokataskevastiki a další v. Komise ( „Státní podpory — Stavba lodí — Podpora poskytnutá řeckými orgány ve formě záruky odškodnění — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou se společným trhem — Pojem „státní podpora“ — Přičitatelnost státu — Státní prostředky — Kritérium soukromého investora“ )

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. listopadu 2011 — Elliniki Nafpigokataskevastiki a další v. Komise
   (Věc T-384/08) (1)

   (Státní podpory - Stavba lodí - Podpora poskytnutá řeckými orgány ve formě záruky odškodnění - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou se společným trhem - Pojem „státní podpora“ - Přičitatelnost státu - Státní prostředky - Kritérium soukromého investora)
   2011/C 370/36
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Elliniki Nafpigokataskevastiki AE Chartofylakeiou (Chaidari, Řecko), Howaldtswerke-Deutsche Werft GmbH (Kiel, Německo) a ThyssenKrupp Marine Systems AG (Hamburk, Německo) (zástupci: U. Soltész a C. von Köckritz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, M. Konstantinidis a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Trapeza Peiraios AE (Atény, Řecko) (zástupci: S. Pappas, I. Ktenidis a C. Apalagaki, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení článku 16 rozhodnutí Komise 2009/610/ES ze dne 2. července 2008, týkajícího se podpor C 16/04 (ex NN 29/04, CP 71/02 a CP 133/05) poskytnutých Řeckem podniku Hellenic Shipyards SA (Úř. věst. 2009, L 225, s. 104).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Elliniki Nafpigokataskevastiki AE Chartofylakeiou, Howaldtswerke-Deutsche Werft GmbH a ThyssenKrupp Marine Systems AG se kromě vlastních nákladů ukládá náhrada nákladů Evropské komise a společnosti Trapeza Peiraios AE.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc T-330/13: Žaloba podaná dne 4. června 2013 — Chatziioannou v. Komise a Evropská centrální banka

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/34

         Žaloba podaná dne 4. června 2013 — Chatziioannou v. Komise a Evropská centrální banka
   (Věc T-330/13)
   2013/C 252/57
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Lella Chatziioannou (Lefkosia, Kypr) (zástupci: E. Efstathiou, K. Efstathiou a K. Liasidou, advokáti)

      Žalované: Evropská centrální banka a Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               zrušil rozhodnutí euroskupiny ze dne 25. března 2013, v konečném znění obsaženém v rozhodnutí guvernéra Centrální banky Kypru, jakožto zástupce/zmocněnce Evropského systému centrálních bank ze dne 29. března 2013, K.D.P [správní nařízení] 104/2013, jímž bylo rozhodnuto o „prodeji určitých operací“ Cyprus Popular Bank Public Co Ltd, a které v podstatě představuje společné rozhodnutí Evropské centrální banky, jakož i Evropské komise;

               —

               určil, že výše uvedené rozhodnutí euroskupiny představuje v podstatě společné rozhodnutí Evropské centrální banky a Evropské komise, bez ohledu na jeho podobu či formu;

               —

               uložil Evropské centrální bace a Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že napadené rozhodnutí je neplatné, jelikož byly překročeny pravomoci, které Smlouva o Evropské unii svěřuje nejen Evropské centrální bance, ale také Evropské komisi, takže se jedná o akt, který oba orgány přijaly ultra vires.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí porušuje právo na majetek, které je chráněno článkem 1 Protokolu č. 1 k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod a jejím článkem 14 a které je potvrzeno v Listině základních práv Evropské unie.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z tvrzení, že napadené rozhodnutí nemá zjevně žádný právní základ a porušuje zásadu proporcionality.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že napadené rozhodnutí porušuje i obecně uznávané právní zásady unijního práva a především zásadu, že se nikdo nemůže dovolávat svých opomenutí k získání určité výhody a/nebo k ospravedlnění svého nesprávného či protiprávního jednání.


title: Věc C-299/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial de Amares — Portugalsko) — Cristiano Marques Vieira v. Companhia de Seguros Tranquilidade SA

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/27

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial de Amares — Portugalsko) — Cristiano Marques Vieira v. Companhia de Seguros Tranquilidade SA
   (Věc C-299/10) (1)

   2011/C 252/57
   Jednací jazyk: portugalština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 234, 28.8.2010.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 21. července 2005 ve věci C-130/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (Nesplnění povinnosti státem — Pozemní přeprava — Nařízení (ES) č. 1172/98 — Statistické vykazování silniční přepravy zboží)

text:
               1.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 21. července 2005
   ve věci C-130/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Pozemní přeprava - Nařízení (ES) č. 1172/98 - Statistické vykazování silniční přepravy zboží)
   (2005/C 243/02)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-130/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění smluvní povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 11. března 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnec: D. Triantafyllou) proti Řecké republice (zmocněnkyně: S. Chala), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, R. Schintgen a J. Klučka (zpravodaj), soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 21. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Řecká republika tím, že každé čtvrtletí nepředala Statistickému úřadu Evropských společenství (Eurostat) statistické údaje za roky 1999 až 2002 o silniční přepravě zboží podle požadavků nařízení Rady (ES) č. 1172/98 ze dne 25. května 1998 o statistickém vykazování silniční přepravy zboží, nesplnila povinnosti, které jsou jí uloženy tímto nařízením.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc C-117/09 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 24. června 2010 — Kronoply GmbH & Co. KG v. Evropská komise ( Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Žádost o podporu, kterou má být pozměněna podpora, jež byla příjemci dříve schválena a která byla Komisi oznámena po úplném provedení investičního záměru — Kritéria motivačního účinku a nezbytnosti )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/21

         Usnesení Soudního dvora ze dne 24. června 2010 — Kronoply GmbH & Co. KG v. Evropská komise
   (Věc C-117/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Žádost o podporu, kterou má být pozměněna podpora, jež byla příjemci dříve schválena a která byla Komisi oznámena po úplném provedení investičního záměru - Kritéria motivačního účinku a nezbytnosti)
   2010/C 346/35
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kronoply GmbH Co. KG (zástupci: R. Nierer a L. Gordalla, Rechtsanwälte)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: K. Gross, V. Kreuschitz a T. Scharf, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 14. ledna 2009, Kronoply v. Komise (T-162/06), kterým Soud zamítl žalobu, jejímž předmětem byl návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2006/262/ES ze dne 21. září 2005, jež prohlásilo podporu, kterou Německo hodlá poskytnout žalobkyni, za neslučitelnou se společným trhem (Úř. věst. L 94, s. 50) — Záměr poskytnout podporu, kterým má být pozměněna podpora, jež byla příjemci dříve schválena a který byl Komisi oznámen po úplném provedení investičního záměru za pomoci původně schválené podpory — Nesprávné právní posouzení motivačního účinku a nezbytnosti sporné podpory

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Kronoply GmbH Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


title: Věc T-333/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. listopadu 2006 – Masdar (UK) v. Komise ( Mimosmluvní odpovědnost Společenství — Program TACIS — Služby poskytnuté subdodavatelsky — Odmítnutí platby — Bezdůvodné obohacení — Jednatelství bez příkazu — Vydání bezdůvodného obohacení — Legitimní očekávání — Povinnost řádné péče )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/54

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. listopadu 2006 – Masdar (UK) v. Komise
   (Věc T-333/03) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost Společenství - Program TACIS - Služby poskytnuté subdodavatelsky - Odmítnutí platby - Bezdůvodné obohacení - Jednatelství bez příkazu - Vydání bezdůvodného obohacení - Legitimní očekávání - Povinnost řádné péče“)
   (2006/C 326/116)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníce řízení

      Žalobkyně: Masdar (UK) Ltd (Eversley, Spojené království) (zástupci: A. Bentley, QC, a P. Green, barrister)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren a M. Wilderspin, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba na základě článku 235 ES a čl. 288 druhého pododstavce ES směřující k obdržení platby za služby poskytnuté žalobkyní v rámci smluv TACIS MO.94.01/01.01/B002 a RU 96/5276/00, náhrady škody utrpěné žalobkyní z důvodu nezaplacení za tyto služby a platby úroků.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 289, 29.11.2003.


title: Věc T-189/14 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 25. července 2014 – Deza v. ECHA „Řízení o předběžných opatřeních — Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty, které má k dispozici ECHA a které obsahují informace předložené podnikem v rámci jeho žádosti o povolení k používání určité chemické látky — Rozhodnutí o zpřístupnění dokumentů třetí osobě — Návrh na odklad vykonatelnosti — Naléhavost — Fumus boni juris — Poměření zájmů“

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/32

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 25. července 2014 – Deza v. ECHA
   (Věc T-189/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty, které má k dispozici ECHA a které obsahují informace předložené podnikem v rámci jeho žádosti o povolení k používání určité chemické látky - Rozhodnutí o zpřístupnění dokumentů třetí osobě - Návrh na odklad vykonatelnosti - Naléhavost - Fumus boni juris - Poměření zájmů“)
   2014/C 303/40
   Jednací jazyk: čeština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Deza a.s. (Valašské Meziříčí, Česká republika) (zástupce: P. Dejl, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: A. Iber, M. Hiekkilä a T. Zbihlej, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí ECHA ze dne 24. ledna 2014 o zpřístupnění některých informací předložených žalobkyní v rámci řízení týkajícího se žádosti o povolení k používání chemické látky bis(2-ethylhexyl)ftalát (DEHP).

      Výrok

               1)

               Vykonatelnost rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky (ECHA) AFA-C-0000004274-77-09/F ze dne 24. ledna 2014 se odkládá v rozsahu, v němž se tímto rozhodnutím poskytuje třetí osobě na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise přístup k podrobnější verzi zprávy o chemické bezpečnosti a analýzy alternativ týkajících se látky bis(2-ethylhexyl)ftalát (DEHP), než je verze, v níž jsou údaje vyznačené v návrhu na předběžné opatření skryty a která je obsažena v přílohách A.4.5 a A.4.6 tohoto návrhu, s výjimkou informací týkajících se klasifikace a označení látek a dále s výjimkou údajů týkajících se konkrétně a výlučně společností Arkema France, Grupa Azoty Zakłady Azotowe Kędzierzyn S. A. a Vinyloop Ferrara S.p.A.

               2)

               Agentuře ECHA se ukládá nezpřístupňovat:

                           —

                           zprávu o chemické bezpečnosti a analýzu alternativ týkající se látky bis(2-ethylhexyl)ftalát (DEHP), které jsou uvedeny v bodě 1 tohoto výroku, v podrobnější verzi, než je verze vymezená v uvedeném bodě 1;

                           —

                           zprávy o chemické bezpečnosti a analýzy alternativ týkající se látky bis(2-ethylhexyl)ftalát (DEHP), které předložily společnosti Arkema France, Grupa Azoty Zakłady Azotowe Kędzierzyn a Vinyloop Ferrara a které jsou předmětem rozhodnutí ECHA AFA-C-0000004280-84-09/F, AFA-C-0000004275-75-09/F a AFA-C-0000004151-87-08/F ze dne 24. ledna 2014, a to v rozsahu, v němž jsou tyto dokumenty totožné s dokumenty, jimž byla v bodě 1 tohoto výroku přiznána ochrana.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-354/13: Usnesení Tribunálu ze dne 10. září 2014 – Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks v. Komise „Žaloba na neplatnost — Chráněné zeměpisné označení ‚Kołocz śląski‘ nebo ‚Kołacz śląski‘  — Zamítnutí návrhu na zrušení zápisu — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/41

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. září 2014 – Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks v. Komise
   (Věc T-354/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Chráněné zeměpisné označení ‚Kołocz śląski‘ nebo ‚Kołacz śląski‘ - Zamítnutí návrhu na zrušení zápisu - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
   2014/C 409/59
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks eV (Berlín, Německo) (zástupci: I. Jung, M. Teworte-Vey, A. Renvert a J. Saatkamp, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a G. von Rintelen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení údajného rozhodnutí Komise obsaženého v dopise ze dne 8. dubna 2013 generálního ředitele generálního ředitelství Komise „pro zemědělství a rozvoj venkova“, podle kterého je nepřípustný návrh žalobkyně na zrušení zápisu označení Kołocz śląski/Kołacz śląski“ jako chráněného zeměpisného označení.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks eV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7.9.2013.


title: Věc C-346/15 P: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 25. února 2016 – Steinbeck GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Slovní ochranné známky Společenství BE HAPPY — Prohlášení o neplatnosti — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 7 odst. 1 písm. b) — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti“

text:
               6.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/3

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 25. února 2016 – Steinbeck GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG
   (Věc C-346/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Slovní ochranné známky Společenství BE HAPPY - Prohlášení o neplatnosti - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 1 písm. b) - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti“)
   (2016/C 200/04)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Steinbeck GmbH (zástupci: M. Heinrich a M. Fischer, Rechstawälte)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnost Steinbeck GmbH ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14.9.2015.


title: Věc F-107/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 30. září 2010 — Toth v. Komise ( Veřejná služba — Dočasný zaměstnanec — Zařazení do platové třídy — Platové třídy stanovené ve výzvě k podání přihlášek — Změna pravidel pro zařazení do platové třídy dočasných zaměstnanců, ke které došlo po zveřejnění výzvy k podání přihlášek — Zařazení do platové třídy na základě nových méně příznivých pravidel — Přechodná ustanovení — Použití per analogiam — Článek 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu — Proporcionalita — Zásada řádné správy )

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/59

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 30. září 2010 — Toth v. Komise
   (Věc F-107/05) (1)

   (Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Zařazení do platové třídy - Platové třídy stanovené ve výzvě k podání přihlášek - Změna pravidel pro zařazení do platové třídy dočasných zaměstnanců, ke které došlo po zveřejnění výzvy k podání přihlášek - Zařazení do platové třídy na základě nových méně příznivých pravidel - Přechodná ustanovení - Použití per analogiam - Článek 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu - Proporcionalita - Zásada řádné správy)
   2010/C 328/95
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Gergely Toth (Besozzo, Itálie) (zástupci: původně S. Rodrigues a Y. Minatchy, advokáti, poté S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz a R. Albelice, advokáti, nakonec S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a H. Krämer, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: M. Arpio Santacruz a I. Šulce, zmocněnci, poté K. Zieleśkiewicz a M. Bauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Jednak zrušení rozhodnutí Komise o zařazení žalobce do platové třídy A*6 při jeho přijetí za dočasného zaměstnance a jednak návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské komise o zařazení G. Totha do platové třídy A*6 druhého platového stupně uvedené v článku 3 smlouvy dočasného zaměstnance podepsané dne 17. ledna 2005 se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobcem.

               4)

               Rada Evropské unie, vedlejší účastnice, ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 28.1.2006, s. 15 (věc původně zapsána do rejstříku Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-401/05 a převedena na Soud pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc C-144/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 23. března 2012 — Goldbet Sportwetten GmbH v. Massimo Sperindeo

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 23. března 2012 — Goldbet Sportwetten GmbH v. Massimo Sperindeo
   (Věc C-144/12)
   2012/C 184/04
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Goldbet Sportwetten GmbH

      Žalovaný: Massimo Sperindeo

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se zavádí řízení o evropském platebním rozkazu (dále jen „nařízení č. 1896/2006“), vykládat v tom smyslu, že je v řízení o evropském platebním rozkazu nutno použít též článek 24 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 (dále jen „nařízení č. 44/2001“) o založení příslušnosti soudu tím, že se žalovaný účastní řízení před tímto soudem?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku:
               Je třeba článek 17 nařízení č. 1896/2006 ve spojení s článkem 24 nařízení č. 44/2001 vykládat v tom smyslu, že podání odporu proti evropskému platebnímu rozkazu vede ke vzniku účastenství žalovaného v řízení, pokud se v tomto odporu nenamítá nepříslušnost původního soudu?

               3)

               Bude-li na druhou otázku odpovězeno záporně:
               Je třeba článek 17 nařízení č. 1896/2006 ve spojení s článkem 24 nařízení č. 44/2001 vykládat v tom smyslu, že podání odporu případně vede ke vzniku účastenství v řízení, obsahuje-li již tvrzení k věci samé, ale není-li v něm uplatněna námitka nepříslušnosti?