title: Věc C-608/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 17. listopadu 2020 – Interporto di Trieste SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 17. listopadu 2020 – Interporto di Trieste SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Věc C-608/20)
      (2021/C 53/26)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Interporto di Trieste SpA

         Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Předběžná otázka

      Brání unijní právo použití takového vnitrostátního ustanovení, jako je ustanovení čl. 26 odst. 2 a 3 nařízení vlády s mocí zákona č. 91/2014 přeměněného zákonem č. 116/2014, které významným způsobem snižuje nebo zpožďuje platbu pobídek, které již byly přiznány na základě zákona a stanoveny na základě příslušných dohod podepsaných výrobci elektřiny fotovoltaickou přeměnou s Gestore dei servizi energetici s.p.a., veřejnou společností pověřenou výkonem této funkce;
      zejména, je toto vnitrostátní ustanovení slučitelné s obecnými zásadami unijního práva legitimního očekávání, právní jistoty, loajální spolupráce a užitečného účinku; s články 16 a 17 Listiny základních práv Evropské unie; se směrnicí 2009/28/ES (1) a s právní úpravou režimů podpory stanovených v této směrnici; s čl. 216 odst. 2 SFEU, zejména ve vztahu ke Smlouvě o energetické chartě?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 16).


title: Věc C-609/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 17. listopadu 2020 – Soelia SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 17. listopadu 2020 – Soelia SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Věc C-609/20)
      (2021/C 53/27)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Soelia SpA

         Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Předběžná otázka

      Brání unijní právo použití takového vnitrostátního ustanovení, jako je ustanovení čl. 26 odst. 2 a 3 nařízení vlády s mocí zákona č. 91/2014 přeměněného zákonem č. 116/2014, které významným způsobem snižuje nebo zpožďuje platbu pobídek, které již byly přiznány na základě zákona a stanoveny na základě příslušných dohod podepsaných výrobci elektřiny fotovoltaickou přeměnou s Gestore dei servizi energetici s.p.a., veřejnou společností pověřenou výkonem této funkce;
      zejména, je toto vnitrostátní ustanovení slučitelné s obecnými zásadami unijního práva legitimního očekávání, právní jistoty, loajální spolupráce a užitečného účinku; s články 16 a 17 Listiny základních práv Evropské unie; se směrnicí 2009/28/ES (1) a s právní úpravou režimů podpory stanovených v této směrnici; s čl. 216 odst. 2 SFEU, zejména ve vztahu ke Smlouvě o energetické chartě?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 16).


title: Věc C-610/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 17. listopadu 2020 – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo v. Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 17. listopadu 2020 – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo v. Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Věc C-610/20)
      (2021/C 53/28)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo

         Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Předběžná otázka

      Brání unijní právo použití takového vnitrostátního ustanovení, jako je ustanovení čl. 26 odst. 2 a 3 nařízení vlády s mocí zákona č. 91/2014 přeměněného zákonem č. 116/2014, které významným způsobem snižuje nebo zpožďuje platbu pobídek, které již byly přiznány na základě zákona a stanoveny na základě příslušných dohod podepsaných výrobci elektřiny fotovoltaickou přeměnou s Gestore dei servizi energetici s.p.a., veřejnou společností pověřenou výkonem této funkce;
      zejména, je toto vnitrostátní ustanovení slučitelné s obecnými zásadami unijního práva legitimního očekávání, právní jistoty, loajální spolupráce a užitečného účinku; s články 16 a 17 Listiny základních práv Evropské unie; se směrnicí 2009/28/ES (1) a s právní úpravou režimů podpory stanovených v této směrnici; s čl. 216 odst. 2 SFEU, zejména ve vztahu ke Smlouvě o energetické chartě?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 16).


title: Věc C-611/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 17. listopadu 2020 – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo v. Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 17. listopadu 2020 – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo v. Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Věc C-611/20)
      (2021/C 53/29)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo

         Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Předběžná otázka

      Brání unijní právo použití takového vnitrostátního ustanovení, jako je ustanovení čl. 26 odst. 2 a 3 nařízení vlády s mocí zákona č. 91/2014 přeměněného zákonem č. 116/2014, které významným způsobem snižuje nebo zpožďuje platbu pobídek, které již byly přiznány na základě zákona a stanoveny na základě příslušných dohod podepsaných výrobci elektřiny fotovoltaickou přeměnou s Gestore dei servizi energetici s.p.a., veřejnou společností pověřenou výkonem této funkce;
      zejména, je toto vnitrostátní ustanovení slučitelné s obecnými zásadami unijního práva legitimního očekávání, právní jistoty, loajální spolupráce a užitečného účinku; s články 16 a 17 Listiny základních práv Evropské unie; se směrnicí 2009/28/ES (1) a s právní úpravou režimů podpory stanovených v této směrnici; s čl. 216 odst. 2 SFEU, zejména ve vztahu ke Smlouvě o energetické chartě?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 16).


title: Věc C-612/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Cluj (Rumunsko) dne 17. listopadu 2020 – Happy Education SRL v. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Cluj (Rumunsko) dne 17. listopadu 2020 – Happy Education SRL v. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj
      (Věc C-612/20)
      (2021/C 53/30)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Tribunalul Cluj

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Happy Education SRL

         Žalovaní: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 132 odst. 1 písm. i), článek 133 a článek 134 směrnice Rady 2006/112 ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) vykládány v tom smyslu, že takové vzdělávací služby, jako jsou vzdělávací služby obsažené v národním programu „Școala după școală“ [„Škola po škole“], mohou být zahrnuty pod pojem „služby úzce související se školským vzděláváním“, pokud jsou poskytovány soukromým subjektem za takových okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, pro obchodní účely a při neexistenci partnerství uzavřeného se vzdělávací institucí?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku, může uznání žalobkyně jako „subjektu s podobnými cíli“ podle čl. 132 odst. 1 písm. i) směrnice Rady 2006/112 ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty vyplývat z vnitrostátních právních předpisů týkajících se povolování činností identifikovaných kódem CAEN 8559 – „Jiné formy vzdělávání (jinde neuvedené)“ ze strany Oficiul Național al Registrului Comerțului (národní kancelář obchodního rejstříku), jakož i s ohledem na povahu veřejného zájmu vzdělávacích činností typu „škola po škole“, jejichž cílem je zabránění ukončování školní docházky a předčasnému ukončování školní docházky, zlepšení studijních výsledků, doučování, zrychlené učení, osobní rozvoj a sociální začlenění?

         (1)  Úř. věst. 2006 L 347, s. l.


title: Věc C-637/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 25. listopadu 2020 – Skatteverket v. DSAB Destination Stockholm AB

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/24

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 25. listopadu 2020 – Skatteverket v. DSAB Destination Stockholm AB
      (Věc C-637/20)
      (2021/C 53/32)
      Jednací jazyk: švédština

         Předkládající soud

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka a odpůrkyně: Skatteverket

         Odpůrkyně a navrhovatelka: DSAB Destination Stockholm AB

         Předběžná otázka

      Musí být článek 30a směrnice o DPH (1) vykládán v tom smyslu, že taková karta, jako je karta dotčená ve věci v původním řízení, která držitele karty opravňuje k tomu, aby mu byly poskytnuty různé služby na určitém místě po omezenou dobu a do určité hodnoty, je poukazem, který za těchto okolností představuje víceúčelový poukaz?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1), ve znění směrnice Rady (EU) 2016/1065 ze dne 27. června 2016, kterou se mění směrnice 2006/112/ES, pokud jde o zacházení s poukazy (Úř. věst. 2016, L 177, s. 9).


title: Věc C-638/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Överklagandenämnden för studiestöd (Švédsko) dne 25. listopadu 2020 – MCM v. Centrala studiestödsnämnden

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/25

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Överklagandenämnden för studiestöd (Švédsko) dne 25. listopadu 2020 – MCM v. Centrala studiestödsnämnden
      (Věc C-638/20)
      (2021/C 53/33)
      Jednací jazyk: švédština

         Předkládající soud

      Överklagandenämnden för studiestöd

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: MCM

         Žalovaný: Centrala studiestödsnämnden

         Předběžná otázka

      Může členský stát (země původu), pokud jde o dítě migrujícího pracovníka, bez ohledu na článek 45 SFEU a čl. 7 odst. 2 nařízení [č.] 492/2011 (1) a s ohledem na rozpočtové zájmy země původu vyžadovat, aby toto dítě mělo vazbu na zemi původu, aby tomuto dítěti poskytlo finanční podporu studentů na studium v zahraničí v jiném členském státě Evropské unie, kde rodič tohoto dítěte dříve pracoval (hostitelský stát), pokud

                  (i)

                  po návratu z hostitelské země tento rodič žil a pracoval v zemi původu po dobu nejméně osmi let,

                  (ii)

                  dítě nedoprovázelo svého rodiče do země původu, ale od narození zůstalo v hostitelské zemi, a

                  (iii)

                  země původu stanoví stejnou podmínku vazby pro ostatní státní příslušníky země původu, kteří nesplňují podmínku bydliště a kteří žádají o finanční podporu studentů na studium v zahraničí v jiné zemi Evropské unie?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (Úř. věst. 2011, L 141, s. 1).


title: Věc C-644/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okręgowym w Poznaniu (Polsko) dne 26. listopadu 2020 – W. J. v. L. J. a J. J. zastoupení zákonnou zástupkyní A. P.

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/26

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okręgowym w Poznaniu (Polsko) dne 26. listopadu 2020 – W. J. v. L. J. a J. J. zastoupení zákonnou zástupkyní A. P.
      (Věc C-644/20)
      (2021/C 53/34)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Účastníci původního řízení

         Odvolatel: W. J.

         Odpůrci: L. J. a J. J. zastoupení zákonnou zástupkyní A. P.

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 3 odst. 1 a 2 Haagského protokolu ze dne 23. listopadu 2007 o právu rozhodném pro vyživovací povinnosti, schváleného jménem Evropského společenství rozhodnutím Rady 2009/941/ES ze dne 30. listopadu 2009 (1), vykládán v tom smyslu, že oprávněný, kterým je dítě, může získat nové místo obvyklého pobytu ve státě, v němž byl protiprávně zadržen, jestliže soud nařídil navrácení oprávněného do státu, v němž měl místo obvyklého pobytu bezprostředně před protiprávním zadržením?

         (1)  Úř. věst. 2009, L 331, s. 17


title: Věc C-645/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 1. prosince 2020 – V A, Z A v. TP

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/26

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 1. prosince 2020 – V A, Z A v. TP
      (Věc C-645/20)
      (2021/C 53/35)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour de cassation

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: V A, Z A

         Odpůrkyně: TP

         Předběžná otázka

      „Musí být ustanovení čl. 10 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 650/2012 ze dne 4. července 2012 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a přijímání a výkonu veřejných listin v dědických věcech a o vytvoření evropského dědického osvědčení (1) vykládána v tom smyslu, že nenachází-li se místo obvyklého pobytu zůstavitele v době smrti na území členského státu, musí soud členského státu, na jehož území neměl zůstavitel obvyklý pobyt, který konstatuje, že zůstavitel měl státní příslušnost tohoto státu a vlastnil v něm majetek, z vlastního podnětu zkoumat svou podpůrnou příslušnost stanovenou v tomto ustanovení?“

         (1)  Úř. věst. 2012, L 201, s. 107.


title: Věc C-647/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) dne 1. prosince 2020 – XG v. Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/27

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) dne 1. prosince 2020 – XG v. Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Věc C-647/20)
      (2021/C 53/36)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: XG

         Odpůrce: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Předběžná otázka

      Mohou kapitálové zisky z realitní transakce spočívající v prodeji nemovitého majetku nabytého portugalskou státní příslušnicí, která nemá bydliště v Evropské unii, na základě čl. 65 odst. 1 písm. a) SFEU podléhat diskriminačnímu, vyššímu zdanění ve srovnání s režimem vztahujícím se na rezidenty, pro které se kapitálový zisk, jenž představuje základ pro výpočet daně z příjmu, sníží o 50 %?


title: Věc C-683/20: Žaloba podaná dne 17. prosince 2020 – Evropská komise v. Slovenská republika

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/27

      Žaloba podaná dne 17. prosince 2020 – Evropská komise v. Slovenská republika
      (Věc C-683/20)
      (2021/C 53/37)
      Jednací jazyk: slovenština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lindenthal a M. Noll-Ehlers, zmocněnci)

         Žalovaná: Slovenská republika

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  určil, že Slovenská republika tím, že nevypracovala akční plány a neodeslala Komisi přehled akčních plánů pro 445 hlavních silničních úseků, porušila čl. 8 odst. 2 a čl. 10 odst. 2 ve spojení s přílohou VI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/49/ES (1) ze dne 25. června 2002 o hodnocení a řízení hluku ve venkovním prostředí;

                  —

                  určil, že Slovenská republika tím, že nevypracovala akční plány a neodeslala Komisi přehled akčních plánů pro 16 hlavních železničních úseků, porušila čl. 8 odst. 2 a čl. 10 odst. 2 ve spojení s přílohou VI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/49/ES ze dne 25. června 2002 o hodnocení a řízení hluku ve venkovním prostředí, a

                  —

                  uložil Slovenské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Podle čl. 8 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/49/ES ze dne 25. června 2002 o hodnocení a řízení hluku ve venkovním prostředí měla Slovenská republika zajistit vypracování akčních plánů pro hlavní silniční úseky (tj. silnice, po kterých projede více než tři miliony vozidel za rok) a hlavní železniční úseky (tj. železniční trati, po kterých projede více než 30 000 vlaků za rok) na svém území nejpozději do 18. července 2013. Podle čl. 10 odst. 2 ve spojení s přílohou VI téže směrnice pak měla Slovenská republika zajistit, aby přehledy akčních plánů byly odeslány Komisi do 18. ledna 2014.
      Slovenská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 8 odst. 2 směrnice a z čl. 10 odst. 2 směrnice ve spojení s přílohou VI směrnice, ve vztahu k 445 hlavním silničním úsekům a k 16 hlavním železničním úsekům, které předtím oznámila Komisi.

         (1)  Úř. věst. 2002, L 189, s. 12; Zvl. vyd. 15/07, s. 101.


title: Věc T-207/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – PlasticsEurope v. ECHA („REACH – Sestavení seznamu látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení (ES) č. 1907/2006 – Doplnění záznamu o látce bisfenol A na tomto seznamu – Články 57 a 59 nařízení (ES) č. 1907/2006 – Zjevně nesprávné posouzení – Přístup založený na průkaznosti důkazů – Výzkumné studie – Použití jako meziprodukt – Proporcionalita“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – PlasticsEurope v. ECHA
      (Věc T-207/18) (1)

      („REACH - Sestavení seznamu látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení (ES) č. 1907/2006 - Doplnění záznamu o látce bisfenol A na tomto seznamu - Články 57 a 59 nařízení (ES) č. 1907/2006 - Zjevně nesprávné posouzení - Přístup založený na průkaznosti důkazů - Výzkumné studie - Použití jako meziprodukt - Proporcionalita“)
      (2021/C 53/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: PlasticsEurope (Brusel, Belgie) (zástupci: R. Cana, E. Mullier a F. Mattioli, advokáti)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: M. Heikkilä, W. Broere a C. Buchanan, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: J. Möller, D. Klebs a S. Heimerl, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: A.-L. Desjonquères, J. Traband, E. Leclerc a W. Zemamta, zmocněnci), ClientEarth (Londýn, Spojené království) (zástupce: P. Kirch, advokát)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ECHA ED/01/2018 ze dne 3. ledna 2018, kterým byl stávající záznam o bisfenolu A na seznamu látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. 2006, L 396, s. 1, oprava Úř. věst. 2011, L 49, s. 52) v souladu s článkem 59 tohoto nařízení doplněn v tom směru, že bisfenol A byl identifikován rovněž jako látka s vlastnostmi vyvolávajícími narušení endokrinní činnosti s možnými vážnými účinky na životní prostředí, jež vzbuzují stejné obavy jako účinky jiných látek uvedených v čl. 57 písm. a) až e) uvedeného nařízení, to vše ve smyslu čl. 57 písm. f) téhož nařízení.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  PlasticsEurope ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro chemické látky (ECHA) a ClientEarth.

                  3)

                  Spolková republika Německo a Francouzská republika ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 190, 4.6.2018.


title: Věc T-243/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – VW v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Pozůstalý manžel/manželka – Pozůstalostní důchod – Články 18 a 20 přílohy VIII služebního řádu – Podmínky způsobilosti – Trvání manželství – Námitka protiprávnosti – Rovné zacházení – Zásada proporcionality“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – VW v. Komise
      (Věc T-243/18) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Pozůstalý manžel/manželka - Pozůstalostní důchod - Články 18 a 20 přílohy VIII služebního řádu - Podmínky způsobilosti - Trvání manželství - Námitka protiprávnosti - Rovné zacházení - Zásada proporcionality“)
      (2021/C 53/41)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: VW (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Mongin a L. Vernier, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Evropský parlament (zástupci: D. Boytha a J. Steele, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 26. června 2017, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o pozůstalostní důchod, a případně na zrušení rozhodnutí o zamítnutí stížnosti proti tomuto rozhodnutí ze dne 19. ledna 2018.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. června 2017, kterým byla zamítnuta žádost VW o pozůstalostní důchod, se zrušuje.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené VW.

                  3)

                  Evropský parlament a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc T-430/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – American Airlines v. Komise („Hospodářská soutěž – Spojování podniků – Trh letecké dopravy – Rozhodnutí, kterým se prohlašuje spojení podniků za slučitelné s vnitřním trhem a Dohodou o EHP – Závazky – Rozhodnutí, které přiznává tradiční práva – Nesprávné právní posouzení – Pojem přiměřené využití“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – American Airlines v. Komise
      (Věc T-430/18) (1)

      („Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Trh letecké dopravy - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje spojení podniků za slučitelné s vnitřním trhem a Dohodou o EHP - Závazky - Rozhodnutí, které přiznává tradiční práva - Nesprávné právní posouzení - Pojem přiměřené využití“)
      (2021/C 53/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: American Airlines, Inc. (Fort Worth, Texas, Spojené státy) (zástupci: J.-P. Poitras, solicitor, J. Ruiz Calzado a J. Wileur, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Franchoo, H. Leupold a L. Wildpanner, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Delta Air Lines, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: M. Demetriou, QC, C. Angeli a I. Giles, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2018) 2788 final ze dne 30. dubna 2018, které poskytuje tradiční práva společnosti Delta Air Lines (věc M.6607 – US Airways/American Airlines)

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost American Airlines, Inc. ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Společnost Delta Air Lines, Inc. ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 319, 10.9.2018.


title: Věc T-438/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Pareto Trading v. EUIPO – Bikor a Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie BIKOR EGYPTIAN EARTH – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Absence dobré víry – Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Pareto Trading v. EUIPO – Bikor a Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH)
      (Věc T-438/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie BIKOR EGYPTIAN EARTH - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Absence dobré víry - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 53/43)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Pareto Trading Co., Inc. (Carlstadt, New Jersey, Spojené státy) (zástupci: I. Sempere Massa, C. Martínez-Tercero Molina a V. Balaguer Fuentes, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Gája, H. O’Neill, V. Ruzek a S. Hanne, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Elżbieta Korbut Bikor (Gdaňsk, Polsko), Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind (Gdaňsk)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. dubna 2018 (věc R 1826/2015-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Pareto Trading na jedné straně a E. K. Bikor a společností Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind na straně druhé

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Pareto Trading Co., Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 319, 10.9.2018.


title: Věc T-176/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – 3V Sigma v. ECHA („REACH – Hodnocení látek – Uvasorb HEB – Rozhodnutí ECHA požadující předložení dalších informací – Článek 46 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006 – Žádost o identifikaci možných produktů přeměny nebo rozkladných produktů látky – Přiměřenost – Nutnost požadované další studie – Relevantní a realistické podmínky – Teplota, za které se provádí zkouška – Zjevně nesprávné posouzení“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – 3V Sigma v. ECHA
      (Věc T-176/19) (1)

      („REACH - Hodnocení látek - Uvasorb HEB - Rozhodnutí ECHA požadující předložení dalších informací - Článek 46 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006 - Žádost o identifikaci možných produktů přeměny nebo rozkladných produktů látky - Přiměřenost - Nutnost požadované další studie - Relevantní a realistické podmínky - Teplota, za které se provádí zkouška - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2021/C 53/44)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: 3V Sigma SpA (Milán, Itálie) (zástupci: C. Bryant, S. Hainsworth, solicitors, a D. Anderson, advokát)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: A. Hautamäki, J. Alaranta a W. Broere, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: J. Möller, D. Klebs a S. Heimerl, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na částečné zrušení rozhodnutí odvolacího senátu agentury ECHA A-004-2017 ze dne 15. ledna 2019 v rozsahu, v němž tento senát zamítl odvolání žalobkyně podané proti rozhodnutí agentury ECHA ze dne 20. prosince 2016 ukládajícímu povinnost předložit další informace o látce uvasorb HEB a stanovil lhůtu pro předložení těchto informací na 22. října 2020.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost 3V Sigma SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro chemické látky (ECHA), včetně těch, které byly vynaloženy v rámci řízení o předběžných opatřeních.

                  3)

                  Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení

         (1)  Úř. věst. C 172, 20.5.2019.


title: Věc T-286/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Azarov v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Ponechání jména žalobce na seznamu – Povinnost Rady ověřit, zda bylo při přijetí rozhodnutí orgánu třetího státu dodrženo právo na obhajobu a právo na účinnou soudní ochranu“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Azarov v. Rada
      (Věc T-286/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání jména žalobce na seznamu - Povinnost Rady ověřit, zda bylo při přijetí rozhodnutí orgánu třetího státu dodrženo právo na obhajobu a právo na účinnou soudní ochranu“)
      (2021/C 53/45)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Mykola Janovyč Azarov (Kyjev, Ukrajina) (zástupci: G. Lansky a A. Egger, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. Van Blaaderen a P. Mahnič, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady 2019/354/SZBP ze dne 4. března 2019, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2019, L 64, s. 7), jakož i prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/352 ze dne 4. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2019, L 64, s. 1), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobce ponecháno na seznamu osob, subjektů a orgánů, na která se vztahují tato omezující opatření.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Rady 2019/354/SZBP ze dne 4. března 2019, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/352 ze dne 4. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině se zrušují v rozsahu, v němž bylo jméno Mykoly Yanovyče Azarova ponecháno na seznamu osob, subjektů a orgánů, na která se vztahují tato omezující opatření.

                  2)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 213, 24.6.2019.


title: Věc T-535/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – H.R. Participations v. EUIPO – Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie JCE HOTTINGUER – Starší nezapsaná národní ochranná známka HOTTINGER – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Odkaz na vnitrostátní právní předpisy, kterými je upravena starší ochranná známka – Režim žaloby podle ‚common law‘ týkající se neoprávněného užívání označení (action for passing off) – Článek 8 odst. 4 a čl. 53 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 a čl. 60 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – H.R. Participations v. EUIPO – Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)
      (Věc T-535/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie JCE HOTTINGUER - Starší nezapsaná národní ochranná známka HOTTINGER - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Odkaz na vnitrostátní právní předpisy, kterými je upravena starší ochranná známka - Režim žaloby podle ‚common law‘ týkající se neoprávněného užívání označení (action for passing off) - Článek 8 odst. 4 a čl. 53 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 a čl. 60 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 53/46)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: H.R. Participations SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: P. Wilhelm, J. Rossi, E. Dumur a G. Hadot-Pericard, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Hottinger Investment Management Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: W. Sander, solicitor a M. Beebe, barrister)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. května 2019 (věc R 2078/2018-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Hottinger Investment Management a H.R. Participations.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti H.R. Participations SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 312, 16.9.2019.


title: Věc T-665/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Cinkciarz.pl v. EUIPO (€$) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie €$ – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Cinkciarz.pl v. EUIPO (€$)
      (Věc T-665/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie €$ - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2021/C 53/47)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. července 2019 (věc R 1345/2018-1) týkajícímu se přihlášky obrazového označení €$ jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Cinkciarz.pl sp. z o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 399, 25.11.2019.


title: Věc T-736/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – HA v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Náhrada léčebných výloh – Maximální výše náhrady nákladů stanovená u přístrojů pro spánkovou apnoe – Žaloba na neplatnost – Neexistence čistě potvrzujícího aktu – Právní zájem na podání žaloby – Přípustnost – Společná pravidla pro zdravotní pojištění úředníků – Obecná prováděcí ustanovení“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – HA v. Komise
      (Věc T-736/19) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Náhrada léčebných výloh - Maximální výše náhrady nákladů stanovená u přístrojů pro spánkovou apnoe - Žaloba na neplatnost - Neexistence čistě potvrzujícího aktu - Právní zájem na podání žaloby - Přípustnost - Společná pravidla pro zdravotní pojištění úředníků - Obecná prováděcí ustanovení“)
      (2021/C 53/48)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: HA (zástupkyně: S. Kreicher, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Bohr, A.-C. Simon a M. Brauhoff, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise, kterým se stanoví strop pro náhradu nákladů ve výši 3 100 eur za pronájem zdravotního přístroje v období od 1. března 2019 do 29. února 2024.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské komise ze dne 17. ledna 2019, kterým se stanoví maximální částka náhrady nákladů 3 100 eur na pronájem zdravotního přístroje za období od 1. března 2019 do 29. února 2024 a rozhodnutí Komise ze dne 13. srpna 2019, kterým se zamítá stížnost podaná proti tomuto rozhodnutí, se zrušují.

                  2)

                  Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 432, 23.12.2019.


title: Věc T-859/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Alkemie Group v. EUIPO – Mann & Schröder (ALKEMIE) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ALKEMIE – Starší slovní ochranná známka Evropské unie Alkmene – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Alkemie Group v. EUIPO – Mann & Schröder (ALKEMIE)
      (Věc T-859/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ALKEMIE - Starší slovní ochranná známka Evropské unie Alkmene - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 53/49)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Alkemie Group sp. z o.o. (Gdyně, Polsko) (zástupkyně: A. Korbela, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Mann & Schröder GmbH (Siegelsbach, Německo)

         Předmět

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. září 2019 (věc R 2230/2018-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Mann & Schröder a Alkemie Group.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 16. září 2019 (věc R 2230/2018-2) se v rozsahu, v němž se jím zamítá odvolání společnosti Alkemie Group sp. z o.o. ve vztahu k „dietním pomůckám“ spadajícím do třídy 5, zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 54, 17.2.2020.


title: Věc T-860/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Alkemie Group v. EUIPO – Mann & Schröder (ALKEMIE) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ALKEMIE – Starší slovní ochranná známka Evropské unie Alkmene – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Alkemie Group v. EUIPO – Mann & Schröder (ALKEMIE)
      (Věc T-860/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ALKEMIE - Starší slovní ochranná známka Evropské unie Alkmene - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 53/50)
      Jednací jazyk: polština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Alkemie Group sp. z o.o. (Gdyně, Polsko) (zástupkyně: A. Korbela, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Mann & Schröder GmbH (Siegelsbach, Německo)

         Předmět

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. září 2019 (věc R 2231/2018-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Mann & Schröder a Alkemie Group.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 16. září 2019 (věc R 2231/2018-2) se v rozsahu, v němž se jím zamítá odvolání společnosti Alkemie Group sp. z o.o. ve vztahu k „dietním pomůckám“ spadajícím do třídy 5, zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 54, 17.2.2020.


title: Věc T-863/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Production Christian Gallimard v. EUIPO – Éditions Gallimard (PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD – Starší slovní ochranné známky Evropské unie GALLIMARD – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Pojmové srovnání – Příjmení – Samostatná rozlišovací role – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Production Christian Gallimard v. EUIPO – Éditions Gallimard (PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD)
      (Věc T-863/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD - Starší slovní ochranné známky Evropské unie GALLIMARD - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Pojmové srovnání - Příjmení - Samostatná rozlišovací role - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 53/51)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Production Christian Gallimard (Lucemburk, Lucembursko) (zástupkyně: L. Dreyfuss-Bechmann, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: V. Ruzek, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française SA (Paříž, Francie) (zástupci J.-A. Bénazéraf a Y. Diringer, advokáti)

         Předmět

      Žaloba proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. října 2019 (věc R 2316/2018-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française a Production Christian Gallimard.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Production Christian Gallimard ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

                  3)

                  Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française SA ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 61, 24.2.2020.


title: Věc T-883/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Gustopharma Consumer Health v. EUIPO – Helixor Heilmittel (HELIX ELIXIR) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie HELIX ELIXIR – Starší slovní ochranná známka Evropské unie HELIXOR – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Gustopharma Consumer Health v. EUIPO – Helixor Heilmittel (HELIX ELIXIR)
      (Věc T-883/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie HELIX ELIXIR - Starší slovní ochranná známka Evropské unie HELIXOR - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 53/52)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Gustopharma Consumer Health, SL (Madrid, Španělsko) (zástupci: A. Gómez López a J. Mora Cortés, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: L. Rampini a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Helixor Heilmittel GmbH (Rosenfeld, Německo) (zástupce: J. Klink, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. října 2019 (věc R 100/2019-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Helixor Heilmittel a Gustopharma Consumer Health.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Gustopharma Consumer Health, SL, se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 68, 2.3.2020.


title: Věc T-738/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2020 – La Quadrature du Net a další v. Komise („Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů – Předávání osobních údajů do Spojených států – Prohlášení neplatnosti napadeného aktu – Zánik předmětu sporu – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2020 – La Quadrature du Net a další v. Komise
      (Věc T-738/16) (1)

      („Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů - Předávání osobních údajů do Spojených států - Prohlášení neplatnosti napadeného aktu - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2021/C 53/53)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: La Quadrature du Net (Paříž, Francie), French Data Network (Amiens, Francie), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (Fédération FDN) (Amiens) (zástupce: A. Fitzjean Ò. Cobhthaigh, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. Kranenborg a D. Nardi, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalobce: Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) (Paříž, Francie) (zástupce: F. P. Lani, advokát)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil a O. Serdula, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupci: S. Eisenberg, S. Heimerl, D. Klebs a J. Möller, zmocněnci), Francouzská republika (zástupkyně: E. Armoët a E. de Moustier, zmocněnkyně), Nizozemské království (zástupkyně: M. Bulterman a C. Schillemans, zmocněnkyně), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: S. Brandon, zmocněnec, ve spolupráci s J. Holmesem, QC), Spojené státy americké (zástupci: H.Viaene, C. Evrard, E. Valgaeren, P. Wytinck, advokáti, S. Kingston a E. Barrington, SC), Digitaleurope (Brusel, Belgie) (zástupci: J. Cahir, V. Power, solicitors, a M. Gray, SC), Microsoft Corp. (Redmond, Washington, Spojené státy) (zástupci: J. Bourgeois a M. Meulenbelt, advokáti), BSA Business Software Alliance, Inc. (Washington, DC, Spojené státy) (zástupci: B. Van Vooren a K. Van Quathem, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (UE) 2016/1250 ze dne 12. července 2016 podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o odpovídající úrovni ochrany poskytované štítem EU–USA na ochranu soukromí (Úř. věst. 2016, L 207, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Již není důvodné rozhodnout ve věci samé.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Quadrature du Net, French Data Network a Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (Fédération FDN).

                  3)

                  Česká republika, Spolková republika Německo, Francouzská republika, Nizozemské království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Spojené státy americké, Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir), společnost DigitalEurope, společnost Microsoft Corp. A společnost BSA Business Software Alliance, Inc. ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 6, 9.1.2017.


title: Věc T-660/19: Usnesení Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Universität Bremen v. REA („Žaloba na neplatnost – Dotační projekt – Rámcový program pro výzkum a inovace ‚Horizon 2020‘ – Výzva k předkládání návrhů H2020-SC6-Governance-2019 – Rozhodnutí agentury REA o zamítnutí návrhu – Absence zastoupení advokátem – Zjevná nepřípustnost žaloby“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/41

      Usnesení Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Universität Bremen v. REA
      (Věc T-660/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Dotační projekt - Rámcový program pro výzkum a inovace ‚Horizon 2020‘ - Výzva k předkládání návrhů H2020-SC6-Governance-2019 - Rozhodnutí agentury REA o zamítnutí návrhu - Absence zastoupení advokátem - Zjevná nepřípustnost žaloby“)
      (2021/C 53/54)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Universität Bremen (Brémy, Německo) (zástupce: C. Schmid, univerzitní profesor)

         Žalovaná: Výkonná agentura pro výzkum (zástupci: S. Payan-Lagrou a V. Canetti, zmocněnci, ve spolupráci s R. van der Houtem a C. Wagnerem, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí agentury REA Ares(2019) 4590599 ze dne 16. července 2019 o zamítnutí návrhu předloženého žalobkyní v rámci výzvy k předkládání návrhů H2020-SC6-Governance-2019.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

                  2)

                  Universität Bremen ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Výkonnou agenturou pro výzkum (REA).

         (1)  Úř. věst. C 399, 25.11.2019.


title: Věc T-24/20: Usnesení Tribunálu ze dne 15. prosince 2020 – Junqueras i Vies v. Parlament („Žaloba na neplatnost – Institucionální právo – Člen Parlamentu – Výsady a imunity – Oznámení předsedy Evropského parlamentu o uprázdnění mandátu evropského poslance – Žádost, aby byla v naléhavém případě potvrzena imunita evropského poslance – Akty, které nelze napadnout žalobou – Nepřípustnost“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/41

      Usnesení Tribunálu ze dne 15. prosince 2020 – Junqueras i Vies v. Parlament
      (Věc T-24/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Institucionální právo - Člen Parlamentu - Výsady a imunity - Oznámení předsedy Evropského parlamentu o uprázdnění mandátu evropského poslance - Žádost, aby byla v naléhavém případě potvrzena imunita evropského poslance - Akty, které nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
      (2021/C 53/55)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Oriol Junqueras i Vies (Sant Joan de Vilatorrada, Španělsko) (zástupce: A. Van den Eynde Adroer, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: F. Drexler, N. Görlitz a C. Burgos, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící, zaprvé, na zrušení konstatování o uvolnění mandátu žalobce od 3. ledna 2020, oznámeného předsedou Parlamentu na plenárním zasedání dne 13. ledna 2020, a zadruhé, na zrušení údajného zamítnutí ze strany posledně uvedeného předsedy, pokud jde o návrh na přijetí naléhavého opatření k potvrzení imunity žalobce, podaný dne 20. prosince 2019 jménem žalobce evropskou poslankyní Riba i Giner na základě článku 8 jednacího řádu Parlamentu.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  O návrhu Španělského království na vstup do řízení jako vedlejší účastník není důvodné rozhodnout.

                  3)

                  Oriolovi Junqueras i Viesovi se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně těch, které vynaložil v rámci věci T-24/20 R.

                  4)

                  Španělské království ponese vlastní náklady řízení související s jeho návrhem na vstup do řízení jako vedlejší účastník.

         (1)  Úř. věst. C 68, 2.3.2020.


title: Věc T-255/20: Usnesení Tribunálu ze dne 14. prosince 2020 – ClientEarth v. Komise („Žaloba na neplatnost – Přístup k dokumentům – Postup projednávání ve výborech – Technický výbor pro motorová vozidla – Pořad jednání 79. schůze výboru – Právo na informace použitelné v členských státech Unie, pokud jde o emise z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel – Implicitní odmítnutí přístupu – Výslovné rozhodnutí přijaté po podání žaloby – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/42

      Usnesení Tribunálu ze dne 14. prosince 2020 – ClientEarth v. Komise
      (Věc T-255/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Přístup k dokumentům - Postup projednávání ve výborech - Technický výbor pro motorová vozidla - Pořad jednání 79. schůze výboru - Právo na informace použitelné v členských státech Unie, pokud jde o emise z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel - Implicitní odmítnutí přístupu - Výslovné rozhodnutí přijaté po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2021/C 53/56)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: ClientEarth AISBL (Brusel, Belgie) (zástupci: F. Logue, solicitor a J. Kenny, barrister)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: S. Delaude, C. Ehrbar a G. Gattinara, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení implicitního rozhodnutí Komise ze dne 26. února 2020, kterým se odmítá přístup k některým částem zápisu ze 79. schůze technického výboru pro motorová vozidla ze dne 12. února 2019.

         Výrok

                  1)

                  Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

                  2)

                  Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 247, 27.7.2020.


title: Věc T-520/20: Usnesení Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Bonicelli v. Společný podnik Fusion for Energy („Veřejná služba – Úředníci – Povyšování za rok 2019 – Rozhodnutí o nepovýšení – Nahrazení napadeného aktu během probíhajícího řízení – Zánik předmětu sporu – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/43

      Usnesení Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – Bonicelli v. Společný podnik Fusion for Energy
      (Věc T-520/20) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Povyšování za rok 2019 - Rozhodnutí o nepovýšení - Nahrazení napadeného aktu během probíhajícího řízení - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2021/C 53/57)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Tullio Bonicelli (Badalona, Španělsko) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

         Žalovaný: Společný evropský podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy (zástupce: G. T. Poszler, zmocněnec)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení zaprvé rozhodnutí společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy ze dne 24. října 2019 nezařadit jméno žalobce na konečný seznam úředníků povýšených v rámci povyšování za rok 2019 a zadruhé rozhodnutí tohoto podniku ze dne 8. května 2020, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce proti uvedenému rozhodnutí.

         Výrok

                  1)

                  O žalobě již není důvodné rozhodnout.

                  2)

                  Společný evropský podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Tulliem Bonicellim.

         (1)  Úř. věst. C 329, 5.10.2020.


title: Věc T-579/20 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 15. prosince 2020 – Genekam Biotechnology v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Grantová dohoda v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) – Navrácení vyplacených částek – Návrh na odklad nuceného výkonu – Neexistence naléhavosti“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/43

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 15. prosince 2020 – Genekam Biotechnology v. Komise
      (Věc T-579/20 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Grantová dohoda v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) - Navrácení vyplacených částek - Návrh na odklad nuceného výkonu - Neexistence naléhavosti“)
      (2021/C 53/58)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Genekam Biotechnology AG (Duisburg, Německo) (zástupce: S. Hertwig, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Estrada de Solà, A Katsimerou a R. Pethke, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 278 SFEU a znějící na odklad nuceného výkonu rozhodnutí Komise C(2020) 5548 final ze dne 7. srpna 2020, kterým se ukládá peněžitý závazek a které je podkladem pro výkon rozhodnutí vůči žalobkyni.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-655/20: Žaloba podaná dne 27. října 2020 – Symrise v. ECHA

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/44

      Žaloba podaná dne 27. října 2020 – Symrise v. ECHA
      (Věc T-655/20)
      (2021/C 53/59)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Symrise AG (Holzminden, Německo) (zástupci: A, B, C, advokáti)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí odvolacího senátu Evropské agentury pro chemické látky ze dne 18. srpna 2020 ve věci A-010-2018 v plném rozsahu;

                  —

                  uložil Evropské agentuře pro chemické látky náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že ECHA se dopustila zjevně nesprávného posouzení a nesprávně vyložila nařízení REACH, když vyžadovala testování látky na obratlovcích, přičemž odůvodnila potřebu testování odkazem na expozici pracovníků a nezohledněním bezpečnosti látky tak, jak byla posouzena podle nařízení o kosmetických výrobcích.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že ECHA se dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušila svou povinnost uvést odůvodnění, když požadovala provedení rozšířené jednogenerační studie toxicity pro reprodukci s několika pokračováními („EOGRTS“).

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že ECHA se dopustila zjevně nesprávného posouzení informací, které měla k dispozici, a porušila svou povinnost uvést odůvodnění, když rozhodla, že EOGRTS by měla být provedena orální cestou.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že tím, že ECHA požadovala provedení dlouhodobé studie toxicity na rybách (OECD TG 234) podle části 9.1.6.1 přílohy IX nařízení REACH, dopustila se zjevně nesprávného posouzení a nesprávného výkladu sloupce 2 části 9.1 přílohy IX, čímž porušila právo žalobkyně být vyslechnuta a rovněž porušila článek 25 nařízení REACH.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že ECHA se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když nezohlednila veškeré relevantní informace, porušila článek 25 nařízení REACH a dopustila se zjevně nesprávného posouzení, když uložila lhůty v napadeném rozhodnutí.


title: Věc T-656/20: Žaloba podaná dne 27. října 2020 – Symrise v. ECHA

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/45

      Žaloba podaná dne 27. října 2020 – Symrise v. ECHA
      (Věc T-656/20)
      (2021/C 53/60)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Symrise AG (Holzminden, Německo) (zástupci: A, B, C, advokáti)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí odvolacího senátu Evropské agentury pro chemické látky ze dne 18. srpna 2020 ve věci A-009-2018 v plném rozsahu;

                  —

                  uložil Evropské agentuře pro chemické látky náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že ECHA se dopustila zjevně nesprávného posouzení a nesprávně vyložila nařízení REACH, když vyžadovala testování látky na obratlovcích, přičemž odůvodnila potřebu testování odkazem na expozici pracovníků a nezohledněním bezpečnosti látky tak, jak byla posouzena podle nařízení o kosmetických výrobcích.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že ECHA se dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušila svou povinnost uvést odůvodnění, když rozhodla, že bude třeba provést rozšířenou jednogenerační studii toxicity pro reprodukci s několika pokračováními („EOGRTS“) orální cestou.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že ECHA porušila článek 25 nařízení REACH a dopustila se zjevně nesprávného posouzení při uložení lhůt v napadeném rozhodnutí.


title: Věc T-717/20: Žaloba podaná dne 3. prosince 2020 – Lenovo Global Technology Belgium v. Evropský společný podnik pro vysoce výkonnou výpočetní techniku (EuroHPC)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/45

      Žaloba podaná dne 3. prosince 2020 – Lenovo Global Technology Belgium v. Evropský společný podnik pro vysoce výkonnou výpočetní techniku (EuroHPC)
      (Věc T-717/20)
      (2021/C 53/61)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Lenovo Global Technology Belgium BV (Machelen, Belgie) (zástupci: S. Sakellariou, G. Forwood, K. Struckmann a F. Abou Zeid, advokáti)

         Žalovaný: Evropský společný podnik pro vysoce výkonnou výpočetní techniku

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  přijal požadovaná organizační procesní opatření;

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropského společného podniku pro vysoce výkonnou výpočetní techniku ze dne 29. září 29 (Ref. Ares(2020)5103538), kterým byla odmítnuta nabídka společnosti Lenovo na Položku 3 v rámci výzvy k podávání nabídek SMART 2019/1084 na nákup superpočítače Leonardo, který se má nacházet v Itálii u hostujícího subjektu CINECA, a zadala zakázku jiné společnosti; a

                  —

                  uložil Evropskému společnému podniku pro vysoce výkonnou výpočetní techniku náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaný porušil zásadu rovného zacházení a zásadu transparentnosti, když nevyřadil výherní nabídku za to, že nesplnila řadu povinných kritérií uvedených v technické dokumentaci. Žalovaný konkrétně nevyřadil výherní nabídku, ačkoli nesplnila povinné kritérium týkající se navržení fixní ceny, jelikož výherní nabídka obsahovala doložku o směnném kurzu a neuváděla fixní cenu za paměťové komponenty. Žalovaný dále porušil tyto zásady, když nevyloučil výherní nabídku za to, že nezahrnovala další požadavky uvedené v technické dokumentaci.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaný pochybil při posuzování skóre za výkon a efektivitu u výherní nabídky. Žalovaný se konkrétně dopustil nesprávného posouzení, když použil nesprávnou minimální hodnotu HPCG při výpočtu výkonnostního skóre; použil zjevně nesprávné hodnoty pro HPL a HPCG výkon poskytnuté ve výherní nabídce, aniž požádal o upřesnění, čímž se dopustil zjevně nesprávného posouzení a porušil zásadu řádné správy; a akceptoval zjevně nesprávné hodnoty na spotřebu energie z výherní nabídky, čímž se dopustil zjevně nesprávného posouzení a porušil zásadu řádné správy.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že žalovaný pochybil při zadávání kritéria „přidaná hodnota pro EU“. Takové kritérium je konkrétně protiprávní, jelikož se netýká předmětu smlouvy, je v rozporu se zásadou rovného zacházení, finančním nařízením, povinnostmi EU vyplývajícími z Dohody WTO o vládních zakázkách a porušuje zásadu řádného finančního řízení zakotvenou v čl. 310 odst. 5 SFEU. Tím, že žalovaný uplatnil toto kritérium, se dopustil zjevného pochybení a porušil zásadu rovného zacházení.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaný dopustil řady pochybení, pokud jde o kritérium „Bezpečnost v rámci dodavatelského řetězce“. Evropská unie konkrétně porušila zásadu rovného zacházení a povinnost uvést odůvodnění, když bez objektivních důvodů s výherní nabídkou nakládala příznivěji než s nabídkou žalobkyně, ačkoli obě nabídky byly v klíčových aspektech srovnatelné. Žalovaný se rovněž dopustil nesprávného posouzení u řady bodů nabídky žalobkyně týkajících se zadávacího kritéria pro bezpečnost v rámci dodavatelského řetězce.


title: Věc T-718/20: Žaloba podaná dne 5. prosince 2020 – WIZZ Air Hungary v. Komise

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/46

      Žaloba podaná dne 5. prosince 2020 – WIZZ Air Hungary v. Komise
      (Věc T-718/20)
      (2021/C 53/62)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: WIZZ Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (WIZZ Air Hungary Zrt.) (Budapešť, Maďarsko) (zástupci: E. Vahida, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise (EU) ze dne 24. února 2020 týkající se státní podpory SA.56244 – Záchranná podpora pro Tarom (1); a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že záchranná podpora pro Tarom nesplňuje podmínku slučitelnosti podle Pokynů Evropské komise pro záchranu a restrukturalizaci, (2) pokud jde o to, že záchranná podpora musí přispívat k cíli skutečného společného zájmu, neboť Komise neposoudila význam Tarom pro trhy s vnitrostátní a mezinárodní leteckou přepravou a pravděpodobnost substituce za Tarom.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že záchranná podpora nesplňuje pravidlo „jednou a naposledy“ v rámci podmínky slučitelnosti podle Pokynů pro záchranu a restrukturalizaci, neboť předchozí restrukturalizace Tarom probíhala do roku 2019, tj. méně než deset let před tím, než Evropská komise schválila novou záchrannou podporu pro Tarom v rozhodnutí ze dne 24. února 2020.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Evropská komise nezahájila formální vyšetřování navzdory závažným problémům a porušila procesní práva žalobkyně.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Evropská komise porušila povinnost uvést odůvodnění.

         (1)  Úř. věst. 2020, C 310, s. 3

         (2)  Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci nefinančních podniků v obtížích (Úř. věst. C 249, 31.7.2014, s. 1).


title: Věc T-728/20: Žaloba podaná dne 14. prosince 2020 – OM v. Komise

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/47

      Žaloba podaná dne 14. prosince 2020 – OM v. Komise
      (Věc T-728/20)
      (2021/C 53/63)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: OM (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí zamítající žádosti o náhradu výdajů 247-251 a 252-25;

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 23. března 2020, kterým byla zamítnuta stížnost;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby žalobkyně nejprve uvádí, že její žaloba proti rozhodnutí ze dne 23. března 2020 oznámeného formou zamítnutí její stížnosti ze dne 5. prosince 2019, je přípustná, přičemž žalobkyně tohoto rozhodnutí považuje za nové rozhodnutí přijaté na základě nového posouzení její situace poté, co administrativa vyhověla hlavnímu důvodu uvedenému v první stížnosti. Po věcné stránce žalobkyně uplatňuje čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z rozporu mezi rozhodnutími a změnou odůvodnění po proplacení podobných výdajů v minulosti.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z nedostatečně konkrétního a podrobného posouzení žádostí o proplacení dotčených léčebných výdajů.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z nerespektování práva na to být vyslechnut.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení spisu.


title: Věc T-734/20: Žaloba podaná dne 16. prosince 2020 – Boquoi Handels v. EUIPO (Vyobrazení ledového krystalu na modrém kruhovém pozadí)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/48

      Žaloba podaná dne 16. prosince 2020 – Boquoi Handels v. EUIPO (Vyobrazení ledového krystalu na modrém kruhovém pozadí)
      (Věc T-734/20)
      (2021/C 53/64)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Boquoi Handels OHG (Grünwald, Německo) (zástupkyně: S. Lorenz, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie (Vyobrazení ledového krystalu na modrém kruhovém pozadí) – Přihláška č. 17 970 116

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. září 2020, ve věci R 522/2020-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-735/20: Žaloba podaná dne 15. prosince 2020 – Planistat Europe a Charlot v. Komise

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/49

      Žaloba podaná dne 15. prosince 2020 – Planistat Europe a Charlot v. Komise
      (Věc T-735/20)
      (2021/C 53/65)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Planistat Europe (Paříž, Francie), Hervé-Patrick Charlot (Paříž) (zástupce: F. Martin Laprade, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  určil, že Evropská komise založila svou mimosmluvní odpovědnost podle článku 340 SFEU:

                              —

                              když dostatečně závažně porušila zásadu náležité péče a řádné správy;

                              —

                              když dostatečně závažně porušila právo na obhajobu;

                              —

                              když dostatečně závažně porušila povinnost zachovávat důvěrnost;

                              —

                              a způsobila tak majetkovou anebo morální újmu společnosti Planistat a jejímu řediteli panu Charlotovi;

            v důsledku toho

                  —

                  uložil Evropské komisi, aby zaplatila částku 150 000 eur jako náhradu morální újmy způsobené panu Hervé-Patrick Charlotovi;

                  —

                  uložil Evropské komisi, aby zaplatila částku 11 600 000 eur jako náhradu majetkové újmy způsobené žalobcům;

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu veškerých nákladů řízení, které vynaložili společnost Planistat a pan Hervé-Patrick Charlot.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z nesplnění povinnosti jednat s náležitou péčí a porušení práva na řádnou správu z důvodu křivých obvinění, která Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) a poté Evropská komise uvedli ve vztahu k žalobcům, jejichž nevinu definitivně potvrdil francouzský Cour de cassation (Kasační soud) dne 16. června 2016. Žalobci v tomto ohledu uvádí, že:

                              —

                              administrativa Evropské unie nezohlednila legitimní zájmy žalobců, kteří byli nespravedlivě a křivě obviněni z trestných činů, a nesplnila tak ve vztahu k žalobcům povinnost jednat s náležitou péčí;

                              —

                              právo na řádnou správu zjevně zahrnuje právo každého, aby nebyl křivě obviněn zaměstnanci a orgány Unie.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení práva na řádnou správu a z porušení práva na obhajobu a zásady presumpce neviny z důvodu odsouzeníhodné lehkomyslnosti, s jakou OLAF křivě obvinil žalobce před francouzskými orgány v dopise ze dne 19. března 2003. Žalobci mají v tomto ohledu za to, že:

                              —

                              OLAF jednal s unáhleností neslučitelnou s povinností dodržovat přiměřenou lhůtu, když francouzským orgánům předal informace den po zahájení vnějšího vyšetřování týkajícího se žalobců;

                              —

                              OLAF měl s žalobci zacházet stejně jako s evropskými úředníky a měl počkat, až bude mít k dispozici další informace, aby mohl přijmout informovanější rozhodnutí;

                              —

                              OLAF měl dbát na to, aby v rámci kontradiktorní debaty předem informoval žalobce s cílem získat jejich vysvětlení;

                              —

                              OLAF neměl použít velmi rázná vyjádření vyvolávající dojem, že žalobci se dopustili „rozkrádání“ fondů Společenství.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení povinnosti zachovávat důvěrnost osobních údajů, z porušení práva na řádnou správu a zásady presumpce neviny, a to z důvodu „úniků“ z úřadu OLAF ohledně obsahu křivého obvinění ze dne 19. března 2003. Žalobci mají v tomto ohledu za to, že:

                              —

                              OLAF nesplnil povinnost zachovávat důvěrnost, která je mu uložena v souvislosti s vyšetřováním;

                              —

                              OLAF porušil zásadu řádné správy v rozsahu, v němž zahrnuje právo na to, aby záležitosti každého byly vyřizovány při zachování důvěrnosti;

                              —

                              OLAF porušil zásadu presumpce neviny, když nechal uniknout informace, které byly předmětem křivého obvinění žalobců.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení práva na řádnou správu a zásady presumpce neviny z důvodu podání stížnosti s návrhem na přiznání náhrady škody v adhezním řízení a veřejného sdělení Evropské komise v červenci 2003. Žalobci tvrdí, že:

                              —

                              Komise se dopustila unáhlenosti, která je neslučitelná s povinností dodržovat přiměřenou lhůtu;

                              —

                              Komise měla vyčkat závěrů vyšetřování vedeného OLAF, aby mohla přijmout informovanější rozhodnutí týkající se případného podání stížnosti s návrhem na přiznání náhrady škody v adhezním řízení;

                              —

                              Komise nebyla nestranná vůči žalobcům, neboť upřednostnila své vlastní finanční zájmy, ačkoli nebyly vážně ohroženy;

                              —

                              Komise porušila zásadu presumpce neviny, když zveřejnila svoji tiskovou zprávu ze dne 9. července 2003.


title: Věc T-737/20: Žaloba podaná dne 16. prosince 2020 – Ryanair v. Komise

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/50

      Žaloba podaná dne 16. prosince 2020 – Ryanair v. Komise
      (Věc T-737/20)
      (2021/C 53/66)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ryanair DAC (Swords, Irsko) (zástupci: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise (EU) ze dne 3. července 2020 o státní podpoře SA.56943 (2020/N) – Lotyšsko – COVID-19: Rekapitalizace airBaltic (1); a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že Evropská komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU a své sdělení Dočasný rámec pro opatření státní podpory na podporu hospodářství při stávajícím šíření onemocnění COVID-19 a dopustila se zjevně nesprávného posouzení, když konstatovala, že podpora reaguje na vážné narušení Lotyšského hospodářství, že airBaltic je způosbilá porporu získat a že byly splněny podmínky týkající se narušení hospodářské soutěže, odchodu státu a restrukturalizace, když porušila povinnost zvážit prospěch podpory ve srovnání s jejími negativními účinky na obchodování a udržení nenarušené hospodářské soutěže (tj. tzv. test vyváženosti) a konstatovala, že airBaltic nemá významné postavení na trhu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že toto rozhodnutí porušuje konkrétní ustanovení SFEU a obecné zásady unijního práva stojící na pozadí liberalizace letecké dopravy v EU od konce 80. let (tj. zákaz diskriminace, svoboda poskytování služeb a svoboda usazování).

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Evropská komise nezahájila formální vyšetřovací řízení navzdory závažným problémům a porušila procesní práva žalobkyně.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Evropská komise porušila povinnost uvést odůvodnění.

         (1)  Úř. věst. 2020, C 346/1, s. 2


title: Věc T-738/20: Žaloba podaná dne 17. prosince 2020 – Deutschtec v. EUIPO – Group A (HOLUX)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/51

      Žaloba podaná dne 17. prosince 2020 – Deutschtec v. EUIPO – Group A (HOLUX)
      (Věc T-738/20)
      (2021/C 53/67)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Deutschtec GmbH (Petershagen/Eggersdorf, Německo) (zástupce: R. Arnade, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Group A NV (Hasselt, Belgie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie HOLUX – Přihláška č. 17 371 378

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. října 2020, ve věci R 223/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí a rozhodnutí námitkového senátu EUIPO ze dne 26. listopadu 2019 ve věci B 3 051 677 v rozsahu, v němž vyhovělo námitkám;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Napadené rozhodnutí postrádá nezbytný závěr vyplývající ze skutečnosti, že pojmy „běžné kovy a jejich slitiny“ a „kovové zboží“ ve třídě 6 jsou příliš vágní. Kromě toho v napadeném rozhodnutí chybí důkladná analýza otázky, zda by je adresáti na trhu považovali za zboží téhož původu.


title: Věc T-742/20: Žaloba podaná dne 18. prosince 2020 – UPL Europe a Indofil Industries (Netherlands) v. Komise

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/52

      Žaloba podaná dne 18. prosince 2020 – UPL Europe a Indofil Industries (Netherlands) v. Komise
      (Věc T-742/20)
      (2021/C 53/68)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: UPL Europe Ltd (Warrington Cheshire, Spojené království) a Indofil Industries (Netherlands) BV (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupci: C. Mereu a P. Sellar, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2020/2087, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh neobnovuje schválení účinné látky mankozeb a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (1) (dále jen „napadený akt“), a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že byla porušena podstatná procesní náležitost, jelikož nebyl dodržen postup stanovený v článcích 11 až 14 nařízení 844/2012 (2).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že postup hodnocení byl dále stižen porušením práva žalobkyň na obhajobu.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že postup hodnocení byl stižen porušením zásady řádné správy a tím, že žalovaná nejednala během tohoto postupu nestranně.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že postup hodnocení byl stižen zjevně nesprávným posouzením, jelikož žalovaná zohlednila irelevantní skutečnosti týkající se navrhované klasifikace Reprotoxic 1B a vnitřních vlastností látky metabolite ETU.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že postup hodnocení byl stižen porušením zásady legitimního očekávání.

         (1)  Úř. věst. 2020, L 423, s. 50.

         (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 844/2012 ze dne 18. září 2012, kterým se stanoví ustanovení nezbytná k provedení postupu obnovení schválení účinných látek podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009, pokud jde o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (Úř. věst. 2012, L 252, s. 26).


title: Věc T-744/20: Žaloba podaná dne 21. prosince 2020 – Airoldi Metalli v. Komise

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/53

      Žaloba podaná dne 21. prosince 2020 – Airoldi Metalli v. Komise
      (Věc T-744/20)
      (2021/C 53/69)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Airoldi Metalli SpA (Molteno, Itálie) (zástupci: M. Campa, D. Rovetta, G. Pandey a V. Villante, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2020/1428 ze dne 12. října 2020 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz hliníkových výlisků pocházejících z Čínské lidové republiky (1);

                  —

                  nařídil dokazování;

                  —

                  uložil Komisi, že ponese vlastní náklady a nahradí náklady tohoto řízení vynaložené žalobkyní.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení čl. 1 odst. 2 základního nařízení, jelikož žalovaná nesprávně definovala dotčený výrobek odkazem na výrobní metodu a nesprávný kód pro sazební zařazení v rámci unijní kombinované nomenklatury. Žalovaná se také dopustila nesprávného právního posouzení, když výrobky „vyrobené z hliníku“ automaticky kvalifikovala jako dotčené výrobky.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 1 odst. 2 a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jakož i ze zjevně nesprávného posouzení rozsahu dotčeného výrobku a posouzení dovozů z dotčené země pro účely analýzy škody.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení v rozsahu, v němž Komise zvolila nesprávnou „vhodnou reprezentativní“ zemi.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení článku 19 písm. a) základního nařízení a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a práva žalobkyně na obhajobu, jakož i zásady proporcionality a zásady rovnosti zbraní. Žalobkyně tvrdí, že jí nebyly poskytnuty správné předběžné informace a že systém poskytování těchto informací dovozcům stanovený základním nařízením je protiprávní.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z porušení čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení, pokud jde o právní status zprávy, v níž Komise konstatuje existenci značného narušení trhu v určité zemi či určitém odvětví v této zemi. Žalobkyně tvrdí, že byla porušena její základní práva, jelikož nemohla získat výše uvedenou zprávu v italštině.

         (1)  Úř. věst. 2020, L 336, s. 8.


title: Věc T-745/20: Žaloba podaná dne 21. prosince 2020 – Symphony Environmental Technologies a Symphony Environmental v. Parlament a další

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/54

      Žaloba podaná dne 21. prosince 2020 – Symphony Environmental Technologies a Symphony Environmental v. Parlament a další
      (Věc T-745/20)
      (2021/C 53/70)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Symphony Environmental Technologies plc (Borehamwood, Spojené království), Symphony Environmental Ltd (Borehamwood) (zástupci: G. Harvey, P. Selley, Solicitors, J. Holmes, QC a J. Williams, Barrister)

         Žalovaní: Evropský parlament, Rada Evropské unie, Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  rozhodl, že žalovaní nesou mimosmluvní odpovědnost podle čl. 340 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 3 Listiny základních práv, pokud jde o přijetí článku 5 a bodu 15 odůvodnění (v rozsahu, v němž se použijí na oxo-biologicky rozložitelný plast) směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/904 ze dne 5. června 2019 o omezení dopadu některých plastových výrobků na životní prostředí (1);

                  —

                  v důsledku toho uložil žalovaným zaplatit žalobkyním náhradu utrpěné škody včetně další škody vzniklé v průběhu řízení a předvídatelnou škodu včetně úroků v částce a sazbě, které budou určeny v průběhu tohoto řízení;

                  —

                  podpůrně, aby uložil účastníkům řízení povinnost předložit Tribunálu v přiměřené době od data rozsudku částku náhrady, na které se mezi sebou dohodnou, a v případě absence takové dohody předložit ve stejné lhůtě vlastní návrhy této částky;

                  —

                  v každém případě uložit žalovaným povinnost zaplatit žalobkyním náklady vynaložené v souvislosti s tímto řízením.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že jednáním v souvislosti s přípravou a přijetím zákazu v článku 5 žalovaní jednali protiprávně a porušili své mimosmluvní povinnosti, které mají vůči žalobkyním na základě článku 340 SFEU a článku 41 Listiny. Žalobkyně tvrdí, že přijetí zákazu v článku 5 provázely procesní chyby, že tento článek protiprávně porušuje zásadu proporcionality a že došlo k nesprávnému právnímu posouzení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že z důvodu protiprávního jednání žalovaných (ve spojení či jednotlivě) žalobkyním vznikla či může vzniknout škoda včetně a) ztráty zisku; b) poškození dobrého jména; a c) snížení hodnoty podniku.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že mezi protiprávním jednáním žalovaných (ve spojení či jednotlivě) a vzniklou škodou či škodou, která může vzniknout žalobkyním, existuje dostatečná příčinná souvislost.

         (1)  Úř. věst. 2019, L 155, s. 1.


title: Věc T-746/20: Žaloba podaná dne 18. prosince 2020 – Grünig v. Komise

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/55

      Žaloba podaná dne 18. prosince 2020 – Grünig v. Komise
      (Věc T-746/20)
      (2021/C 53/71)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Grünig KG (Bad Kissingen, Německo) (zástupci: Y. Melin, a B. Vigneron, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil na základě článku 263 SFEU čl. 1 odst. 4 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 2020/1336 ze dne 25. září 2020 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz určitých polyvinylalkoholů pocházejících z Čínské lidové republiky, jelikož Evropská komise porušila čl. 9 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie tím, že zavedla antidumpingové clo diskriminačním způsobem, a to přiznáním osvobození na základě celního režimu konečného užití;

                  —

                  uložil Komisi a případným vedlejším účastníkům řízení, kteří podporují Komisi, náhradu nákladů řízení náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z porušení čl. 9 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21) v rozsahu, v němž napadené rozhodnutí, a to prováděcí nařízení Komise (EU) č. 2020/1336 ze dne 25. září 2020 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz určitých polyvinylalkoholů pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. 2020, L 315, s. 1) nestanoví, že antidumpingovému clu podléhají všechny dovozy, v jejichž případě bylo konstatováno, že jsou předmětem dumpingového dovozu a způsobují škodu.
      Žalobkyně se domnívá, že Komise zavedla diskriminační antidumpingové clo na dovozy výrobku v rozporu s čl. 9 odst. 5 uvedeného nařízení 2016/1036, jelikož stanoví osvobození od antidumpingového cla na základě celního režimu konečného užití. V důsledku toho je ustanovení nařízení protiprávní a mělo by být zrušeno.


title: Věc T-747/20: Žaloba podaná dne 18. prosince 2020 – EOC Belgium v. Komise

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/56

      Žaloba podaná dne 18. prosince 2020 – EOC Belgium v. Komise
      (Věc T-747/20)
      (2021/C 53/72)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: EOC Belgium (Oudenaarde, Belgie) (zástupci: Y. Melin, a B. Vigneron, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil na základě článku 263 SFEU čl. 1 odst. 4 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 2020/1336 ze dne 25. září 2020 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz určitých polyvinylalkoholů pocházejících z Čínské lidové republiky, jelikož Evropská komise porušila čl. 9 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie tím, že zavedla antidumpingové clo diskriminačním způsobem, a to přiznáním osvobození na základě celního režimu konečného užití;

                  —

                  uložil Komisi a případným vedlejším účastníkům řízení, kteří podporují Komisi, náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně jediný žalobní důvod, který je v podstatě totožný nebo podobný žalobnímu důvodu uplatněnému v rámci věci T-746/20, Grünig v. Komise.