title: Věc C-645/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Land Berlin v. Ellen Mirjam Sapir, Michael J Busse, Mirjam M Birgansky, Gideon Rumney, Benjamin Ben-Zadok, Hedda Brown ( „Nařízení (ES) č. 44/2001 — Článek 1 odst. 1 a čl. 6 bod 1 — Pojem „občanské a obchodní věci“ — Platba uskutečněná státní entitou bez právního důvodu — Vymáhání vrácení této platby v soudním řízení — Příslušnost soudu založená na věcných souvislostech — Úzké spojení právních nároků — Žalovaný, který má bydliště ve třetím státě“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/11

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Land Berlin v. Ellen Mirjam Sapir, Michael J Busse, Mirjam M Birgansky, Gideon Rumney, Benjamin Ben-Zadok, Hedda Brown
   (Věc C-645/11) (1)

   (Nařízení (ES) č. 44/2001 - Článek 1 odst. 1 a čl. 6 bod 1 - Pojem „občanské a obchodní věci“ - Platba uskutečněná státní entitou bez právního důvodu - Vymáhání vrácení této platby v soudním řízení - Příslušnost soudu založená na věcných souvislostech - Úzké spojení právních nároků - Žalovaný, který má bydliště ve třetím státě)
   2013/C 156/16
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Land Berlin

      Žalovaní: Ellen Mirjam Sapir, Michael J Busse, Mirjam M Birgansky, Gideon Rumney, Benjamin Ben-Zadok, Hedda Brown

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesgerichtshof — Výklad čl. 1 odst. 1 a čl. 6 bodu 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001, L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04 s. 42) — Pojem „občanská a civilní věc“ — Případné zahrnutí žaloby státního orgánu na vrácení platby provedené bez právního důvodu v rámci správního řízení o náhradě škody způsobené národněsocialistickým režimem

      Výrok

               1)

               Článek 1 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „občanské a obchodní věci“ zahrnuje žalobu na vydání bezdůvodného obohacení v případě, kdy bylo orgánu veřejné moci nařízeno orgánem zřízeným zákonem o odškodnění za pronásledování totalitním režimem, aby vyplatil poškozené osobě z titulu odškodnění část výtěžku z prodeje pozemků, ale tento orgán zaplatil této osobě omylem celou částku kupní ceny a následně se u soudu domáhá vydání bezdůvodného obohacení.

               2)

               Článek 6 bod 1 nařízení č. 44/2001 musí být vykládán v tom smyslu, že existuje úzké spojení ve smyslu tohoto ustanovení mezi žalobami podanými proti několika žalovaným s bydlištěm na území jiných členských států v případě, kdy tito žalovaní za okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, namítají, že mají další nároky na odškodnění, o nichž je nezbytné rozhodnout společně.

               3)

               Článek 6 bod 1 nařízení č. 44/2001 musí být vykládán v tom smyslu, že se nepoužije na žalované, kteří nemají bydliště na území některého členského státu, jestliže jsou žalováni v rámci žaloby podané proti několika žalovaným, mezi nimiž se rovněž nacházejí osoby s bydlištěm v Evropské unii.

      (1)  Úř. věst. C 80, 17.3.2012.


title: Věc C-344/05 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Joël De Bry (Kasační opravný prostředek — Úředník — Hodnocení — Posudek o vývoji služebního postupu — Období 2001/2002 — Práva obhajoby — Článek 26 druhý pododstavec služebního řádu)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/17

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Joël De Bry
   (Věc C-344/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Úředník - Hodnocení - Posudek o vývoji služebního postupu - Období 2001/2002 - Práva obhajoby - Článek 26 druhý pododstavec služebního řádu)
   (2006/C 326/34)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Komise Evropských společenství (zástupci: L. Lozano Palacios a M. H. Kraemer, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Joël De Bry (zástupce: S. Orlandi, advokát)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (samosoudce) ze dne 12. července 2005, De Bry v. Komise (T-157/04), jímž bylo zrušeno rozhodnutí ze dne 26. května 2003 o vyhotovení posudku o vývoji služebního postupu žalobce za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002.
   Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 12. července 2005 De Bry v. Komise (T-157/04) se zčásti zrušuje v rozsahu, v němž zrušil rozhodnutí Komise ze dne 26. května 2003, kterým se s konečnou platností přijímá posudek o vývoji služebního postupu J. De Bryho za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002 z důvodu porušení práv obhajoby zaručených článkem 26 služebního řádu úředníků Evropských společenství a tedy nesoudržnosti mezi některými popisnými komentáři a odpovídajícím číselným hodnocením, pokud jde o výtku týkající se nedodržování pracovní doby.

               2)

               Žaloba se zamítá.

               3)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady související s tímto řízením a náklady, které vynaložil v řízení v prvním stupni.

      (1)  Úř. věst. C 281, 12.11.2005.


title: Věc T-77/08: Žaloba podaná dne 18. února 2008 – Dow Chemical v. Komise

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/22

         Žaloba podaná dne 18. února 2008 – Dow Chemical v. Komise
   (Věc T-77/08)
   (2008/C 116/41)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: The Dow Chemical Company (Midland, Spojené státy) (zástupci: D. Schroeder a T. Graf, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               podpůrně, podstatně snížit její pokutu; a

               —

               uložit Komisi, aby uhradila právní a jiné náklady a výdaje spojené s touto věcí.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 5910 konečné ze dne 5. prosince 2007 (Věc COMP/F/38.629 – Chloroprénový kaučuk), kterým Komise rozhodla, že žalobkyně společně s dalšími podniky porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru tím, že se účastnila jediné a trvající dohody a/nebo jednání ve vzájemné shodě v odvětví chloroprénového kaučuku.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu a nesprávného právního posouzení tím, že rozhodla, že žalobkyně je odpovědná za protiprávní jednání společného podniku DuPont Dow Elastomers. Podle žalobkyně Komise neprokázala, že žalobkyně měla rozhodující vliv na DuPont Dow Elastomers. Žalobkyně dále tvrdí, že netvořila s DuPont Dow Elastomers jedinou hospodářskou jednotku.
   Dále žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, nesprávného právního posouzení a neposkytla dostatečné odůvodnění svého rozhodnutí tím, že

               —

               použila pro dobu trvání kartelu multiplikátor 6,5, ačkoliv doba trvání protiprávního jednání byla pouze šest let a jeden měsíc;

               —

               zvýšila pokutu k uložení žalobkyni o 10 %, aby se zajistil dostatečný odrazující účinek; a

               —

               neposkytla žalobkyni maximální možné snížení pokuty ze shovívavosti ve výši 30 %.


title: Věc F-129/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. června 2012 — BH v. Komise

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/42

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. června 2012 — BH v. Komise
   (Věc F-129/11) (1)

   2012/C 287/78
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012, s. 73.


title: Věc C-195/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundeskommunikationssenat (Rakousko) dne  27. dubna 2006  – Österreichischer Rundfunk (ORF)

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundeskommunikationssenat (Rakousko) dne 27. dubna 2006 – Österreichischer Rundfunk (ORF)
   (Věc C-195/06)
   (2006/C 178/26)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundeskommunikationssenat (Rakousko)
   Účastník původního řízení
   Österreichischer Rundfunk (ORF)
   Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 1 písm. f) směrnice Rady 89/552/EHS (1) ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/36/ES (2) ze dne 30. června 1997, kterou se mění směrnice Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání vykládán v tom smyslu, že za „teleshopping“ je třeba považovat také vysílání nebo části vysílání, ve kterých je divákům subjekty televizního vysílání nabízena možnost účastnit se prostřednictvím přímé volby telefonních čísel s vyšší sazbou, a tedy za úplatu, hry o ceny právě tohoto subjektu televizního vysílání?

               2)

               V případě záporné odpovědi na tuto otázku: Má být čl. 1 písm. c) směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/36/ES ze dne 30. června 1997, kterou se mění směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání vykládán v tom smyslu, že za „televizní reklamu“ je třeba považovat také ta oznámení ve vysílání nebo částech vysílání, ve kterých subjekt televizního vysílání nabízí divákům možnost účastnit se prostřednictvím přímé volby telefonních čísel s vyšší sazbou, a tedy za úplatu, hry o ceny právě tohoto subjektu televizního vysílání?

      (1)  Úř. věst. L 298, s. 23.

      (2)  Úř. věst. L 202, s. 60.


title: Věc F-113/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 15. února 2012 — AT v. EACEA ( „Veřejná služba — Dočasný zaměstnanec — Hodnotící zpráva — Konečný charakter — Lhůta pro podání žaloby — Opožděnost — Předčasné ukončení smlouvy na dobu určitou z důvodu odborné nezpůsobilosti — Soudní přezkum — Zjevně nesprávné posouzení“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/26

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 15. února 2012 — AT v. EACEA
   (Věc F-113/10) (1)

   (Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Hodnotící zpráva - Konečný charakter - Lhůta pro podání žaloby - Opožděnost - Předčasné ukončení smlouvy na dobu určitou z důvodu odborné nezpůsobilosti - Soudní přezkum - Zjevně nesprávné posouzení)
   2012/C 138/52
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: AT (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaný: EACEA (zástupci: F. Couplan a D. Homann, zmocněnci, B. Wägenbaur, advokát)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení zprávy o vývoji služebního postupu žalobce v období od 1. června do 31. prosince 2008, zadruhé návrh na zrušení rozhodnutí OOUPS, kterým byla předčasně ukončena pracovní smlouva žalobce na dobu určitou, a zatřetí návrhy na náhradu vzniklé škody

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               AT ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 72, 5.3.2011, s. 35.


title: Věc C-25/10: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Liège — Belgie) — Missionswerk Werner Heukelbach ev v. Belgický stát ( „Přímé daně — Volný pohyb kapitálu — Dědická daň — Odkazy ve prospěch neziskových organizací — Odmítnutí uplatnit sníženou sazbu daně, pokud tyto organizace mají sídlo v jiném členském státě, než ve kterém zůstavitel skutečně bydlel nebo pracoval — Omezení — Odůvodnění“ )

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/8

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Liège — Belgie) — Missionswerk Werner Heukelbach ev v. Belgický stát
   (Věc C-25/10) (1)

   (Přímé daně - Volný pohyb kapitálu - Dědická daň - Odkazy ve prospěch neziskových organizací - Odmítnutí uplatnit sníženou sazbu daně, pokud tyto organizace mají sídlo v jiném členském státě, než ve kterém zůstavitel skutečně bydlel nebo pracoval - Omezení - Odůvodnění)
   2011/C 103/12
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de première instance de Liège

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Missionswerk Werner Heukelbach ev

      Žalovaný: Belgický stát

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal de première instance de Liège — Výklad článků 18, 45, 49 a 54 SFEU — Dědické nároky — Odmítnutí uplatnění snížené sazby daně použitelné na odkazy ve prospěch neziskových sdružení a veřejněprospěšných nadací, pokud mají tato sdružení a nadace sídlo v jiném členském státě, než ve kterém měl zůstavitel bydliště nebo ve kterém pracoval — Diskriminace na základě státní příslušnosti — Omezení svobody usazování

      Výrok

   Článek 63 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která vyhrazuje přiznání snížené sazby dědické daně neziskovým organizacím se sídlem v tomto členském státě nebo v členském státě, ve kterém měl zůstavitel v okamžiku svého úmrtí skutečně bydliště nebo místo výkonu práce nebo ve kterém měl předtím skutečně bydliště nebo místo výkonu práce.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-36/14: Žaloba podaná dne 15. ledna 2014 – St'art a další v. Komise

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/42

         Žaloba podaná dne 15. ledna 2014 – St'art a další v. Komise
   (Věc T-36/14)
   2014/C 135/54
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Belgie); Stichting Cultuur – Ondernemen (Amsterdam, Nizozemí); a Angel Capital Innovations Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: L. Dehin a C. Brüls, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou a v důsledku toho zrušil napadené akty:

                           —

                           buď rozhodnutí Evropské komise neznámého data o ukončení projektu „Factor SI.2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011“ a následném ukončení výplaty dotace udělené konzorciu, které tvoří žalobci;

                           —

                           nebo rozhodnutí jej potvrzující, přijaté dne 29. listopadu 2013;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zástupce a žalobců.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, porušení práva na rovné zacházení, a jakož i porušení obecné zásady dobré víry při plnění dohod a smluvních podmínek v rozsahu, v němž odůvodnění Komise bylo nepřiměřené a nebyla splněna žádná z podmínek rozvázání smlouvy. Žalobci tvrdí, že skutečnost, že cíle, které měly být dosaženy prostřednictvím projektu, byly dosaženy jinými opatřeními, čímž došlo k zániku účelu projektu, není platným důvodem pro rozvázání smlouvy o dotaci.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z překročení a zneužití pravomoci, jakož i porušení práva na řádnou správu, zásady kontradiktornosti a obecné zásady „patere legem quam ipse ficisti“, neboť Komise nepředložila žádné skutečnosti, na základě nichž by bylo možné určit, zda přezkoumala tvrzení konsorcia, jehož jsou žalobci součástí, a dále seznámit se s důvody, pro které tato tvrzení odmítla.


title: Věc T-223/14: Žaloba podaná dne 9. dubna 2014 – Ewald Dörken v. OHIM – Schürmann (VENT ROLL)

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/35

         Žaloba podaná dne 9. dubna 2014 – Ewald Dörken v. OHIM – Schürmann (VENT ROLL)
   (Věc T-223/14)
   2014/C 184/57
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ewald Dörken AG (Herdecke, Německo) (zástupkyně: N. Grüger, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Wolfram Schürmann (Neuhausen, Švýcarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. ledna 2014 ve věci R 2156/2012-4 a změnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že se návrh na prohlášení neplatnosti v celém rozsahu zamítá,

               —

               podpůrně zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. ledna 2014 ve věci R 2156/2012-4, pokud jde o výrobky zařazené do třídy 6: „železné trubky pro stavební účely“, jakož i do třídy 7: „podstřešní izolační fólie“ a změnit napadené rozhodnutí v tom smyslu, že se návrh na prohlášení neplatnosti, pokud jde o tyto výrobky, zamítá,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „VENT ROLL“ pro výrobky zařazené do tříd 6, 17 a 19 – přihláška ochranné známky Společenství č. 3 817 491

      Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Wolfram Schürmann

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Absolutní důvody zamítnutí ve smyslu čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009, nejednání v dobré víře ve smyslu čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jakož i relativní důvod prohlášení neplatnosti zápisu ochranné známky na návrh zástupce bez předchozího souhlasu ve smyslu čl. 53 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: vyhovění návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 52 odst. 1 ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení čl. 52 odst. 1 ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení čl. 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 ve spojení s pravidlem 40 odst. 3 nařízení č. 2868/95,

               —

               porušení článků 76 a 78 nařízení č. 207/2009 a pravidla 37 písm. b) bodu iv) a pravidla 57 nařízení č. 2868/95,

               —

               porušení čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009 ve spojení s pravidlem 37 písm. a) bodem iii) nařízení č. 2868/95 ve spojení s článkem 83 nařízení č. 2047/2009,

               —

               porušení čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009 ve spojení s pravidlem 37 písm. a) bodem iii) a písm. b) bodem i) nařízení č. 2868/95.


title: Věc C-564/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 2. prosince 2010 — Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung v. Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 2. prosince 2010 — Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung v. Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft
   (Věc C-564/10)
   2011/C 72/06
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Žalovaná: Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft

      Předběžné otázky

               1)

               Vztahuje se článek 3 nařízení (1) rovněž na promlčení nároků na úroky, které jsou dlužné podle vnitrostátního práva vedle navrácení výhody protiprávně nabyté z důvodu nesrovnalosti?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Je nutno v rámci srovnání lhůt podle čl. 3 odst. 3 nařízení přihlédnout pouze k trvání lhůty, nebo musí být zohledněna rovněž vnitrostátní ustanovení, která odkládají počátek běhu lhůty, aniž by k tomu byly vyžadovány další okolnosti, na konec kalendářního roku, v němž nárok (zde: na úroky) vzniká?

               3)

               Začíná promlčecí lhůta pro nároky na úroky běžet rovněž od okamžiku, kdy došlo k nesrovnalosti, respektive skončením pokračující nebo opakované nesrovnalosti, i když se nároky na úroky týkají až pozdějších období, a tudíž vznikají až později? Je počátek běhu promlčecí lhůty v případě pokračující nebo opakované nesrovnalosti prostřednictvím čl. 3 odst. 1 pododstavce 2 nařízení rovněž vzhledem k nárokům na úroky odložen do okamžiku skončení nesrovnalosti?

               4)

               Kdy končí přerušení způsobené rozhodnutím příslušného orgánu podle čl. 3 odst. 1 pododstavce 3 věty 2 nařízení, kterým je dotčený nárok (zde: na úroky) v zásadě stanoven?

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340)


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. června 2005 ve věci C-15/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesvergabeamt): Koppensteiner GmbH proti Bundesimmobiliengesellschaft mbH (Veřejné zakázky — Směrnice 89/665/EHS — Přezkumné řízení při zadávání veřejných zakázek — Rozhodnutí o zrušení vyhlášení veřejné zakázky po otevření nabídek — Soudní přezkum — Působnost — Zásada efektivity)

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/14

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 2. června 2005
   ve věci C-15/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesvergabeamt): Koppensteiner GmbH proti Bundesimmobiliengesellschaft mbH (1)

   (Veřejné zakázky - Směrnice 89/665/EHS - Přezkumné řízení při zadávání veřejných zakázek - Rozhodnutí o zrušení vyhlášení veřejné zakázky po otevření nabídek - Soudní přezkum - Působnost - Zásada efektivity)
   (2005/C 182/26)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-15/04, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Bundesvergabeamt (Rakousko) ze dne 12. ledna 2004, došlým Soudnímu dvoru dne 19. ledna 2004, v řízení Koppensteiner GmbH proti Bundesimmobiliengesellschaft mbH, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta, C. Gulmann (zpravodaj), P. Kūris a G. Arestis, soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 2. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Příslušný soud má povinnost ponechat bez použití vnitrostátní právní předpisy, které zamezují dodržování povinnosti vyplývající z čl. 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby.

      (1)  Úř. věst. C 85, 3.4.2004.


title: Věc C-254/05: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 7. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Belgické království (Nesplnění povinnosti státem — Články 28 ES a 30 ES — Množstevní omezení dovozu — Opatření s rovnocenným účinkem — Systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči — Požadavek souladu s vnitrostátní normou — Vnitrostátní schvalovací řízení)

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/4

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 7. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-254/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Články 28 ES a 30 ES - Množstevní omezení dovozu - Opatření s rovnocenným účinkem - Systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči - Požadavek souladu s vnitrostátní normou - Vnitrostátní schvalovací řízení)
   (2007/C 170/06)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: B. Stromsky, zmocněnec)

      Žalovaná: Belgické království (zástupce: M. Wimmer, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článku 28 ES – Vnitrostátní právní úprava vyžadující, aby systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči legálně vyrobené nebo uvedené na trh v jiném členském státě, které nejsou opatřeny označením „CE“, byly v souladu s vnitrostátní normou, podléhaly typovému schválení a v této souvislosti byly podrobeny testům a zkouškám již provedeným v jiném členském státě.
   Výrok

               1)

               Belgické království tím, že požaduje, aby systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě a nejsou opatřeny označením CE:

                           —

                           byly v souladu s belgickou normou NBN S 21-100 týkající se koncepce obecných systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči ze září roku 1986, ve znění jejího doplňku č. 2 ze srpna roku 1996,

                           —

                           podléhaly schválení vydanému BOSEC (Belgian Organisation for Security Certification), přičemž tuto překážku ještě zvětšují nepřiměřené náklady takovéhoto schválení, a

                           —

                           podrobily se testům a zkouškám souvisejícím s tímto schválením, které v zásadě zdvojují kontroly již provedené v rámci jiných řízení v jiném členském státě,

                     nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 28 ES.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005.


title: Věc T-714/15: Žaloba podaná dne 2. prosince 2015 – Makhlouf v. Rada

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/34

         Žaloba podaná dne 2. prosince 2015 – Makhlouf v. Rada
   (Věc T-714/15)
   (2016/C 059/39)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Rami Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že je žaloba přípustná a opodstatněná;

               —

               uložil Evropské unii povinnost nahradit škodu, která žalobci vznikla, ve výši, kterou Tribunál určí ex aequo et bono;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce jediný žalobní důvod vycházející z toho, že žalobci vznikla nemajetková újma z důvodu poškození jeho pověsti v přímé souvislosti s opatřeními přijatými Radou Evropské unie, za něž tento orgán nese odpovědnost.


title: Věc C-132/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varchoven administrativen sad (Bulharsko) dne 1. března 2016 – Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Sofia v. Iberdrola Inmobilaria Real Estate Investments EOOD

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varchoven administrativen sad (Bulharsko) dne 1. března 2016 – Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Sofia v. Iberdrola Inmobilaria Real Estate Investments EOOD
   (Věc C-132/16)
   (2016/C 175/13)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Varchoven administrativen sad

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Sofia

      Žalovaná: Iberdrola Inmobilaria Real Estate Investments EOOD

      Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 26 odst. 1 písm. b), čl. 168 písm. a) a článek 176 [směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1)] takovému ustanovení vnitrostátního práva, jako je čl. 70 odst. 1 bod 2 Zákon za danak varchu dobavenaja stojnost (zákon o dani z přidané hodnoty), který omezuje nárok na odpočet DPH odvedené na vstupu za poskytnutí služeb výstavby nebo zhodnocení nemovitosti, jejímž vlastníkem je třetí osoba, které jsou použity jak adresátem plnění, tak třetí osobou, a to pouze z důvodu, že třetí osoba získala výsledek těchto služeb bezplatně, aniž by byla zohledněna skutečnost, že služby jsou používány v rámci hospodářské činnosti příjemce – osoby povinné k dani?

               2)

               Brání čl. 26 odst. 1 písm. b), čl. 168 písm. a) a článek 176 [směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty] daňové praxi spočívající v odepření uznání nároku na odpočet DHP odvedené na vstupu za poskytnutí služeb, zatímco náklady odpovídající těmto službám jsou zúčtovatelné v obecných nákladech osoby povinné k dani, a to z důvodu, že byly vynaloženy na výstavbu nebo zhodnocení nemovitosti, jejímž vlastníkem je jiná osoba, aniž by byla zohledněna skutečnost, že tato nemovitost bude rovněž používána příjemcem stavebních služeb v rámci jeho hospodářské činnosti?

      (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.


title: Věc T-461/10: Žaloba podaná dne 27. září 2010 — Boyle v. Komise

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/42

         Žaloba podaná dne 27. září 2010 — Boyle v. Komise
   (Věc T-461/10)
   ()
   2010/C 328/70
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Cathal Boyle (Killybegs, Irsko) (zástupci: A. Collins, SC, N. Travers, barrister, a D. Barry, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise oznámené jako dokument K(2010) 4751 ze dne 13. července 2010 ve formě dopisu určeného Irsku a oznámené žalobci dne 16. července 2010, kterým se zamítá žádost o zvýšení kapacity z důvodu opatření zvyšujících bezpečnost týkající se nového pelagického trauleru, který má nahradit MFV Marie Dawn, a které bylo přijato, aby nahradilo rozhodnutí Komise 2003/245 ze dne 4. dubna 2003 o žádostech obdržených Komisí o zvýšení cílů VOP IV za účelem zohlednění zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla o celkové délce větší než dvanáct metrů (Úř. věst. L 90, s. 48), které se týká uvedené žádosti a které bylo v rozsahu, v němž se týká žalobce, zrušeno rozsudkem Tribunálu vydaným dne 13. června 2006 ve spojených věcech T-218/03 a T-240/03, Boyle a další v. Komise, Sb. rozh. s. II-1699; a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Projednávanou žalobou se žalobce podle článku 263 SFEU domáhá zrušení rozhodnutí Komise oznámeného jako dokument K(2010) 4751 ze dne 13. července 2010 ve formě dopisu určeného Irsku a oznámeného žalobci dne 16. července 2010, kterým se zamítá žádost o zvýšení kapacity z důvodu opatření zvyšujících bezpečnost týkající se nového pelagického trauleru, který má nahradit MFV Marie Dawn, a které bylo přijato, aby nahradilo rozhodnutí Komise 2003/245 ze dne 4. dubna 2003 o žádostech obdržených Komisí o zvýšení cílů VOP IV za účelem zohlednění zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla o celkové délce větší než dvanáct metrů (Úř. věst. L 90, s. 48), které se týká uvedené žádosti a které bylo v rozsahu, v němž se týká žalobce, zrušeno rozsudkem Tribunálu vydaným dne 13. června 2006 ve spojených věcech T-218/03 a T-240/03, Boyle a další v. Komise, Sb. rozh. s. II-1699.
   Na podporu svého návrhu žalobce uplatňuje následující důvody:

               Zaprvé žalobce uvádí, že žalovaná jednala bez právního základu. Článek 4 odst. 2 rozhodnutí Rady 97/413/ES ze dne 26. června 1997 o cílech a pravidlech restrukturalizace rybolovu Společenství v průběhu období od 1. ledna 1997 do 31. prosince 2001 k vytvoření trvalé rovnováhy mezi zdroji a jejich využíváním (Úř. věst. L 175, s. 27) i nadále představuje náležitý právní základ napadeného rozhodnutí, a Komise tudíž postrádala jakýkoli právní základ k přijetí předmětného rozhodnutí jakožto rozhodnutí ad hoc.

               Zadruhé žalobce tvrdí, že Komise porušila podstatnou procesní náležitost. Žalobce uvádí, že napadené rozhodnutí mělo být podle rozhodnutí Rady 97/413/ES přijato v souladu s řídícím komitologickým postupem a že tím, že se Komise rozhodla přijmout předmětné rozhodnutí ad hoc, jednala v rozporu s podstatnými procesními náležitostmi.

               Zatřetí žalobce tvrdí, že Komise tím, že nesprávně vyložila čl. 4 odst. 2 rozhodnutí Rady 97/413/ES, překročila své pravomoci, jelikož se zejména opírala o irelevantní kritéria a opominula definici „intenzity rybolovu“ stanovenou v rozhodnutí Rady 97/413/ES a v právních předpisech Společenství týkajících se rybolovu použitelných v době podání žádosti o zvýšení prostornosti v důsledku opatření zvyšujících bezpečnost žalobcem v prosinci roku 2001.

               Dále žalobce uvádí, že napadené rozhodnutí obsahuje řadu případů zjevně nesprávného posouzení žádosti žalobce o zvýšení prostornosti v důsledku opatření zvyšujících bezpečnost. Žalobce zejména tvrdí, že rozhodnutí Komise, kterým se zamítá žádost žalobce z důvodů většího prostoru pod hlavní palubou zamýšleného nového plavidla ve srovnání s Marie Dawn, je zjevně nesprávné, stejně jako její předpoklad, že „intenzita rybolovu“ nového plavidla bude větší než „intenzita rybolovu“ Marie Dawn.

               Konečně žalobce uvádí, že Komise porušila právo na rovné zacházení. Tvrdí, že odmítnutí žádosti Komisí z důvodů většího prostoru pod hlavní palubou jím zamýšleného nového plavidla představuje hrubé rozdílné zacházení, které představuje jeho nepřípustnou diskriminaci ve srovnání se zcela jiným přístupem zaujatým při projednávání některých žádostí o zvýšení prostornosti v důsledku opatření zvyšujících bezpečnost, jimž bylo v rozhodnutí Komise 2003/245 vyhověno, jakož i jedné ze žádostí, která byla původně v tomto rozhodnutí zamítnuta, ale později jí bylo vyhověno rozhodnutím Komise oznámeným jako dokument K(2010) 4765 ze dne 13. července 2010.


title: Věc C-181/11 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 12. července 2012 — Compañía Española de Tabaco en Rama, SA (Cetarsa) v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Španělský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen a rozdělení trhu — Pokuty — Rovné zacházení — Maximální výše 10 % obratu — Spolupráce — Zkreslení důkazů — Zjevně nesprávné posouzení — Neuvedení odůvodnění“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/13

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 12. července 2012 — Compañía Española de Tabaco en Rama, SA (Cetarsa) v. Evropská komise
   (Věc C-181/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Španělský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen a rozdělení trhu - Pokuty - Rovné zacházení - Maximální výše 10 % obratu - Spolupráce - Zkreslení důkazů - Zjevně nesprávné posouzení - Neuvedení odůvodnění)
   2012/C 287/22
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Compañía Española de Tabaco en Rama, SA (Cetarsa) (zástupci: M. Araujo Boyd, J. Buendía Sierra a Á. Givaja Sanz, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier a L Malferrari, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 3. února 2011 — Cetarsa v. Komise (T-33/05), kterým Tribunál zamítl návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2004) 4030 final ze dne 20. října 2004 týkajícího se řízení podle čl. 81 odst. 1 [ES] (Věc COMP/C.38.238/B.2 — Surový tabák — Španělsko) a vzájemný návrh Komise směřující ke zvýšení částky pokuty uložené žalobkyni

      Výrok

               1)

               Hlavní a vedlejší kasační opravný prostředek se zamítají.

               2)

               Compañía española de tabaco en rama SA (Cetarsa) se ukládá náhrada nákladů řízení o hlavním kasačním opravném prostředku.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení o vedlejším kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 186, 25.6.2011.


title: Věc C-262/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 2. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim — Německo) — Ekkehard Aleweld v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/10

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 2. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim — Německo) — Ekkehard Aleweld v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-262/13) (1)

   2013/C 377/23
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 215, 27.7.2013.


title: Věc T-528/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2014 — Aloe Vera of America v. OHIM — Detimos (FOREVER) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Spoleﾍenství FOREVER — Starší národní obrazová ochranná známka 4 EVER — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2014 — Aloe Vera of America v. OHIM — Detimos (FOREVER)
   (Věc T-528/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství FOREVER - Starší národní obrazová ochranná známka 4 EVER - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009)
   2014/C 52/60
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aloe Vera of America, Inc. (Dallas, Texas, Spojené státy) (zástupci: R. Niebel a F. Kerl, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Detimos — Gestão Imobiliária, SA (Carregado, Portugalsko) (zástupce: V. Caires Soares, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. srpna 2011 (věc R 742/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Diviril — Distribuidora de Viveres do Ribatejo, Lda a Aloe Vera of America, Inc.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Aloe Vera of America, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně náhrady nákladů řízení, které společnost Detimos — Gestão Imobiliária, SA vynaložila v průběhu řízení před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 362, 10.12.2011.


title: Věc T-406/16: Žaloba podaná dne 22. července 2016 – Dogg Label v. EUIPO – Chemoul (JAPRAG)

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/17

      Žaloba podaná dne 22. července 2016 – Dogg Label v. EUIPO – Chemoul (JAPRAG)
      (Věc T-406/16)
      (2016/C 364/14)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Dogg Label (Marseille, Francie) (zástupce: M. Angelier, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Patrick Chemoul (Paříž, Francie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: další účastník v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „JAPRAG“ – Ochranná známka Evropské unie č. 8 820 301

         Řízení před EUIPO: řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. května 2016 ve věci R 2336/2015-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví, aby vyhověl návrhu společnosti DOGG LABBEL na prohlášení neplatnosti.

                  —

                  prohlásil ochrannou známku Společenství „JAPRAG“ č. 8 820 301 za neplatnou pro veškeré výrobky zařazené ve třídách 18 a 25, a to na základě čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení o ochranné známce Evropské unie ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) téhož nařízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-283/08 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. července 2011 — Longinidis v. Cedefop ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Smlouva na dobu neurčitou — Propuštění — Odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení — Právo na obhajobu“ )

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. července 2011 — Longinidis v. Cedefop
   (Věc T-283/08 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Smlouva na dobu neurčitou - Propuštění - Odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Právo na obhajobu)
   2011/C 238/20
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci/Účastnice řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Pavlos Longinidis (Thesaloniki, Řecko) (zástupci: původně P. Giatagantzidis a S. Stavropoulou, poté P. Giatagantzidis a K. Kyriazi, advokáti)

      Další účastník řízení: Evropské středisko pro rozvoj profesní přípravy (zástupci: M. Fuchs, zmocněnec, ve spolupráci s P. Anestisem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské Unie (druhého senátu) ze dne 24. dubna 2008, Longinidis v. Cedefop (věc F 74/06, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Pavlos Longinidis ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským střediskem pro rozvoj profesní přípravy v tomto stupni.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008, Oprava Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc C-464/08: Žaloba podaná dne 27. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Estonská republika

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/20

         Žaloba podaná dne 27. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Estonská republika
   (Věc C-464/08)
   (2008/C 327/34)
   Jednací jazyk: estonština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Simonsson a K. Saaremäel-Stoilov)

      Žalovaná: Estonská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Estonská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/65/ES (1) ze dne 26. října 2005 (o zvýšení zabezpečení přístavů) nebo o nich každopádně Komisi neinformovala, nesplnila povinnosti, které pro ni z této směrnice vyplývají;

               —

               uložit Estonské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 15. června 2007.

      (1)  Úř. věst. L 310, s. 28.


title: Věc T-493/12: Žaloba podaná dne 14. listopadu 2012 — Sanofi v. OHIM — GP Pharm (GEPRAL)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/56

         Žaloba podaná dne 14. listopadu 2012 — Sanofi v. OHIM — GP Pharm (GEPRAL)
   (Věc T-493/12)
   2013/C 26/113
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sanofi (Paříž, Francie) (zástupce: C. Hertz-Eichenrode, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: GP Pharm, SA (Sant Quinti de Mediona, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. září 2012 ve věci R 201/2012-2; a

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „GEPRAL“ pro výrobky zařazené do třídy 5 — mezinárodní zápis č. 1010832 s určením Evropská unie

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní zápis slovní ochranné známky „DELPRAL“ č. 418607, s účinky v Rakousku, pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání a povolení mezinárodního zápisu v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009


title: Věc T-6/16: Žaloba podaná dne 7. ledna 2016 – Awg Allgemeine Warenvertriebs v. OHIM – Takko (Southern Territory 23°48’25"S)

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/51

         Žaloba podaná dne 7. ledna 2016 – Awg Allgemeine Warenvertriebs v. OHIM – Takko (Southern Territory 23o48’25"S)
   (Věc T-6/16)
   (2016/C 098/66)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Awg Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Köngen, Německo) (zástupce: advokát T. Sambuc)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Takko Holding GmbH (Telgte, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „Southern Territory 23o48’25"S“- Ochranná známka Společenství č. 10 099 554

      Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. listopadu 2015, ve věci R 735/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se zamítá návrh na prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství č. 10 099 554 Southern Territory 23o48’25"S;

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-382/15: Žaloba podaná dne 15. července 2015 – Greenpeace Energy a další v. Komise

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/22

         Žaloba podaná dne 15. července 2015 – Greenpeace Energy a další v. Komise
   (Věc T-382/15)
   (2015/C 337/23)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Greenpeace Energy eG (Hamburk, Německo), oekostrom AG für Energieerzeugung und -handel (Vídeň, Rakousko), Stadtwerke Aalen GmbH (Aalen, Německo), Stadtwerke Bietigheim-Bissingen GmbH (Bietigheim-Bissingen, Německo), Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH (Schwäbisch Hall, Německo), Stadtwerke Tübingen GmbH (Tübingen, Německo), Stadtwerke Mühlacker GmbH (Mühlacker, Německo), Energieversorgung Filstal GmbH & Co KG (Göppingen, Německo), Stadtwerke Mainz AG (Mohuč, Německo), Stadtwerke Bochum Holding GmbH (Bochum, Německo) (zástupkyně: D. Fouquet a J. Nysten, advokátky)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu podle čl. 263 odst. 4 ve spojení s odst. 1 SFEU za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2015/658 ze dne 8. října 2014 o státní podpoře SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N), kterou Spojené království zamýšlí poskytnout za účelem podpory jaderné elektrárny Hinkley Point C;

               —

               uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení, včetně výdajů na advokáta a cestovních výdajů.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně osm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z nesprávného použití čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU z důvodu domněnky společného zájmu
               Žalobkyně tvrdí, že Komise při přezkumu zaměňuje kritéria, která je třeba dodržet podle čl. 107 odst. 3 písm. b), jakož i podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, a tudíž nesprávně používá tato ustanovení. Komise dále konstatuje společný zájem na podpoře jaderné elektřiny, který jako takový neexistuje. Komise také vychází ze společného zájmu na zabezpečení dodávek, který je sice podle článku 194 SFEU skutečně jedním z cílů Unie v oblasti energetiky, avšak nemůže být dosažen výstavbou a provozem dotyčné jaderné elektrárny.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného použití čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU z důvodu domněnky selhání trhu
               Žalobkyně na tomto místě uvádějí, že Komise z důvodu domnělé nedostupnosti financování jaderné elektrárny na finančních trzích nesprávně konstatuje selhání trhu, přičemž navíc nezohledňuje okolnost, že jiné jaderné elektrárny, včetně těch, které používají stejné technologie, se musí obejít bez srovnatelných státních podpor. Podle názoru žalobkyň se Komise kromě toho mýlí, když tvrdí, že politické rozhodnutí může představovat selhání trhu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z nesprávného použití čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU z důvodu nesprávného zařazení ohlášeného opatření „Contract for Difference“ jako investiční podpory – uplatnění nesprávného kritéria přezkumu
               V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně uvádějí, že jak provozní podpory, tak i investiční podpory, resp. rozdíl mezi těmito dvěma instrumenty, jsou z právního hlediska dostatečně jasně definovány. Komise vytváří tvrzením ekvivalence s investiční podporou novou kategorii způsobem, který je roven zneužití pravomoci, a tudíž používá nesprávné kritérium přezkumu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nesprávného použití čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU z důvodu domněnky přiměřenosti a stimulačního účinku balíčku podpory
               Žalobkyně na tomto místě uvádějí, že Komise nedostatečně přezkoumává alternativy k výstavbě a provozu jaderné elektrárny, pokud jde o údajný cíl bezpečnosti dodávek. Komise navíc jen nedbale přezkoumává, jak by podnik jednal bez podpory. Komise tudíž provádí nesprávný a neúplný přezkum přiměřenosti.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z nesprávného použití čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU z důvodu podcenění narušení hospodářské soutěže opatřením podpory a přecenění pozitivních účinků balíčku podpory
               Žalobkyně Komisi navíc vytýkají, že nesprávně rozhodla, že narušení hospodářské soutěže jsou zanedbatelná. Žalobkyně uvádějí, že posudek by prokázal silnější vliv na tržní ceny, než z jakých vycházela Komise, takže je třeba vycházet ze zlehčení resp. nesprávného výkladu informací.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z porušení článku 8 směrnice 2009/72/ES (1), resp. směrnice 2004/17/ES (2) a směrnice 2004/18/ES (3) povolením balíčku podpory bez zadávacího nebo ekvivalentního řízení
               Na tomto místě žalobkyně především uvádějí, že Komise nesprávně a v rozporu se svou dosavadní rozhodovací praxí vycházela z toho, že v projednávaném případě nelze použít právní předpisy v oblasti zadávání veřejných zakázek. Tím nesprávně vyhodnocuje skutečnosti způsobem, který je roven zneužití pravomoci, a nezohledňuje srovnatelnost s četnými jinými projekty. Komise rovněž zneužívá svou diskreční pravomoc, když staví výzvu britské vlády k vyjádření zájmu na roveň řízení, které je rovnocenné zadávacímu řízení.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení zvýšených požadavků na povinnost odůvodnění a kodexu řádné správní praxe bezdůvodně nekoherentním jednáním
               Žalobkyně v rámci tohoto žalobního důvodu v podstatě uvádějí, že Komise více krát bez uvedení přesvědčivých důvodů protiřečila své vlastní rozhodovací praxi.

               8.

               Osmý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 296 odst. 2 SFEU, článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a kodexu řádné správní praxe obecným nerespektováním povinnosti odůvodnění
               Na tomto místě žalobkyně Komisi vytýkají, že nesprávně popisuje metodiku opatření podpory, a to například když vychází spíše z investiční podpory, než z provozní podpory, a když obecně zaměňuje rozdílné prvky. Komise také nestanovuje celkovou výši podpor a nedostatečně posuzuje možnou kumulaci. Odůvodnění týkající se domněnky společného zájmu resp. selhání trhu a přiměřenosti podle názoru žalobkyň obecně zdaleka nesplňují požadavky kladené na odůvodnění.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. L 211, s. 55).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Úř. věst. L 134, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 19).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132).


title: Věc F-60/13: Žaloba podaná dne 26. dubna 2013 — ZZ v. Komise

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/29

         Žaloba podaná dne 26. dubna 2013 — ZZ v. Komise
   (Věc F-60/13)
   2013/C 274/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Veřejná služba — Návrh na zrušení implicitního rozhodnutí, kterým se zamítá žádost podaná žalobkyní na základě čl. 90 odst. 1 služebního řádu, jež se týká úpravy zápisů jejích absencí z důvodu nemoci do aplikace SysPer2.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit implicitní rozhodnutí, kterým se zamítá žádost č. D/299/12 podaná žalobkyní dne 13. dubna 2012, pokud jde o úpravu zápisů jejích absencí z důvodu nemoci do aplikace SysPer2, které zohledňují pouze pracovní dny, a to od 13. dubna 2009 až do dne podání její žádosti;

               —

               zrušit výslovné rozhodnutí o zamítnutí žádosti č. D/299/12, kterou žalobkyně podala dne 13. dubna 2012, pokud jde o 5 dní dovolené odebrané z jejího nároku na dovolenou za rok 2012;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-359/11: Žaloba podaná dne 7. července 2011 — Makhlouf v. Rada

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/25

         Žaloba podaná dne 7. července 2011 — Makhlouf v. Rada
   (Věc T-359/11)
   2011/C 282/54
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Hafez Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupci: P. Grollet a G. Karouni, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil nařízení Rady (EU) č. 442/2011 ze dne 9. května 2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii v rozsahu, v němž se týká žalobce;

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2011/273/SZBP ze dne 9. května 2011 o omezujících opatřeních vůči Sýrii v rozsahu, v němž se týká žalobce;

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí 2011/302/SZBP, kterým se příloha rozhodnutí 2011/273/SZBP nahrazuje zněním uvedeným v příloze rozhodnutí ze dne 23. května 2011 v rozsahu, v němž se týká žalobce;

               —

               uložil Radě Evropské unie na základě článků 87 a 91 jednacího řádu Tribunálu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu a práva na spravedlivý proces. Žalobce tvrdí, že bylo porušeno jeho právo na obhajobu, jelikož mu byly uloženy dotčené sankce, aniž byl předem vyslechnut, byla mu dána příležitost se hájit a aniž se seznámil se skutečnostmi, na jejichž základě byla tato opatření přijata.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění podle čl. 296 druhého pododstavce SFEU. Žalobce Radě vytýká, že vůči němu vydala omezující opatření, aniž mu sdělila důvody, aby byl s to uplatnit prostředky obhajoby. Žalobce vytýká žalované, že se spokojila s obecnou a stereotypní formulací, aniž přesným způsobem uvedla faktické a právní skutečnosti, na nichž spočívá právní odůvodnění jejího rozhodnutí, a úvahy, které ji vedly k přijetí tohoto rozhodnutí.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení záruky související s právem na účinnou soudní ochranu. Žalobce tvrdí, že nejenže nemohl před Radou užitečně uplatnit své stanovisko, ale bez uvedení jakýchkoli zvláštních a konkrétních důvodů v napadeném rozhodnutí, které rozhodnutí odůvodňují, nemohl ani využít prostředků nápravy před Tribunálem.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení obecné zásady proporcionality.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení vlastnického práva v rozsahu, v němž omezující opatření, a konkrétněji zmrazení finančních prostředků, představují nepřiměřený zásah do základního práva žalobce volně nakládat se svým majetkem.

               6)

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení práva na soukromí v rozsahu, v němž zmrazení finančních prostředků a omezení pohybu představují rovněž nepřiměřený zásah do základního práva žalobce.


title: Věc C-370/06: Žaloba podaná dne 8. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/15

         Žaloba podaná dne 8. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-370/06)
   (2006/C 261/28)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Maidani a P. Andrade, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES (1) ze dne 4. dubna 2001 o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí, a v každém případě tím, že o nich neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená k provedení směrnice uplynula dne 5. května 2004.

      (1)  Úř. věst. L 125, s. 15.


title: Věc C-318/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – řízení zahájené X „Řízení o předběžné otázce – Směrnice 79/7/EHS – Rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení – Úrazové pojištění zaměstnanců – Výše paušálního odškodnění za trvalé poškození zdraví – Pojistněmatematický výpočet na základě průměrné očekávané délky života v závislosti na pohlaví příjemce uvedeného odškodnění – Dostatečně závažné porušení unijního práva“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/17

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – řízení zahájené X
      (Věc C-318/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 79/7/EHS - Rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení - Úrazové pojištění zaměstnanců - Výše paušálního odškodnění za trvalé poškození zdraví - Pojistněmatematický výpočet na základě průměrné očekávané délky života v závislosti na pohlaví příjemce uvedeného odškodnění - Dostatečně závažné porušení unijního práva“)
      (2014/C 395/20)
      Jednací jazyk: finština

         Předkládající soud

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastník původního řízení

      X

         Výrok

                  1)

                  Článek 4 odst. 1 směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, na základě které se jako pojistněmatematický faktor pro výpočet dávek sociálního zabezpečení, stanovených zákonem a vyplácených v důsledku pracovního úrazu, použije rozdílná očekávaná délka života v případě mužů a žen, jestliže při použití tohoto faktoru je jednorázová dávka odškodnění, která má být vyplacena muži, nižší než odškodnění, které by obdržela žena stejného věku, která se nachází ve srovnatelné situaci.

                  2)

                  Předkládajícímu soudu přísluší posoudit, zda jsou splněny podmínky vzniku odpovědnosti členského státu. Obdobně, pokud jde o otázku, zda vnitrostátní právní úprava dotčená ve věci v původním řízení představuje „dostatečně závažné“ porušení unijního práva, bude tento soud muset vzít v úvahu zejména skutečnost, že Soudní dvůr dosud nerozhodl o legalitě zohlednění faktoru založeného na průměrné očekávané délce života v závislosti na pohlaví při stanovení dávky odškodnění vyplacené na základě zákonného systému sociálního zabezpečení, který spadá do oblasti působnosti směrnice 79/7. Předkládající soud bude muset rovněž vzít v úvahu možnost přiznanou členským státům unijním zákonodárcem, která je vyjádřena v čl. 5 odst. 2 směrnice Rady 2004/113/ES ze dne 13. prosince 2004, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s muži a ženami v přístupu ke zboží a službám a jejich poskytování, jakož i čl. 9 odst. 1 písm. h) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání. Uvedený soud musí dále vzít v úvahu skutečnost, že Soudní dvůr dne 1. března 2011 (C-236/09, EU:C:2011:100), rozhodl, že první z uvedených ustanovení je neplatné, jelikož odporuje zásadě rovného zacházení pro muže a ženy.

         (1)  Úř. věst. C 233, 10.8.2013.


title: Věc T-522/09: Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2011 — Gemmi Furs v. OHIM — Lemmi Fashion (GEMMI)

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2011 — Gemmi Furs v. OHIM — Lemmi Fashion (GEMMI)
   (Věc T-522/09) (1)

   2011/C 238/61
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. listopadu 2004 ve spojených věcech C-183/02 P a C-187/02 P: Daewoo Electronics Manufacturing España SA (Demesa) (C-183/02 P) a Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava (C-187/02 P) proti Komisi Evropských společenství (Opravný prostředek — Státní podpory — Daňová opatření — Legitimní očekávání — Nové žalobní důvody)

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 11. listopadu 2004
   ve spojených věcech C-183/02 P a C-187/02 P: Daewoo Electronics Manufacturing España SA (Demesa) (C-183/02 P) a Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava (C-187/02 P) proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Opravný prostředek - Státní podpory - Daňová opatření - Legitimní očekávání - Nové žalobní důvody)
   (2005/C 6/03)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve spojených věcech C-183/02 P a C-187/02 P, jejichž předmětem jsou dva opravné prostředky na základě článku 49 Statutu ES Soudního dvora, podané postupně dne 15. a 16. května 2002, Daewoo Electronics Manufacturing España SA (Demesa), se sídlem ve Viktoria (Španělsko) (advokáti: A. Creus Carreras a B. Uriarte Valiente) (C-183/02 P), Territorio Histórico de Álava - Diputación Foral de Álava (advokáti: A. Creus Carreras, B. Uriarte Valiente a M. Bravo-Ferrer Delgado) (C-187/02 P) podporovaný Comunidad Autónoma del País Vasco (advokát: E. Garayar Gutiérrez), přičemž dalšími účastníky řízení jsou: Komise Evropských společenství (zmocněnci: F. Santaolalla Gadea a J. L. Buendía Sierra), Asociación Nacional de Fabricantes de Electrodomésticos de Línea Blance (ANFEL), se sídlem v Madridu (Španělsko) a Conseil européen de la construction d'appareils domestiques (CECED), se sídlem v Bruselu (Belgie), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, C. Gulmann (zpravodaj) a N. Colneric, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 11. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Věci C-183/02 P a C-187/02 P se spojují pro účely rozsudku.

               2)

               Opravné prostředky se zamítají.

               3)

               Navrhovatelům se kromě toho, že ponesou své vlastní náklady, ukládá též náhrada nákladů Komise Evropských společenství.

               4)

               Comunidad Autónoma del País Vasco ponese své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 180, 27.7.2002.


title: Věc F-97/11: Žaloba podaná dne 3. října 2011 — ZZ v. Parlament

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/47

         Žaloba podaná dne 3. října 2011 — ZZ v. Parlament
   (Věc F-97/11)
   2011/C 347/89
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: P. Nelissen Grade a G. Leblanc, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Parlamentu ohledně data účinnosti změny rodinného stavu, jež má být zohledněna pro účely zrušení příspěvku na domácnost po vydání rozsudku, kterým se rozvádí manželství žalobce.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) ze dne 4. července 2011, kterým se částečně zamítá stížnost žalobce;

               —

               zrušit rozhodnutí OOJ ze dne 21. ledna 2011 oznámené prostřednictvím administrativní aplikace Streamline, kterým se stanoví datum účinnosti změny rodinného stavu žalobce k datu vynesení rozsudku, jimž se manželství žalobce rozvádí;

               —

               oznámit OOJ účinky zrušení napadených rozhodnutí a zejména datum, k němuž je třeba přihlédnout v případě nabytí právní moci rozsudku, kterým se rozvádí manželství žalobce a jeho bývalé manželky, tedy datum zápisu rozsudku do rejstříku dne 26. dubna 2011;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-157/13: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Nickel & Goeldner Spedition GmbH v. „Kintra“ UAB Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (ES) č. 1346/2000 – Článek 3 odstavec 1 – Pojem „žaloba, která se pojí s úpadkovým řízením a která s ním úzce souvisí“ – Nařízení (ES) č. 44/2001 – Článek 1 odstavec 2 písm. b) – Pojem „konkurs“ – Žaloba na uspokojení pohledávky podaná insolvenčním správcem – Pohledávka vzniklá na základě mezinárodní nákladní přepravy – Vztahy mezi nařízeními č. 1346/2000 a 44/2001 a Úmluvou o přepravní smlouvě v mezinárodní silniční nákladní dopravě (CRM)

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/11

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Nickel & Goeldner Spedition GmbH v. „Kintra“ UAB
      (Věc C-157/13) (1)

      (Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (ES) č. 1346/2000 - Článek 3 odstavec 1 - Pojem „žaloba, která se pojí s úpadkovým řízením a která s ním úzce souvisí“ - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Článek 1 odstavec 2 písm. b) - Pojem „konkurs“ - Žaloba na uspokojení pohledávky podaná insolvenčním správcem - Pohledávka vzniklá na základě mezinárodní nákladní přepravy - Vztahy mezi nařízeními č. 1346/2000 a 44/2001 a Úmluvou o přepravní smlouvě v mezinárodní silniční nákladní dopravě (CRM))
      (2014/C 395/13)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: Nickel & Goeldner Spedition GmbH

         Odpůrkyně:„Kintra“ UAB

         Výrok

                  1)

                  Článek 1 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že žaloba na uspokojení pohledávky z poskytnutí služeb nákladní dopravy podaná insolvenčním správcem podniku v úpadku, který byl ustanoven v rámci úpadkového řízení zahájeného v jednom členském státě, která směřuje proti příjemci těchto služeb, který je usazen v jiném členském státě, spadá pod pojem „občanské a obchodní věci“ ve smyslu tohoto ustanovení.

                  2)

                  Článek 71 nařízení č. 44/2001 musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, že spor spadá do působnosti jak tohoto nařízení, tak i Úmluvy o přepravní smlouvě v mezinárodní silniční nákladní dopravě, podepsané v Ženevě dne 19. května 1956, ve znění protokolu podepsaného v Ženevě dne 5. července 1978, může členský stát v souladu s čl. 71 odst. 1 uvedeného nařízení uplatnit pravidla o soudní příslušnosti upravená v čl. 31 odst. 1 této úmluvy.

         (1)  Úř. věst. C 156, 1.6.2013.


title: Věc C-585/10: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 15. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret — Dánsko) — Niels Møller v. Haderslev Kommune ( „Integrovaná prevence a omezování znečištění — Směrnice 96/61/ES — Příloha I bod 6.6 písm. c) — Zařízení intenzivního chovu prasat s prostorem větším než pro 750 prasnic — Zahrnutí či nezahrnutí místa pro prasničky“ )

text:
               11.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/6

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 15. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret — Dánsko) — Niels Møller v. Haderslev Kommune
   (Věc C-585/10) (1)

   (Integrovaná prevence a omezování znečištění - Směrnice 96/61/ES - Příloha I bod 6.6 písm. c) - Zařízení intenzivního chovu prasat s prostorem větším než pro 750 prasnic - Zahrnutí či nezahrnutí místa pro prasničky)
   2012/C 39/09
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Vestre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Niels Møller

      Žalovaná: Haderslev Kommune

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Vestre Landsret — Výklad bodu 6.6 přílohy I směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění (Úř. věst. L 257, s. 26; Zvl. vyd. 15/03, s. 80) — Zařízení intenzivního chovu drůbeže nebo prasat s prostorem větším než pro 750 prasnic — Zahrnutí či nezahrnutí místa pro prasničky (pohlavně dospělé samice prasat před prvním porodem)

      Výrok

   Výraz místa pro prasnice obsažený v bodě 6.6 písm. c) přílohy I ke směrnici Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 ze dne 18. ledna 2006 musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje i místa pro prasničky (zapuštěné samice prasat před prvním porodem).

      (1)  Úř. věst. C 38, 5.2.2011.


title: Věc F-64/11: Žaloba podaná dne 24. června 2011 — ZZ v. Evropská komise

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/57

         Žaloba podaná dne 24. června 2011 — ZZ v. Evropská komise
   (Věc F-64/11)
   2011/C 252/126
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: S. Crosby a S. Santoro, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí žalované, kterým žalovaná jednostranně odstoupila od nabídky pracovního místa učiněné žalobkyni, přestože žalobkyně již tuto nabídku přijala.

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 4. března 2011, kterým Evropská komise zamítla interní stížnost podanou žalobkyní proti rozhodnutí Komise HR B2 (2010) 662634 ze dne 5. října 2010;

               —

               uložit žalované náhradu škody způsobené žalobkyni, včetně ušlého platu a dalších výhod;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-490/08: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 30. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Belgické království ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2005/68/ES — Zajištění — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/11

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 30. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-490/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2005/68/ES - Zajištění - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   2009/C 205/20
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupkyně: N. Yerrell, zmocněnkyně)

      Žalované: Belgické království (zástupkyně: D. Haven, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí nebo nesdělení předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění a o změně směrnic Rady 73/239/EHS, 92/49/EHS, jakož i směrnic 98/78/ES a 2002/83/ES (Úř. věst. L 323, s. 1) ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Belgické království tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění a o změně směrnic Rady 73/239/EHS, 92/49/EHS, jakož i směrnic 98/78/ES a 2002/83/ES, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 10.1.2009.


title: Věc F-84/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 2. března 2016 – Loescher v. Rada „Veřejná služba — Úředníci — Zástupce odborů — Uvolnění zaměstnance odborové nebo zaměstnanecké organizaci — Povyšovací řízení 2014 — Rozhodnutí nepovýšit žalobce — Článek 45 služebního řádu — Srovnání zásluh — Neexistence povinnosti podle služebního řádu stanovit zvláštní metodu srovnání zásluh zaměstnanců uvolněných odborovým nebo zaměstnaneckým organizacím — Zohlednění hodnotících posudků — Posouzení míry zastávané odpovědnosti — Důkazy — Kontrola zjevně nesprávného posouzení“

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/49

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 2. března 2016 – Loescher v. Rada
   (Věc F-84/15) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Zástupce odborů - Uvolnění zaměstnance odborové nebo zaměstnanecké organizaci - Povyšovací řízení 2014 - Rozhodnutí nepovýšit žalobce - Článek 45 služebního řádu - Srovnání zásluh - Neexistence povinnosti podle služebního řádu stanovit zvláštní metodu srovnání zásluh zaměstnanců uvolněných odborovým nebo zaměstnaneckým organizacím - Zohlednění hodnotících posudků - Posouzení míry zastávané odpovědnosti - Důkazy - Kontrola zjevně nesprávného posouzení“)
   (2016/C 136/69)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobce: Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Belgie) (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer et M. Veiga, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady Evropské unie, že žalobce nebude povýšen do následující platové třídy (AD 12) v rámci povyšovacího řízení 2014.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Bernd Loescher ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2015, s. 60.


title: Věc F-124/13: Žaloba podaná dne 19. prosince 2013 — ZZ v. Parlament

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/54

         Žaloba podaná dne 19. prosince 2013 — ZZ v. Parlament
   (Věc F-124/13)
   2014/C 52/107
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: C. Bernard-Glanz, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o pomoc

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit napadené rozhodnutí a, je-li třeba, i rozhodnutí, kterým byla zamítnuta stížnost;

               —

               nařídit žalovanému zaplatit žalobkyni částku 50 000 eur jako náhradu vzniklé nemajetkové újmy, spolu s úroky v zákonné výši až do úplného zaplacení;

               —

               nařídit žalovanému zaplatit žalobkyni čtvrtinu léčebných výdajů vynaložených v souvislosti se zhoršením jejího zdravotního stavu jako náhradu vzniklé majetkové újmy, spolu s úroky v zákonné výši až do úplného zaplacení

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-395/09: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. září 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I — Polská republika) — Oasis East sp z o.o. v. Minister Finansów ( Šestá směrnice o DPH — Směrnice 2006/112/ES — Přistoupení nového členského státu — Nárok na odpočet daně odvedené na vstupu — Vnitrostátní právní úprava, která vylučuje nárok na odpočet daně u určitých služeb — Obchodní partneři se sídlem na území považovaném za daňový ráj — Možnost členských států zachovat pravidla pro vyloučení nároku na odpočet v okamžiku vstupu šesté směrnice o DPH v platnost )

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/10

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. září 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I — Polská republika) — Oasis East sp z o.o. v. Minister Finansów
   (Věc C-395/09) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Směrnice 2006/112/ES - Přistoupení nového členského státu - Nárok na odpočet daně odvedené na vstupu - Vnitrostátní právní úprava, která vylučuje nárok na odpočet daně u určitých služeb - Obchodní partneři se sídlem na území považovaném za „daňový ráj“ - Možnost členských států zachovat pravidla pro vyloučení nároku na odpočet v okamžiku vstupu šesté směrnice o DPH v platnost)
   2010/C 317/19
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Oasis East sp z o.o.

      Žalovaný: Minister Finansów

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Naczelny Sąd Administracyjny — Výklad čl. 17 odst. 6 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) a článku 176 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Vnitrostátní právní úprava platná již před přistoupením, která vylučuje právo na odpočet daně u služeb, za které je platba poskytována osobě, která má své bydliště, své sídlo nebo svou hlavní správu na území považovaném za „daňový ráj“.

      Výrok

   Článek 17 odst. 6 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, jehož ustanovení byla v podstatě převzata v článku 176 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, je třeba vykládat v tom smyslu, že nedovoluje zachovat vnitrostátní právní předpisy použitelné v dotyčném členském státě v době vstupu šesté směrnice 77/388 v platnost, které obecně vylučují nárok na odpočet daně z přidané hodnoty odvedené na vstupu v případě dovozu služeb, u nichž je protiplnění placeno přímo či nepřímo osobě, která je usazena ve státě nebo na území kvalifikovaném uvedenými právními předpisy jako „daňový ráj“.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Věc F-99/13: Žaloba podaná dne 4. října 2013 — ZZ v. ECB

text:
               14.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 367/41

         Žaloba podaná dne 4. října 2013 — ZZ v. ECB
   (Věc F-99/13)
   2013/C 367/73
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka

      Předmět a popis sporu

   Zrušení hodnotící zprávy za rok 2012 a rozhodnutí přijatých na tomto základě, jakož i uložení náhrady utrpěné morální újmy

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit hodnotící zprávu žalobce za rok 2012;

               —

               pokud to bude nezbytné, zrušit rozhodnutí ze dne 18. dubna 2013, kterým se zamítá žádost o správní přezkum a rozhodnutí ze dne 23. července 2003, kterým se zamítá stížnost;

               —

               zrušit jakékoliv rozhodnutí přijaté na základě protiprávní hodnotící zprávy za rok 2012;

               —

               nařídit žalované, aby nahradila morální újmu, kterou utrpěl žalobce, ohodnocenou ex aequo et bono na 10 000 euro;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-500/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2011 — Dorma v. OHIM — Puertas Doorsa (doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS — Starší národní a mezinárodní slovní a obrazové ochranné známky DORMA — Nové dokumenty týkající se existence dobrého jména starších ochranných známek, předložené v řízení před odvolacím senátem — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“ )

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2011 — Dorma v. OHIM — Puertas Doorsa (doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS)
   (Věc T-500/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS - Starší národní a mezinárodní slovní a obrazové ochranné známky DORMA - Nové dokumenty týkající se existence dobrého jména starších ochranných známek, předložené v řízení před odvolacím senátem - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009)
   2012/C 6/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dorma GmbH & Co. KG (Ennepetal, Německo) (zástupkyně: P. Koch Moreno, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Puertas Doorsa, SL (Petrel, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. srpna 2010 (věc R 542/2009-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Dorma GmbH & Co. KG a Puertas Doorsa, SL

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Dorma GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


title: Věc C-241/05: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. října 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Nicolae Bot v. Préfet du Val-de-Marne (Úmluva k provedení Schengenské dohody — Článek 20 odstavec 1 — Podmínky pro pohyb státních příslušníků třetích států nepodléhajících vízové povinnosti — Pobyt po dobu nejvýše tří měsíců během období šesti měsíců ode dne prvního vstupu do schengenského prostoru — Po sobě následující pobyty — Pojem první vstup )

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/16

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. října 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Nicolae Bot v. Préfet du Val-de-Marne
   (Věc C-241/05) (1)

   (Úmluva k provedení Schengenské dohody - Článek 20 odstavec 1 - Podmínky pro pohyb státních příslušníků třetích států nepodléhajících vízové povinnosti - Pobyt po dobu nejvýše tří měsíců během období šesti měsíců ode dne prvního vstupu do schengenského prostoru - Po sobě následující pobyty - Pojem „první vstup“)
   (2006/C 294/26)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'État
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Nicolae Bot

      Žalovaný: Préfet du Val-de-Marne
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Conseil d'État (Francie) – Výklad čl. 20 odst. 1 úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (Úř. věst. 2000, L 239, s. 19) – Pojem „první vstup“ na území smluvních stran
   Výrok
   Článek 20 odst. 1 úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané dne 19. června 1990 v Schengenu, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „první vstup“ uvedený v tomto ustanovení se kromě vůbec prvního vstupu na území smluvních stran uvedené dohody vztahuje také na první vstup na tato území po uplynutí doby šesti měsíců od tohoto vůbec prvního vstupu, jakož i na každý další první vstup po uplynutí každého dalšího období šesti měsíců od předcházejícího dne prvního vstupu.

      (1)  Úř. věst. C 193, 6.8.2005.


title: Věc C-263/06: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 28. února 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Carboni e derivati Srl v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Riunione Adriatica di Sicurtà SpA (Společná obchodní politika — Ochrana proti dumpingovým praktikám — Antidumpingové clo — Hematitové surové železo ruského původu — Rozhodnutí č. 67/94/ESUO — Určení celní hodnoty pro účely uplatnění variabilního antidumpingového cla — Hodnota transakce — Další prodeje uskutečněné za rozdílné ceny — Možnost celního orgánu zohlednit cenu týkající se prodeje zboží, který předcházel prodeji, na jehož základě bylo vystaveno celní prohlášení)

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/2

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 28. února 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Carboni e derivati Srl v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Riunione Adriatica di Sicurtà SpA
   (Věc C-263/06) (1)

   (Společná obchodní politika - Ochrana proti dumpingovým praktikám - Antidumpingové clo - Hematitové surové železo ruského původu - Rozhodnutí č. 67/94/ESUO - Určení celní hodnoty pro účely uplatnění variabilního antidumpingového cla - Hodnota transakce - Další prodeje uskutečněné za rozdílné ceny - Možnost celního orgánu zohlednit cenu týkající se prodeje zboží, který předcházel prodeji, na jehož základě bylo vystaveno celní prohlášení)
   (2008/C 107/03)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Carboni e derivati Srl

      Žalovaní: Ministero dell'Econimia e delle Finanze, Riunione Adriatica di Sicurtà SpA
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Corte suprema di cassazione – Výklad článku 147 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3), ve znění nařízení č. 1762/95 – Základ výpočtu pro stanovení antidumpingového cla – Možnost celního orgánu zohlednit prodejní cenu zboží v rámci prodeje, který předchází prodeji, na základě kterého bylo vystaveno celní prohlášení – Hematitové surové železo ruského původu
   Výrok
   V souladu s čl. 1 odst. 2 rozhodnutí Komise č. 67/94/ESUO ze dne 12. ledna 1994, kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovoz hematitového surového železa původem z Brazílie, Polska, Ruska a Ukrajiny do Společenství, nemohou celní orgány určit celní hodnotu pro účely uplatnění antidumpingového cla uloženého uvedeným rozhodnutím na základě ceny stanovené pro dotyčné zboží v rámci prodeje, který předcházel prodeji, na jehož základě bylo vystaveno celní prohlášení, pokud cena uvedená v celním prohlášení odpovídá ceně, která byla nebo má být skutečně zaplacena dovozcem.
   Pokud mají celní orgány odůvodněné pochybnosti o věrohodnosti celní hodnoty uvedené v celním prohlášení a jejich pochybnosti jsou potvrzeny poté, co požádaly o předložení doplňkových informací, a poté, co poskytly příslušné osobě přiměřenou příležitost vyjádřit svůj názor ohledně důvodů těchto pochybností, a není možné určit cenu, která byla nebo má být skutečně zaplacena, mohou v souladu s článkem 31 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, vypočítat celní hodnotu pro účely uplatnění antidumpingového cla uloženého rozhodnutím č. 67/94 odkazem na cenu, jež byla dohodnuta za dotyčné zboží v rámci prodeje, který nejblíže předcházel prodeji, na jehož základě bylo vystaveno celní prohlášení, a u níž nemají žádný objektivní důvod pochybovat o její věrohodnosti.

      (1)  Úř. věst. C 224, 16.9.2006.


title: Věc T-24/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Cactus v. OHIM – Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ — Starší slovní ochranná známka Společenství CACTUS a starší obrazová ochranná známka Společenství Cactus — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 76 odst. 1 a 2 nařízení č. 207/2009“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/44

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Cactus v. OHIM – Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ)
   (Věc T-24/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ - Starší slovní ochranná známka Společenství CACTUS a starší obrazová ochranná známka Společenství Cactus - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 76 odst. 1 a 2 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 302/56)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cactus SA (Bertrange, Lucembursko) (zástupce: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Isabel Del Rio Rodríguez (Malaga, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. října 2012 (věc R 2005/2011-2), které se týkalo námitkového řízení mezi Cactus SA a paní Isabel Del Rio Rodríguez.

      Výrok

               1.

               Bod 1 výroku rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 19. října 2012 (věc R 2005/2011-2)se zrušuje v rozsahu, v němž zamítá námitku, protože služby „maloobchodního prodeje přírodních rostlin a květin; čerstvých semen a zeleniny“ třídy 35 nebyl pokryt předchozími ochrannými známkami.

               2.

               Bod 2 výroku výše uvedeného rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. října 2012 se zrušuje v rozsahu, v němž zrušuje část rozhodnutí námitkového oddělení, kterým bylo vyhověno námitce založené na „přírodních květinách a rostlinách; semenech“, produktech třídy 31, jakož i bod 1 výroku téhož rozhodnutí, kterým byla zamítnuta námitka založená na uvedených produktech.

               3.

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4.

               Společnost Cactus SA ponese třetinu nákladů řízení vynaložených účastníky řízení před Tribunálem. OHIM ponese dvě třetiny uvedených nákladů.

      (1)  Úř. věst. C 101, 6. 4. 2013.


title: Věc C-157/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 31. března 2011 — Giuseppe Sibilio v. Comune di Afragola

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 31. března 2011 — Giuseppe Sibilio v. Comune di Afragola
   (Věc C-157/11)
   2011/C 173/11
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Napoli

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Giuseppe Sibilio

      Žalovaný: Comune di Afragola

      Předběžné otázky

               1)

               Lze směrnici 1999/70/ES (1) použít na společensky prospěšné pracovníky čili je nutno tyto pracovníky považovat ve smyslu ustanovení 3 odst. 1 za osoby s pracovním poměrem uzavřeným přímo mezi zaměstnavatelem a zaměstnancem, pokud je skončení poměru určeno objektivními podmínkami, jakými je dosažení určitého dne, který v projednávaném případě představuje ukončení projektu?

               2)

               Brání ustanovení 4 tomu, aby společensky prospěšný pracovník/veřejně prospěšný pracovník pobíral nižší odměnu než zaměstnanec s pracovním poměrem na dobu neurčitou, který vykonává stejnou práci a který odpracoval stejnou dobu, a to jen z toho důvodu, že jeho pracovní „poměr“ vznikl výše uvedeným způsobem, anebo to představuje objektivní důvod, který ospravedlňuje méně výhodné finanční ohodnocení?

      (1)  Úř. věst. L 175, s. 43.