title: Věc F-80/07: Žaloba podaná dne 3. srpna 2007 – Economidis v. Komise

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/31

         Žaloba podaná dne 3. srpna 2007 – Economidis v. Komise
   (Věc F-80/07)
   (2007/C 235/58)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Ioannis Economidis (Woluwé-St-Etienne, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým se reorganizuje Generální ředitelství RTD v rozsahu, ve kterém se tímto rozhodnutím obsazují zejména pracovní místa vedoucích oddělení F.1 „Horizontální aspekty a koordinace“ a F.5 „Biotechnologie pro zdraví“;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise v říjnu 2006 v rámci reorganizace GŘ RTD jmenovala pány H a X vedoucími oddělení F.1 a F.5. Soud pro veřejnou službu rozsudkem ze dne 14. prosince 2006, Economidis v. Komise, F-122/05 (1) zrušil rozhodnutí Komise ze dne 23. prosince 2004, kterým se pan H jmenuje na pracovní místo vedoucího oddělení „Biotechnologie a aplikovaná genomika“, tedy oddělení téhož GŘ před reorganizací.
   Žalobce na podporu své žaloby uvádí zaprvé porušení článku 233 ES v rozsahu, ve kterém Komise z důvodu reorganizace uvedeného GŘ tvrdí, že nemůže plnit povinnosti vyplývající z rozsudku ze dne 14. prosince 2006. Vzhledem k tomu, že rozhodnutí ze dne 23. prosince 2004 bylo zrušeno, nemohlo být dle žalobce panu H znovu přiděleno pracovní místo vedoucího oddělení v rámci reorganizace dotčeného GŘ.
   Žalobce krom toho uplatňuje, že buď oddělení „Biotechnologie a aplikované genomiky“ nadále existuje, avšak pod jiným názvem a s předefinovanými úkoly, nebo bylo opravdu zrušeno. V prvním případě by správní orgán měl plnit povinnosti vyplývající z rozsudku ze dne 14. prosince; ve druhém případě by správní orgán měl zahájit řízení o obsazení pracovních míst vedoucích oddělení, kterých se týkala reorganizace, a umožnit tak žalobci předložit svou kandidaturu. Tím, že žalovaná neuskutečnila toto řízení, porušila články 4, 7, 27 a 29 služebního řádu úředníků Evropských společenství a zásadu očekávání služebního postupu.

      (1)  Úř. věst. C 331, 30.12.2006 s. 47.


title: Věc F-21/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 16. března 2011 — Marcuccio v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Žaloba na náhradu škody — Protiprávnost — Zaslání dopisu týkajícího se nákladů řízení advokátovi, který žalobce v této věci zastupoval — Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ — Článek 94 jednacího řádu“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/28

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 16. března 2011 — Marcuccio v. Komise
   (Věc F-21/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Žaloba na náhradu škody - Protiprávnost - Zaslání dopisu týkajícího se nákladů řízení advokátovi, který žalobce v této věci zastupoval - Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ - Článek 94 jednacího řádu)
   2012/C 138/59
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, A. Dal Ferro, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá návrh žalobce na náhradu škody vzniklé tím, že žalovaná údajně zaslala dopis týkající se žalobce advokátovi, který jej již nezastupoval

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně postrádající jakýkoli právní základ.

               2)

               L. Marcuccio ponese veškeré náklady řízení.

               3)

               L. Marcucciovi se ukládá povinnost zaplatit Soudu částku 2000 eur.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010, s. 57.


title: Věc T-398/10 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 15. července 2011 — Fapricela v. Komise ( „Předběžné opatření — Hospodářská soutěž — Rozhodnutí Komise, kterým se ukládá pokuta — Bankovní záruka — Návrh na odklad výkonu — Finanční újma — Neexistence mimořádných okolností — Nedostatek naléhavosti“ )

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/20

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 15. července 2011 — Fapricela v. Komise
   (Věc T-398/10 R)
   (Předběžné opatření - Hospodářská soutěž - Rozhodnutí Komise, kterým se ukládá pokuta - Bankovní záruka - Návrh na odklad výkonu - Finanční újma - Neexistence mimořádných okolností - Nedostatek naléhavosti)
   2011/C 282/41
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fapricela — Indústria de Trefilaria, SA (Ançã, Portugalsko) (zástupci: M. Gorjão-Henriques a S. Roux, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, P. Costa de Oliveira a V. Bottka, zmocněnci, ve spolupráci s M. Marques Mendesem, advokátem)

      Předmět

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutí Komise K(2010) 4387 v konečném znění, ze dne 30. června 2010, v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38344 — Předpínací ocel), a to zejména, pokud toto rozhodnutí ukládá povinnost zřídit bankovní záruku k zabránění okamžitého inkasa pokuty uložené podle článku 2 uvedeného rozhodnutí

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-688/14: Žaloba podaná dne 19. září 2014 – Airport Handling v. Komise

text:
               3.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 388/26

         Žaloba podaná dne 19. září 2014 – Airport Handling v. Komise
   (Věc T-688/14)
   2014/C 388/32
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Airport Handling SpA (Somma Lombardo, Itálie) (zástupci: R. Cafari Panico a F. Scarpellini, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil v plném rozsahu rozhodnutí C(2014) 4537 final, ze dne 9. července 2014, kterým Komise zahájila formální vyšetřovací řízení ve věci SA.21420 (2014/NN), týkající se založení společnosti Airport Handling S.p.A.;

               —

               podpůrně pro případ, že by Tribunál proti všemu očekávání dospěl k závěru, že vyhoví pouze některým důvodům uplatněným v této žalobě, částečně zrušil výše uvedené rozhodnutí;

               —

               v každém případě uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení a chybného uplatnění čl. 107 odst. 1 a čl.108 odst. 2 SFEU.

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí je stiženo vadou spočívající v tom, že Komise měla chybně za to, že společnost Airport Handling S.p.A. je právní nástupkyní společnosti SEA Handling, na základě údajné hospodářské kontinuity mezi oběma zmíněnými společnostmi, a v tom, že z důvodu této mylné domněnky přijala rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.

               2.

               Druhý žalobní důvod, též vycházející z porušení a chybného uplatnění čl. 107 odst. 1 a čl. 108 odst. 2 SFEU.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu poukazuje na nesprávnost rozhodnutí v tom, že, Komise měla za to, že kapitalizace společnosti Airport handling S.p.A. může představovat státní podporu, neslučitelnou s trhem, a na základě této mylné domněnky zahájila formální vyšetřovací řízení.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise přijetím napadeného rozhodnutí nedodržela svoji povinnost nestranného a řádného posouzení informací, které měla k dispozici, ani požadavek poměrného vážení dotčených zájmů.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 24. listopadu 2004 ve věci T-393/02, Henkel KGaA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Trojrozměrná ochranná známka — Tvar bílé a průhledné nádoby — Absolutní důvod pro zamítnutí — Rozlišovací způsobilost — Čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               5.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/19

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 24. listopadu 2004
   ve věci T-393/02, Henkel KGaA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Trojrozměrná ochranná známka - Tvar bílé a průhledné nádoby - Absolutní důvod pro zamítnutí - Rozlišovací způsobilost - Čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)
   (2005/C 31/38)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-393/02, Henkel KgaA, se sídlem v Düsseldorfu (Německo), zastoupená C. Osterriethem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: U. Pfleghar a G. Schneider), jejímž předmětem je žaloba proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. října 2002 (věc R 313/2001-4) týkajícímu se zápisu trojrozměrného označení tvořeného tvarem bílé a průhledné nádoby, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, V. Tiili a M. Vilaras, soudci, vedoucí soudní kanceláře: J. Plingers, rada, vydal dne 24. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. října 2002 (věc R 313/2001-4) se zrušuje.

               2)

               Žalovanému se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 8.3.2003.


title: Věc T-507/10: Žaloba podaná dne 28. října 2010 — Viktor Uspaskich v. Evropský parlament

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/28

         Žaloba podaná dne 28. října 2010 — Viktor Uspaskich v. Evropský parlament
   (Věc T-507/10)
   ()
   2011/C 13/55
   Jednací jazyk: litevština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Litva) (zástupci: Vytautas Sviderskis, advokát, a Stanislovas Tomas, právní poradce)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 7. září 2010 č. P7_TA(2010)0296 týkající se žádosti o zbavení Viktora Uspaskiche imunity;

               —

               uložit žalovanému, aby žalobci zaplatil 10 000 eur jako náhradu za způsobenou nehmotnou újmu;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce svou žalobu opírá o čtyři žalobní důvody.
   Především žalobce tvrdí, že žalovaný v rámci řízení 2009/2147 (IMM) porušil jeho právo na obhajobu a zásadu řádné správy. V rámci postupu za účelem zbavení jeho osoby imunity odmítl Evropský parlament žalobce vyslechnout jak ve Výboru pro právní záležitosti, tak na plenárním zasedání. Nezohlednil většinu argumentů žalobce a na žádné z nich neodpověděl.
   Zadruhé Evropský parlament přijal napadené rozhodnutí na nesprávném právním základě a porušil čl. 9 první pododstavec písm. a) Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie, jelikož se opíral o jednoznačně nesprávný výklad prvního a druhého odstavce článku 62 litevské Ústavy. Žalobce poukazuje na rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010 ve věci T-42/06, Gollnisch v. Parlament, v němž Tribunál rozhodl, že se Parlament dopustil obdobného protiprávního jednání.
   Zatřetí žalovaný nedodržel zásadu fumus persecutionis a v rámci jejího posuzování se dopustil zjevně nesprávného posouzení. Žalovaný zcela opominul svá dřívější rozhodnutí týkající se zásady fumus persecutionis. Evropský parlament navíc nezohlednil skutečnost, že v době vydání rozhodnutí o zahájení trestního stíhání nebyl politický představitel odpovědný za protiprávní jednání související s výkonem správy a že byl zveřejněn materiál z předběžného vyšetřování.
   Začtvrté žalovaný porušil právo žalobce podat žádost o ochranu své imunity v souladu s čl. 6 odst. 3 jednacího řádu Evropského parlamentu. Evropský parlament se odmítl zabývat žádostí žalobce, aby chránil jeho imunitu z důvodu, že opatření, kterým je mu uloženo zaplatit jistotu ve výši 436 000 eur, je nepřiměřené ve srovnání s nejvyšší sazbou pokuty, která může být uložena za spáchání trestného činu, z něhož je obviněn.


title: Věc T-363/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2011 — Abbott Laboratories v. OHIM (RESTORE) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství RESTORE — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 — Porušení práva být vyslechnut — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 první a druhá věta nařízení č. 207/2009“ )

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2011 — Abbott Laboratories v. OHIM (RESTORE)
   (Věc T-363/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství RESTORE - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 - Porušení práva být vyslechnut - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 první a druhá věta nařízení č. 207/2009)
   2012/C 6/24
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Abbott Laboratories (Abbott Park, Illinois, Spojené státy) (zástupci: M. Kinkeldey, S. Schäffler a J. Springer, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: R. Manea, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 9. června 2010 (věc R 1560/2009-1) týkajícímu se týkajícímu se zápisu slovního označení RESTORE jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Abbott Laboratories se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


title: Věc C-542/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – SIA „VM Remonts“ (dříve SIA „DIV un KO“), SIA „Ausma grupa“ v. Konkurences padome a Konkurences padome v. SIA „Pārtikas kompānija“ „Řízení o předběžné otázce — Hospodářská soutěž — Článek 101 odstavec 1 SFEU — Čistě vnitrostátní situace — Použití obdobné vnitrostátní právní úpravy — Pravomoc Soudního dvora — Jednání ve vzájemné shodě — Odpovědnost podniku za jednání poskytovatele služeb — Podmínky“

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/4

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – SIA „VM Remonts“ (dříve SIA „DIV un KO“), SIA „Ausma grupa“ v. Konkurences padome a Konkurences padome v. SIA „Pārtikas kompānija“
   (Věc C-542/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Hospodářská soutěž - Článek 101 odstavec 1 SFEU - Čistě vnitrostátní situace - Použití obdobné vnitrostátní právní úpravy - Pravomoc Soudního dvora - Jednání ve vzájemné shodě - Odpovědnost podniku za jednání poskytovatele služeb - Podmínky“)
   (2016/C 343/05)
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SIA „VM Remonts“ (dříve SIA „DIV un KO“), SIA „Ausma grupa“, Konkurences padome

      Žalovaní: Konkurences padome, SIA „Pārtikas kompānija“

      Výrok

   Článek 101 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že podnik může být v zásadě shledán odpovědným za jednání ve vzájemné shodě na základě jednání nezávislého poskytovatele, který mu poskytuje služby, jen tehdy, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:

               —

               poskytovatel ve skutečnosti jednal pod vedením nebo kontrolou obviněného podniku nebo

               —

               tento podnik věděl o protisoutěžních cílech sledovaných jeho konkurenty a poskytovatelem a zamýšlel k nim přispět svým chováním nebo dále

               —

               uvedený podnik mohl rozumně předpokládat protisoutěžní jednání svých konkurentů a poskytovatele a byl ochotný přijmout z toho vyplývající riziko.

      (1)  Úř. věst. C 56, 16.12.2015.


title: Věc T-18/12: Žaloba podaná dne 9. ledna 2012 — Interbev v. Komise

text:
               17.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/21

         Žaloba podaná dne 9. ledna 2012 — Interbev v. Komise
   (Věc T-18/12)
   2012/C 80/36
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Association Nationale Interprofessionnelle du Bétail et des Viandes (Interbev) (Paříž, Francie) (zástupci: P. Morrier a A. Bouviala, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise K(2011) 4923 v konečném znění ze dne 13. července 2011 o státní podpoře SA.14.974 (C 46/2003) — Francie — týkající se příspěvků ve prospěch INTERBEV, dosud nezveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie, v rozsahu, v němž jím byla jako státní podpora kvalifikována jednak jednání INTERBEV mezi lety 1996 a 2004 v oblasti reklamy, propagace, technické asistence a výzkumu a vývoje, a jednak takto byly kvalifikovány rozšířené dobrovolné příspěvky sloužící k financování těchto jednání, přičemž státní prostředky byly nedílnou součástí výše uvedených opatření státní podpory;

               —

               podpůrně, zrušil rozhodnutí Evropské komise K(2011) 4923 v konečném znění ze dne 13. července 2011 o státní podpoře SA.14.974 (C 46/2003) — Francie — týkající se příspěvků ve prospěch INTERBEV, dosud nezveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie, v rozsahu, v němž jsou tímto rozhodnutím vnitrostátní soudy vyzvány, aby přikročily k vymáhání navrácení rozšířených dobrovolných příspěvků (napadené rozhodnutí, body 201 a 202);

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby se žalobce dovolává čtyř žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění napadeného rozhodnutí z hlediska článku 296 SFEU a zejména podmínek týkajících se i) selektivního hospodářského zvýhodnění ve prospěch provozovatelů v odvětví chovu dobytka a ovcí, ii) přičitatelnosti jednání žalobce státu, iii) narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu mezi členskými státy, a iv) vztahu závazného určení mezi jednáními žalobce a rozšířenými dobrovolnými příspěvky, rovněž zvanými „povinně dobrovolné příspěvky“, vybíranými mezi lety 1996 a 2004.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU v rozsahu, v němž jednání žalobce mezi lety 1996 a 2004:

                           —

                           nejsou přičitatelná státu a rozšířené dobrovolné příspěvky, z nichž byla tato jednání financována, nejsou státními prostředky a nejsou nijak přičitatelné Francouzskému státu;

                           —

                           nepředstavují hospodářské zvýhodnění jednoho nebo několika příjemců;

                           —

                           nenarušují hospodářskou soutěž a neovlivňují obchod mezi členskými státy, a to ani potenciálně.

               3)

               Třetí, podpůrný žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení existence vztahu závazného určení mezi rozšířenými dobrovolnými příspěvky a jednáními žalobce.

               4)

               Čtvrtý, navýsost podpůrný žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení důsledků, které měl vnitrostátní soud vyvodit z neoznámení rozšířených dobrovolných příspěvků. Komise v bodě 202 napadeného rozhodnutí vyzývá vnitrostátní soudy, aby nařídily navrácení rozšířených dobrovolných příspěvků a rozhodly o neplatnosti podpor, a dotyčné osoby vyzývá, aby se obrátily na vnitrostátní soud, přestože vnitrostátní soud není povinen nařídit navrácení podpor a rozšířených dobrovolných příspěvků z důvodu nepřiměřenosti a neproveditelnosti takového navrácení.


title: Věc C-490/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Okręgowy w Warszawie (Polsko) dne 11. srpna 2017 – Passengers Rights sp. z o.o. v. Deutsche Lufthansa AG

text:
               23.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Okręgowy w Warszawie (Polsko) dne 11. srpna 2017 – Passengers Rights sp. z o.o. v. Deutsche Lufthansa AG
   (Věc C-490/17)
   (2017/C 357/07)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Okręgowy w Warszawie

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně a účastnice řízení podávající odvolání: Passengers Rights sp. z o.o.

      Žalovaná a odpůrkyně: Deutsche Lufthansa AG

      Předběžné otázky

               1)

               Patří vnitropodniková stávka organizovaná odborovou organizací zaměstnanců leteckého dopravce mezi „mimořádné okolnosti“ ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů (1), ve spojení s bodem 14 odůvodnění tohoto nařízení?

               2)

               Je k tomu, aby byl letecký dopravce osvobozen od povinnosti zaplatit náhradu podle čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů, ve spojení s bodem 14 odůvodnění tohoto nařízení, dostačující hodnověrné doložení toho, že se v případě stávky zaměstnanců jedná o mimořádnou okolnost, které by nebylo možné zabránit ani tehdy, kdyby byla přijata všechna přiměřená opatření, kterými disponoval letecký dopravce, nebo je třeba tuto skutečnost prokázat?

      (1)  Úř. věst. 2004, L 46, s. 1


title: Věc T-225/08: Žaloba podaná dne 13. června 2008 – Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel v. OHIM – Schwarzbräu (ALASKA)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/47

         Žaloba podaná dne 13. června 2008 – Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel v. OHIM – Schwarzbräu (ALASKA)
   (Věc T-225/08)
   (2008/C 223/82)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (Ebersburg, Německo) (zástupce: P. Wadenbach, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Schwarzbräu GmbH (Zusmarshausen, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. dubna 2008 (věc R 877/2004-4);

               —

               zcela vymazat ochrannou známku Společenství č. 505 552 „ALASKA“ z důvodu existence absolutních důvodů pro zamítnutí;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení;

               —

               podpůrně k prvnímu návrhu se navrhuje prohlásit ochrannou známku Společenství č. 505 552 „ALASKA“ za neplatnou alespoň pro následující výrobky: „minerální vody, sodovky a ostatní nealkoholické nápoje třídy 32“.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Obrazová ochranná známka „ALASKA“ pro výrobky třídy 32 (ochranná známka Společenství č. 505 552)

      Majitelka ochranné známky Společenství: Schwarzbräu GmbH.

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení dotčené ochranné známky za neplatnou.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání žalobkyně.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a g) nařízení (ES) č. 40/94 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, 1994, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-189/09: Žaloba podaná dne 12. května 2009 — Poloplast v. OHIM — Polypipe Building Products (P)

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/17

         Žaloba podaná dne 12. května 2009 — Poloplast v. OHIM — Polypipe Building Products (P)
   (Věc T-189/09)
   2009/C 167/33
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Poloplast GmbH & Co. KG (Leonding, Rakousko) (zástupce: G. Bruckmüller, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Polypipe Building Products Ltd (Edlinton, Spojené království)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 25. února 2009 nebo změnit tak, že bude konstatováno, že mezi uvedenými ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny, jakož i

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „P“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 6, 11, 17, 19 a 42 (přihláška č. 3 148 194)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Polypipe Building Products Ltd

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka „P“ pro výrobky zařazené do třídy 17 (ochranná známka Společenství č. 33 191) a obrazová ochranná známka „P POLYPIPE“ pro výrobky zařazené do tříd 6, 11, 17, 19 a 20 (ochranná známka Společenství č. 2 685 691)

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] (1), jelikož mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1).


title: Spojené věci C-201/09 P a C-216/09 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 29. března 2011 — ArcelorMittal Luxembourg SA, dříve Arcelor Luxembourg SA v. Evropská komise, ArcelorMittal Belval & Differdange, dříve Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International SA, dříve Arcelor International SA (C-201/09 P), Evropská komise v. ArcelorMittal Luxembourg SA, dříve Arcelor Luxembourg SA, ArcelorMittal Belval & Differdange SA, dříve Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International SA (C-216/09 P) ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh Společenství s ocelovými nosníky — Rozhodnutí, jímž se konstatuje, že byl porušen článek 65 UO po uplynutí doby platnosti smlouvy o ESUO na základě nařízení (ES) č. 1/2003 — Pravomoc Komise — Přičitatelnost protiprávního jednání — Překážka věci rozsouzené — Právo na obhajobu — Promlčení — Pojem „zastavení běhu“ promlčecí lhůty — Účinky erga omnes nebo inter partes — Nedostatek odůvodnění“ )

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 29. března 2011 — ArcelorMittal Luxembourg SA, dříve Arcelor Luxembourg SA v. Evropská komise, ArcelorMittal Belval & Differdange, dříve Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International SA, dříve Arcelor International SA (C-201/09 P), Evropská komise v. ArcelorMittal Luxembourg SA, dříve Arcelor Luxembourg SA, ArcelorMittal Belval & Differdange SA, dříve Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International SA (C-216/09 P)
   (Spojené věci C-201/09 P a C-216/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh Společenství s ocelovými nosníky - Rozhodnutí, jímž se konstatuje, že byl porušen článek 65 UO po uplynutí doby platnosti smlouvy o ESUO na základě nařízení (ES) č. 1/2003 - Pravomoc Komise - Přičitatelnost protiprávního jednání - Překážka věci rozsouzené - Právo na obhajobu - Promlčení - Pojem „zastavení běhu“ promlčecí lhůty - Účinky erga omnes nebo inter partes - Nedostatek odůvodnění)
   2011/C 173/02
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

   (C-201/09 P)

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ArcelorMittal Luxembourg SA, dříve Arcelor Luxembourg SA (zástupci: A. Vandencasteele a C. Falmagne, avocats)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a E. Gippini Fournier, zmocněnci), ArcelorMittal Belval & Differdange, dříve Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International SA, dříve Arcelor International SA
   (C-216/09 P)

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, X. Lewis a E. Gippini Fournier, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: ArcelorMittal Luxembourg SA, dříve Arcelor Luxembourg SA, ArcelorMittal Belval & Differdange, dříve Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International SA, dříve Arcelor International SA (zástupce: A. Vandencasteele, avocat)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Trh Společenství s ocelovými nosníky — Kartelové dohody týkající se stanovování cen v odvětví ocelových nosníků — Rozhodnutí, jímž se konstatuje, že byl porušen článek 65 UO po uplynutí doby platnosti smlouvy o ESUO na základě nařízení (ES) č. 1/2003 — Pravomoc Komise — Přičitatelnost protiprávního jednání — Zásady personality trestu a sankcí a překážky věci rozsouzené — Pravidla použitelná v oblasti promlčení stíhání – Pojem„zastavení běhu“ promlčecí lhůty

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky se zamítají.

               2)

               ArcelorMittal Luxembourg SA ponese vlastní náklady řízení o kasačním opravném prostředku ve věci C-201/09 P a ukládá se jí náhrada nákladů tohoto řízení vynaložených Evropskou komisí.

               3)

               Evropská komise, ArcelorMittal Belval & Differdange SA a ArcelorMittal International SA ponesou vlastní náklady řízení o kasačním opravném prostředku ve věci C-216/09 P.

      (1)  Úř. věst. C 205, 29.8.2009.


title: Věc T-155/04: Žaloba podaná dne 23. dubna 2004 ALENIA MARCONI SYSTEMS SpA proti Komisi Evropských společenství

text:
               10.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/11

         Žaloba podaná dne 23. dubna 2004 ALENIA MARCONI SYSTEMS SpA proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-155/04)
   (2004/C 179/23)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 23. dubna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství ALENIA MARCONI SYSTEMS SpA (Itálie), zastoupenou Francescem Sciaudonem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud prvního stupně:

               —

               uložil Komisi předložit Soudu prvního stupně všechny záznamy, které má k dispozici, týkající se stížnosti, kterou podala;

               —

               zrušil a/nebo změnil napadené rozhodnutí;

               —

               přijal jakákoli jiná opatření, která může považovat za vhodné pro zajištění toho, aby Komise splnila své povinnosti podle článku 223 ES a, zejména proto, aby znovu přezkoumala stížnost podanou dne 27. října 1997;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Napadené rozhodnutí zamítlo stížnost podanou dne 27. října 1997 na základě článku 3 nařízení č. 17/62 společností nazývající se v rozhodné době Alenia Difesa, obchodní pobočkou FINMECCANICA SpA, z důvodu předpokládaného nedostatku předpokladů pro použitelnost ustanovení o hospodářské soutěži Společenství pro Eurocontrol a nedostatku dostatečných důkazů prokazujících údajná zneužití, kterých se stížnost týkala. Žalobkyně si zejména stěžovala na zneužití dominantního postavení ze strany Eurocontrol a na účinky narušující hospodářskou soutěž v oblasti řídících metod používaných s ohledem na smlouvy, pro rozvoj práv vzorů a duševního vlastnictví, s odkazem na smlouvy na dodání řídících zařízení pro leteckou dopravu, a v oblasti poskytování spolupráce vnitrostátním správním orgánům.
   V první řadě je rozhodnutí napadeno pro porušení článku 82 Smlouvy o ES, zejména v rozsahu, ve kterém, ačkoli uznalo zásadu použitelnosti článku 82 na Eurocontrol, nepovažovalo tuto skutečnost s ohledem na stávající případ za relevantní, jelikož popírá hospodářskou povahu činností normalizace a spolupráce vnitrostátním správním orgánům vykonávanou tímto orgánem.
   Kromě výše uvedeného porušení je rozhodnutí údajně neplatné vzhledem ke skutečnosti, že Komise:

               a)

               nepřezkoumala z hmotněprávního hlediska protiprávní povahu jednání, které je předmětem stížnosti, ve vztahu k činnosti normalizace, úpravy a validace nebo činnosti spočívající v poskytování spolupráce vnitrostátním správním orgánům;

               b)

               rozhodla, při uvážení, i když stručném, z hmotněprávního hlediska, že jednání Eurocontrol vztahující se na nákup vzorů a správu příslušných práv duševního vlastnictví, nebylo zneužitím ve smyslu článku 82 Smlouvy o ES.

         Nakonec je tvrzeno, že napadené rozhodnutí je neplatné pro úplný nedostatek uvedení příslušných důvodů, které by dokazovaly nehospodářskou povahu některých činností Eurocontrol a nedostatek jakéhokoli zneužití ze strany Eurocontrol ve smyslu článku 82 Smlouvy o ES.


title: Věc T-451/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  28. března 2006  – Mediocurso v. Komise ( Žaloba na nečinnost — Splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora — Přijetí opatření ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku v průběhu řízení — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/17

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 28. března 2006 – Mediocurso v. Komise
   (Věc T-451/04) (1)

   („Žaloba na nečinnost - Splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora - Přijetí opatření ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku v průběhu řízení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2006/C 154/44)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mediocurso – Estabelecimento de Ensino Particular, Lda (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: C. Botelho Moniz a E. Maia Cadete, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Andrade a A. Weimar, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba na nečinnost směřující k určení, že se Komise protiprávně zdržela přijetí opatření ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora ze dne 21. září 2000, Mediocurso v. Komise (C-462/98 P, Recueil, s. I-7183).
   Výrok usnesení

               1)

               Není již namístě rozhodnout o této žalobě.

               2)

               Komise ponese vlastní náklady, jakož i náklady vynaložené Mediocurso – Estabelecimento de Ensino Particular, Lda

      (1)  Úř. věst. C 19, 22.1.2005.


title: Věc C-243/04 P: Opravný prostředek podaný dne 9. června 2004 M. proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (prvního senátu) ze dne 21. dubna 2004 ve věci T-172/01 mezi M. a Soudním dvorem Evropských společenství

text:
               24.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/13

         Opravný prostředek podaný dne 9. června 2004 M. proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (prvního senátu) ze dne 21. dubna 2004 ve věci T-172/01 mezi M. a Soudním dvorem Evropských společenství
   (Věc C-243/04 P)
   (2004/C 190/22)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 9. června 2004 opravný prostředek směřující proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (prvního senátu) ze dne 21. dubna 2004 ve věci T-172/01 mezi M. a Soudním dvorem Evropských společenství podaný M. zastoupenou H. Tagarasem, advokátem.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               prohlásil tento opravný prostředek za přípustný a opodstatněný;

               —

               zrušil napadený rozsudek a rozhodl, že M. má právo na pozůstalostní důchod v souladu s článkem 27 přílohy VIII služebního řádu;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení před Soudem prvního stupně, jakož i náhradu nákladů tohoto řízení.

         Právní důvody a hlavní tvrzení:
   Napadený rozsudek je stižen jak „nedostatky řízení“ ve smyslu článku 58 statutu Soudního dvora, tak „porušením právních předpisů Společenství“ ve smyslu téhož ustanovení. Účastník řízení podávající opravný prostředek se rovněž dovolává Evropské úmluvy o lidských právech, zejména práva na spravedlivý proces.
   Důvod nedostatků řízení se týká důkazů. Nedostatky řízení mají dvě větve. První spočívá v rozhodnutí Soudu odmítnout jako opožděná dvě notářská prohlášení vyhotovená po ukončení písemné části řízení, která však byla odpovědí na novou dokumentaci a tvrzení dupliky. Druhá větev spočívá ve skutečnosti, že Soud vůbec nevzal v úvahu dvě další notářská prohlášení, která byla připojena k původní žádosti, jakož i k návrhu na zahájení řízení.
   Důvod porušení právních předpisů Společenství spočívá v právním pochybení, kterého se dopustil Soud při uplatnění článku 27 přílohy VIII služebního řádu z důvodu chybné právní kvalifikace dohody, ke které došlo mezi žalobkyní a jejím bývalým manželem na jaře 1999. V opravném prostředku je vytýkáno zejména to, že v napadeném rozsudku nebyla připuštěna „vyživovací“ povaha dohody z roku 1999, ale že byla kvalifikována svévolně a chybně jako akt „čisté zdvořilosti“.


title: Věc C-398/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. září 2008 Audi AG proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 9. července 2008 ve věci T-70/06, Audi AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. září 2008 Audi AG proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 9. července 2008 ve věci T-70/06, Audi AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-398/08 P)
   (2008/C 301/32)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Audi AG (zástupci: S. O. Gillert a F. Schiwek, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadený rozsudek;

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. prosince 2005 ve věci R 237/2005-2 v rozsahu v němž bylo částečně zamítnuto odvolání proti rozhodnutí průzkumového referenta;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení před Soudním dvorem, před Soudem prvního stupně, jakož i před odvolacím senátem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Porušení čl. 7 odst. 1 písm. B nařízení Rady (ES) č. 40/94: Soud – jako předtím odvolací senát – neobdržel žádné dostačující určení všech oslovených obchodních kruhů. Vzhledem k velkému počtu zboží a služeb, které byly požadovány pod přihlášenou ochrannou známkou Společenství, nebyl paušální způsob zacházení přípustný.
   Soud mimoto při přezkumu rozlišovací způsobilosti nastavil příliš přísné měřítko. Soud neuznal, že se také u tzv. reklamních sloganů jedná o slovní ochranné známky. Soud však pouze na základě skutečnosti, že se podle jeho názoru u přihlášené ochranné známky „Vorsprung durch Technik“ jedná o reklamní slogan, stanovil znatelně přísnější požadavky na určení rozlišovací způsobilosti.
   Porušení článku 63 nařízení Rady č. 40/94: Soud se omezil na přezkoumání rozhodnutí odvolacího senátu. Nové skutečnosti předložené stranami, které nebyly již předmětem rozhodnutí odvolacího senátu, nesmějí být Soudem připuštěny ani zohledněny při přijímání rozhodnutí. Soud se však při přezkumu rozlišovací způsobilosti odvolal na dokument předložený žalovanou stranou teprve s žalobní odpovědí. Určení, že přihlášená ochranná známka Společenství „Vorsprung durch Technik“ nevykazuje rozlišovací způsobilost, bylo určujícím způsobem odůvodněno obsahem dokumentu a zhodnocením tohoto obsahu Soudem.


title: Věc C-52/11 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 26. října 2011 — Fernando Marcelino Victoria Sánchez v. Evropský parlament a Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Žaloba pro nečinnost — Dopis zaslaný Parlamentu a Komisi — Odpověď — Rozhodnutí o odložení věci — Zjevně neopodstatněný a zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/11

         Usnesení Soudního dvora ze dne 26. října 2011 — Fernando Marcelino Victoria Sánchez v. Evropský parlament a Evropská komise
   (Věc C-52/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Žaloba pro nečinnost - Dopis zaslaný Parlamentu a Komisi - Odpověď - Rozhodnutí o odložení věci - Zjevně neopodstatněný a zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek)
   2012/C 73/18
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (zástupce: P. Suarez Plácido, abogado)

      Další účastníci řízení: Evropský parlament (zástupci: N. Lorenz, N. Görlitz a P. López-Carceller, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: I. Martínez del Peral a L. Lozano Palacios, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 17. listopadu 2010, Victoria Sánchez v. Parlament a Komise (T-61/10), jímž Tribunál odmítl žalobu, jejímž účelem bylo konstatovat nečinnost Evropského parlamentu a Evropské komise, neboť tyto orgány v rozporu s právem neodpověděly na dopis žalobce ze dne 6. října 2009, návrh na vydání soudního příkazu i návrh na nařízení ochranných opatření.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se částečně zamítá a částečně odmítá.

               2)

               Fernandu Marcelinovi Victoria Sánchezovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 103, 2.4.2011.


title: Přidělení soudců k senátům

text:
               12.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/1

         Přidělení soudců k senátům
   (2004/C 156/03)
   Soudní dvůr během své schůze konané dne 13. května 2004 rozhodl o přidělení soudců k senátům následujícím způsobem:
   I. senát
   p. Jann, předseda senátu
   p. Cunha Rodrigues, pí Colneric, p. Lenaerts, p. Schiemann, p. Juhász, p. Ilešič a p. Levits, soudci.
   II. senát
   p. Timmermans, předseda senátu
   p. Gulmann, p. Schintgen, pí Silva de Lapuerta, p. Makarczyk, p. Kūris, p. Arestis a p. Klučka, soudci.
   III. senát
   p. Rosas, předseda senátu
   p. La Pergola, p. Puissochet, pí Macken, p. von Bahr, p. Borg Barthet, p. Malenovský a p. Lõhmus, soudci.
   IV. senát
   p. Cunha Rodrigues, předseda senátu
   pí Colneric, p. Lenaerts, p. Schiemann, p. Juhász, p. Ilešič a p. Levits, soudci.
   V. senát
   p. Gulmann, předseda senátu
   p. Schintgen, pí Silva de Lapuerta, p. Makarczyk, p. Kūris, p. Arestis a p. Klučka, soudci.
   VI. senát
   p. Puissochet, předseda senátu
   p. La Pergola, pí Macken, p. von Bahr, p. Borg Barthet, p. Malenovský a p. Lõhmus, soudci.


               2.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 66/32

         Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená soudem Héraðsdómur Reykjavíkur dne 12. května 2016 ve věci Fjarskipti hf. v. Póst- og fjarskiptastofnun
   (Věc E-6/16)
   (2017/C 66/12)
   Dopisem ze dne 12. května 2016, který podatelna Soudního dvora ESVO obdržela dne 18. května 2016, požádal Héraðsdómur Reykjavíkur (okresní soud v Reykjavíku) Soudní dvůr ESVO o poradní stanovisko ve věci Fjarskipti hf. v. Póst- og fjarskiptastofnun ohledně následujících otázek:

               1.

               Lze čl. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) vykládat v tom smyslu, že definice „síť elektronických komunikací“ zahrnuje přenos signálů, které jsou zapsány jako SMS zprávy na přístroji koncových uživatelů, který je prostřednictvím internetového prohlížeče připojen na internetový server „My pages“ na internetové doméně telekomunikačního podniku, prostřednictvím veřejného internetu a na software „PHP script“ na stejné internetové doméně telekomunikačního podniku, která přijímá signály, zpracovává je a vysílá je poté z uvedené internetové domény telekomunikačního podniku na SMS server (SMSC) příslušného komunikačního systému, jenž tyto signály následně vysílá přes telefonní síť na telefonní číslo příjemce?

               2.

               Pokud je odpověď na otázku 1 kladná, musí být čl. 2 písm. c) směrnice 2002/21/ES vykládán v tom smyslu, že definice „služba elektronických komunikací“ zahrnuje službu, která spočívá v přenosu signálů, který probíhá přes komunikační síť popsanou v otázce 1, pokud a) jsou za takovou službu vybírány poplatky a b) za takovou službu poplatky vybírány nejsou?

               3.

               Pokud je odpověď na otázku 2 kladná, musí být čl. 2 písm. d) směrnice 2002/21/ES vykládán v tom smyslu, že definice „veřejná komunikační síť“ zahrnuje službu elektronických komunikací popsanou v otázce 2, která je poskytována přes elektronickou komunikační síť popsanou v otázce 1, bez ohledu na to, zda je uvedená služba a) dostupná veřejnosti, nebo b) je dostupná pouze všem zákazníkům telekomunikačního podniku?


title: Věc C-54/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 34 de Madrid – Španělsko) – Rafael Villafáñez Gallego, María Pérez Anguio v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/23

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 34 de Madrid – Španělsko) – Rafael Villafáñez Gallego, María Pérez Anguio v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
      (Věc C-54/14) (1)

      (2015/C 016/35)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc T-129/14 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. května 2016 – Andres a další v. ECB „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci ECB — Důchody — Reforma systému sociálního zabezpečení — Zmrazení penzijního plánu — Pracovní řád pro zaměstnance ECB — Právo na konzultace — Rozdílná povaha pracovního vztahu řídícího se smlouvou a pracovního vztahu řídícího se služebním řádem — Zkreslení — Nesprávné právní posouzení“

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. května 2016 – Andres a další v. ECB
   (Věc T-129/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Důchody - Reforma systému sociálního zabezpečení - Zmrazení penzijního plánu - Pracovní řád pro zaměstnance ECB - Právo na konzultace - Rozdílná povaha pracovního vztahu řídícího se smlouvou a pracovního vztahu řídícího se služebním řádem - Zkreslení - Nesprávné právní posouzení“)
   (2016/C 222/16)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Carlos Andres (Frankfurt nad Mohanem, Německo) dalších 150 osob, jejichž jména jsou uvedena v příloze k rozsudku (zástupce: L. Levi, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: původně B. Ehlers a M. López Torres, poté B. Ehlers a F. Malfrère, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu de Evropské unie (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2013, Andres a další v. ECB (F-15/10, EU:F:2013:194), směřující ke zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Carlosi Andresovi a ostatním účastníkům řízení podávajícím kasační opravný prostředek, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 159, 26.5.2014.


title: Věc F-77/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 1. února 2008 – Labate v. Komise (Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Pojištění pro případ úrazu a nemoci z povolání — Nemoc z povolání — Rakovina plic — Pasivní kouření — Nevydání rozhodnutí ve věci samé)

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/35

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 1. února 2008 – Labate v. Komise
   (Věc F-77/07) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Pojištění pro případ úrazu a nemoci z povolání - Nemoc z povolání - Rakovina plic - Pasivní kouření - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   (2008/C 79/67)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kay Labate (Tarquinia, Itálie) (zástupce: I. Forrester, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 6. října 2006 a ze dne 18. října 2006, kterými nebyla rakovina, která vedla ke smrti manžela žalobkyně, uznána jako nemoc z povolání způsobená díky pasivnímu kouření
   Výrok usnesení

               1)

               Není namístě vydat rozhodnutí o návrhových žádáních uvedených K. Labate v její žalobě.

               2)

               Návrhová žádání směřující k získání odškodnění uvedená v dopise K. Labate ze dne 25. října 2007 se zamítají jako zjevně neopodstatněná.

               3)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 22.9.2007, s. 22.


title: Věc F-55/08 DEP: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (pléna) ze dne 27. září 2011 — De Nicola v. EIB ( „Veřejná služba — Řízení — Určení nákladů řízení — Nahraditelné náklady — Nutné výdaje — Odměna zaplacená orgánem jeho advokátovi — Povinnost žalobce, který neměl ve věci úspěch, nahradit tuto odměnu — Zásada rovného zacházení — Účinná soudní ochrana — Podmínky“ )

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/24

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (pléna) ze dne 27. září 2011 — De Nicola v. EIB
   (Věc F-55/08 DEP)
   (Veřejná služba - Řízení - Určení nákladů řízení - Nahraditelné náklady - Nutné výdaje - Odměna zaplacená orgánem jeho advokátovi - Povinnost žalobce, který neměl ve věci úspěch, nahradit tuto odměnu - Zásada rovného zacházení - Účinná soudní ochrana - Podmínky)
   2011/C 362/41
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: L. Isola, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka (EIB) (zástupci: F. Martin, zmocněnkyně, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět věci

   Žalobu o určení výše nákladů řízení podaná žalovanou v důsledku rozsudku Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 30. listopadu 2009 vydaného ve věci F-55/08.

      Výrok usnesení

   Nahraditelné náklady řízení Evropské investiční banky ve věci F-55/08, De Nicola v. EIB se stanoví na částku 6000 eur.


title: Věc T-393/04: Žaloba podaná dne 30. září 2004 Dirkem Klaasem proti Evropskému parlamentu

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/39

         Žaloba podaná dne 30. září 2004 Dirkem Klaasem proti Evropskému parlamentu
   (Věc T-393/04)
   (2005/C 6/76)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 30. září 2004 žaloba podaná proti Evropskému parlamentu Dirkem Klaasem, bydlištěm v Heidelbergu (Německo), zastoupeným advokátem R. Moosem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil odebrání dvou bodů ve služebním postupu provedené personálním generálním ředitelem dne 12.2.2004, potvrzené rozhodnutím o stížnosti vydaným generálním tajemníkem Evropského parlamentu dne 30.6.2004 v té části, ve které odebírá žalobci dva body ve služebním postupu udělené za dobu před rokem 1999,

               —

               zrušit rozhodnutí v této části a stanovit, že dva body služebního postupu se přenáší do následujících let,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce je úředníkem Parlamentu. Byl povýšen se zpětnou platností k 1.1.1999 do platové třídy A6. V rámci tohoto povýšení byly zrušeny všechny body ve služebním postupu nabyté žalobcem do roku 1999. V odůvodnění poukázal Parlament na rozsudek Soudu prvního stupně ve věci T-30/02 (Leonhardt v. Parlament), který dle jeho názoru takové zrušení dovoluje.
   Žalobce k odůvodnění své žaloby uplatňuje, že přechodná ustanovení, podle kterých mají být všechny body ve služebním postupu získané před rokem 1999 v případě povýšení zrušeny, porušuje článek 45 služebního řádu. Podle názoru žalobce není toto ustanovení nutné a přiměřené a nerespektuje zásadu rovnosti. Žalobce také namítá, že předložená věc je nesrovnatelná s věcí T-30/02.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. října 2004 ve věci T-35/03, Aventis CropScience SA proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství CARPO — Dřívější národní slovní ochranná známka HARPO Z — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94)

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/18

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 12. října 2004
   ve věci T-35/03, Aventis CropScience SA proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CARPO - Dřívější národní slovní ochranná známka HARPO Z - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94)
   (2004/C 314/47)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci T-35/03, Aventis CropScience SA, se sídlem v Lyonu (Francie), zastoupená E. Armijo Chávarriem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: I. de Medrano Caballero a G. Schneider), BASF Aktiengesellschaft, se sídlem v Ludwigshafen am Rhein (Německo), jako další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, jejímž předmětem je žaloba směřující proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM R 803/2001-2 ze dne 18. listopadu 2002, které se týká námitky podané vlastníkem dřívější národní slovní ochranné známky HARPO Z proti zápisu slovní ochranné známky Společenství CARPO, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, a N. J. Forwood a I. Pelikánová, soudci, vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 12. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 83, 5.4.2003.


title: Věc C-172/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein (Německo) dne 11. dubna 2011 — Georges Erny v. Daimler AG — Werk Wörth

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein (Německo) dne 11. dubna 2011 — Georges Erny v. Daimler AG — Werk Wörth
   (Věc C-172/11)
   2011/C 226/16
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Georges Erny

      Žalovaná: Daimler AG — Werk Wörth

      Předběžné otázky

               1)

               Je individuálně smluvně sjednané ustanovení upravující částečný pracovní úvazek zaměstnance v předdůchodovém věku, podle kterého — stejně jako v § 5 bodě 1 smlouvy uzavřené mezi účastníky řízení o částečném pracovním úvazku zaměstnance v předdůchodovém věku — sjednaná dorovnávací částka musí být i v případě příhraničních pracovníků z Francie vypočtena podle německého Mindestnettoentgeltverordnung (nařízení o minimální čisté mzdě), v rozporu s článkem 45 SFEU, tak jak je konkretizován čl. 7 odst. 4 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 (1) ze dne 15. října 1968?

               2)

               V případě kladné odpovědi Soudního dvora na první otázku:
               Mají být příslušná ustanovení kolektivních smluv — jako například bod 8.3 celopodnikové kolektivní smlouvy ze dne 24. července 2000 a § 7 kolektivní smlouvy ze dne 23. listopadu 2004 — s ohledem na požadavky vyplývající z článku 45 SFEU, tak jak je konkretizován čl. 7 odst. 4 nařízení (EHS) č. 1612/68, vykládána v tom smyslu, že v případě příhraničních pracovníků nemá být výpočet dorovnávací částky proveden podle tabulky, která je uvedena v Mindestnettoentgeltverordnung (nařízení o minimální čisté mzdě)?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2).


title: Věc C-682/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. prosince 2011 GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 12. října 2011 ve věci T-149/11, GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH v. Evropský parlament a Rada Evropské unie

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. prosince 2011 GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 12. října 2011 ve věci T-149/11, GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH v. Evropský parlament a Rada Evropské unie
   (Věc C-682/11 P)
   2012/C 65/16
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH (zástupce: J. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Evropský parlament, Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               1)

               zrušit na základě návrhových žádání uvedených v prvním stupni usnesení Tribunálu (šestého senátu) ze dne 12. října 2011 ve věci T-149/11.

               2)

               uložit Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka kritizuje rozhodnutí Tribunálu odmítnout její žalobu jako nepřípustnou z důvodu neexistence přímého dotčení.
   Navrhovatelka se považuje za přímo dotčenou sporným nařízením (1). Vyplývá to z okolnosti, že již při přijetí nařízení a před jeho vstupem v platnost bylo jasné, že členské státy, kterým je určeno, budou využívat posuzovací pravomoc, kterou jim nařízení přiznává, fakticky jen v jednom smyslu. Možnost, že se dotčené členské státy nebo jejich orgány rozhodnou jednat jiným způsobem je tedy čistě teoretická.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1210/2010 ze dne 15. prosince 2010 o ověřování pravosti euromincí a o zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh (Úř. věst. L 339, s. 1)


title: Určení prvního generálního advokáta

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/2

         Určení prvního generálního advokáta
   2009/C 267/05
   Soudní dvůr určil podle čl. 10 odst. 1 třetího pododstavce jednacího řádu na jednoleté období, které uplyne dne 6. října 2010 p. Mengozziho jako prvního generálního advokáta.


title: věc F-65/06: Žaloba podaná dne  22. května 2006  – Pereira Sequeira v. Komise

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/36

         Žaloba podaná dne 22. května 2006 – Pereira Sequeira v. Komise
   (věc F-65/06)
   (2006/C 165/74)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rosa Maria Pereira Sequeira (Brusel, Belgie) (zástupci: T. Bontinck a J. Feld, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit individuální rozhodnutí o změně kategorie, které vstoupilo v platnost dne 16. srpna 2005 a bylo oznámeno dne 19. září 2005;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně je úspěšnou kandidátkou vnitřního výběrového řízení COM/PC/04, zveřejněného dříve, než vstoupil v platnost nový služební řád. Na základě tohoto řádu byla jmenována úředníkem a zařazena do platové třídy C*1, to znamená do stejné platové třídy, do které byla zařazena při své poslední smlouvě dočasného zaměstnance. I když totiž dříve měla výhodnější zařazení, před svým jmenováním úředníkem byla zařazena do nižší platové třídy C*1.
   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává porušení článků 31 a 62 služebního řádu a článků 5 a 2 přílohy XIII služebního řádu.
   Žalobkyně mimoto uplatňuje porušení zásady legitimního očekávání a zásady zachování nabytých práv.


title: Věc C-478/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Feldkirch (Rakousko) dne 24. října 2012 — Armin Maletic, Marianne Maletic v. lastminute.com GmbH a TUI Österreich GmbH

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Feldkirch (Rakousko) dne 24. října 2012 — Armin Maletic, Marianne Maletic v. lastminute.com GmbH a TUI Österreich GmbH
   (Věc C-478/12)
   2013/C 26/40
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landesgericht Feldkirch

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Armin Maletic, Marianne Maletic

      Žalované: lastminute.com GmbH a TUI Österreich GmbH

      Předběžná otázka

   Má být čl. 16 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1) zakládající příslušnost soudu místa, kde má spotřebitel své bydliště, vykládán v tom smyslu, že jestliže druhý partner (zde zprostředkovatel zájezdu se sídlem v zahraničí) využije smluvního partnera (zde: organizátora zájezdu se sídlem v tuzemsku) pro žaloby, které směřují proti oběma partnerům, použije se čl. 16 odst. 1 nařízení č. 44/2001 také na smluvního partnera v tuzemsku?

      (1)  Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42.


title: Věc T-513/09: Žaloba podaná dne 22. prosince 2009 — Baena Grupo v. OHIM — Neuman a Galdeano del Sel ((průmyslové) vzory)

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/37

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2009 — Baena Grupo v. OHIM — Neuman a Galdeano del Sel ((průmyslové) vzory)
   (Věc T-513/09)
   2010/C 51/72
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: José Manuel Baena Grupo, SA (Santa Perpètua de Mogoda, Španělsko) (zástupce: A. Canela Giménez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Herbert Neuman a Andoni Galdeano del Sel (Tarifa, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               vyhovět žalobě proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 14. října 2009 ve věci R 1323/2008-3;

               —

               zrušit rozhodnutí OHIM;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství, jenž je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: zapsaný (průmyslový) vzor Společenství č. 000426 895-0002 pro „zdobení triček, zdobení čepic, zdobení nálepek, zdobení tiskovin, včetně reklamních“.

      Majitel (průmyslového) vzoru Společenství: Žalobkyně.

      Účastníci řízení navrhující prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Společenství: Herbert Neuman a Andoni Galdeano del Sel

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: obrazová ochranná známka Společenství č. 1 312 651 pro výrobky tříd 25, 28 a 32 podle Niceské dohody.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení odboru (průmyslové) vzory: vyhovění žalobě a prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení napadeného rozhodnutí a na základě pravomoci podle čl. 60 odst. 1 nařízení č. 6/2002 o (průmyslových) vzorech Společenství, rozhodnutí ve věci a prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Společenství.

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávný výklad čl. 6 odst. 1 nařízení č. 6/2002.


title: Věc T-535/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2008 — Tuzzi fashion GmbH v. OHIM — El Corte Inglés (Emidio Tucci) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Emidio Tucci — Národní slovní ochranná známka a dřívější mezinárodní zápis TUZZI — Dřívější obchodní firma Tuzzi fashion GmbH — Relativní důvody zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 73 a čl. 62 odst. 2 nařízení č. 40/94 (nyní článek 75 a čl. 64 odst. 2 nařízení č. 207/2009) — Zkoumání skutečností z moci úřední — Článek 74 nařízení č. 40/94 (nyní článek 76 nařízení č. 207/2009) — Článek 79 nařízení č. 40/94 (nyní článek 83 nařízení č. 207/2009)“ )

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2008 — Tuzzi fashion GmbH v. OHIM — El Corte Inglés (Emidio Tucci)
   (Věc T-535/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Emidio Tucci - Národní slovní ochranná známka a dřívější mezinárodní zápis TUZZI - Dřívější obchodní firma Tuzzi fashion GmbH - Relativní důvody zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 73 a čl. 62 odst. 2 nařízení č. 40/94 (nyní článek 75 a čl. 64 odst. 2 nařízení č. 207/2009) - Zkoumání skutečností z moci úřední - Článek 74 nařízení č. 40/94 (nyní článek 76 nařízení č. 207/2009) - Článek 79 nařízení č. 40/94 (nyní článek 83 nařízení č. 207/2009))
   2012/C 355/40
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tuzzi fashion GmbH (Fulda, Německo) (zástupci: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: původně J. L. Rivas Zurdo a E. López Camba, poté J. L Rivas Zurdo, E. López Camba a E. Seijo Veiguela, a nakonec J. L. Rivas Zurdo a E. Seijo Veiguela, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. září 2008 (věc R 1561/2007-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi Tuzzi fashion GmbH a El Corte Inglés, SA

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Tuzzi fashion GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc C-291/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Tribunal de Police de Neufchâteau (Belgie) ze dne 4. června 2004 ve věci Ministère public proti Henrimu Léonovi Schmitzovi

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Tribunal de Police de Neufchâteau (Belgie) ze dne 4. června 2004 ve věci Ministère public proti Henrimu Léonovi Schmitzovi
   (Věc C-291/04)
   (2004/C 217/33)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Tribunal de Police de Neufchâteau (Belgie) ze dne 4. června 2004 ve věci Ministère public proti Henrimu Léonovi Schmitzovi, který došel Kanceláři Soudního dvora dne 9. července 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunal de Police de Neufchâteau (Belgie) žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Brání články 10, 39, 43 a 49 Smlouvy o EHS tomu, aby členský stát přijal opatření ukládající zaměstnanci s bydlištěm na jeho území zaregistrovat v tomto státě vozidlo, i když majitelem tohoto vozidla je jeho zaměstnavatel, společnost se sídlem na území jiného členského státu, společnost, se kterou má zaměstnanec uzavřenu pracovní smlouvu, přičemž je zároveň jejím akcionářem, členem představenstva, zmocněncem pro každodenní řízení nebo v níž má obdobné postavení ?


title: Věc T-522/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2011 — Ruiz de la Prada de Sentmenat v. OHIM — Quant (AGATHA RUIZ DE LA PRADA) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství AGATHA RUIZ DE LA PRADA — Starší obrazová ochranná známka Společenství představující květinu v černobílém provedení — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2011 — Ruiz de la Prada de Sentmenat v. OHIM — Quant (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)
   (Věc T-522/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství AGATHA RUIZ DE LA PRADA - Starší obrazová ochranná známka Společenství představující květinu v černobílém provedení - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 311/66
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat (Madrid, Španělsko) (zástupce: R. Bercovitz Álvarez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Mary Quant Ltd (Birmingham, Spojené království) (zástupci: R. Arnold, solicitor, a M. Hicks, barrister)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 17. září 2008 (věc R 1523/2007-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Mary Quant Ltd a Agathou Ruiz de la Prada de Sentmenat

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Agathě Ruiz de la Prada de Sentmenat se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-126/09 ( Úř. věst. C 129 ze dne 6.6.2009, s. 18 )

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/53

         Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-126/09
   (
         Úřední věstník Evropské unie C 129 ze dne 6. června 2009, s. 18
      )
   2009/C 153/102
   Sdělení v Úředním věstníku ve věci T-126/09, Itálie v. Komise a EPSO, je třeba chápat takto:

         „Žaloba podaná dne 24. března 2009 — Itálie v. Komise a EPSO
         (Věc T-126/09)
         2009/C 129/31
         Jednací jazyk: italština

            Účastníci řízení

            Žalobkyně: Italská republika (zástupce: P. Gentili, avvocato dello Stato)

            Žalovaní: Komise Evropských společenství a Úřad pro výběr personálu Evropských společenství (EPSO)

            Návrhové žádání žalobkyně

                     —

                     zrušit oznámení o výběrovém řízení (AD 5) EPSO/AD/144/09 (veřejné zdraví), EPSO/AD/145/09 (bezpečnost potravin — politiky a právní předpisy) a EPSO/AD/146/09 (bezpečnost potravin — inspekce, kontrola a hodnocení) za účelem přijetí v prvním případě 35, ve druhém 40 a ve třetím 55 správců (AD 5) bulharské, kyperské, české, estonské, maďarské, lotyšské, litevské, maltské, polské, rumunské, slovenské a slovinské státní příslušnosti v oblasti veřejného zdraví

            Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům dovolávaným ve věci T-166/07, Itálie v. Komise.“


title: Věc T-562/08: Žaloba podaná dne 16. prosince 2008 – Repsol YPF Lubricantes y especialidades a další v. Komise

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/62

         Žaloba podaná dne 16. prosince 2008 – Repsol YPF Lubricantes y especialidades a další v. Komise
   (Věc T-562/08)
   (2009/C 44/106)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Repsol YPF Lubricantes y especialidades, SA (Madrid, Španělsko), Repsol Petróleo, SA (Madrid, Španělsko), Repsol YPF, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Jiménez-Laiglesia Oñate, J. Jiménez-Laiglesia Oñate a S. Rivero Mena, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit články 1 a 2 rozhodnutí a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutí napadené v tomto řízení je totéž jako ve věci T-540/08 Esso a další v. Komise.
   Žalobkyně na podporu svých návrhů zaprvé tvrdí, že nebylo prokázáno, že Repsol YPF Lubricantes y especialidades S.A. (Rylesa) se podílela na některých vymezených jednáních, na jejichž základě byla uložena pokuta. Rozhodnutí zejména náležitě neprokázalo, že se Rylesa účastnila dohody o rozdělení zákazníků a trhů.
   Rozhodnutí rovněž nezohledňuje skutečnost, že cílem technických schůzek nebylo rozdělení zákazníků a trhů. K takovým praktikám, kdyby existovaly, by došlo, jak některé z podniků, jimž bylo rozhodnutí určeno, uznaly, v rámci bilaterálních a multilaterálních kontaktů na okraj technických schůzek. V napadeném rozhodnutí se však má za to, že není nutné zkoumat takové bilaterální a multilaterální kontakty, z čehož vyplývá, že nelze mít za to, že se žalobkyně podílely na protiprávním jednání identifikovaném rozhodnutím. Rozhodnutí každopádně nevysvětluje, proč je Rylesa považována za odpovědnou za uvedená jednání, když zároveň zbavuje odpovědnosti jiné podniky, které byly přítomny na technických schůzkách, a které uvádí jako svědky tohoto jednání.
   Žalobkyně rovněž zpochybňují kritérium použité Komisí pro vymezení obratu relevantních výrobků, a tedy stanovení použitelné pokuty. Rozhodnutí jednak přesně nedefinuje výrobky dotčené protiprávním jednáním. Jednak v souladu s pokyny pro výpočet pokut z roku 2006, použitelnými na tento případ, musí být pokuty určeny podle hodnoty tržeb podniků během posledního celého hospodářského roku jeho účasti na protiprávním jednání. Komise však v tomto případě neuplatnila obecné pravidlo a vypočetla výši pokuty odkazem na průměrné tržby Rylesa od roku 2001 do roku 2003. Komise v žádném okamžiku neuvedla důvody, proč v případě Rylesa neuplatnila pravidla, které si v pokynech stanovila, a uplatnila kritérium (průměrná hodnota tržeb od roku 2001 do roku 2003), které je podstatně na újmu Rylesa. Hodnota tržeb, která má být zohledněna, je ta z roku 2003, jak samo rozhodnutí uvádí, neboť to je poslední celý rok, ve kterém, jak sama Komise připouští, se Rylesa účastnila na protiprávním jednání.
   Komise má v rozhodnutí za to, že protiprávní jednání Rylesa bylo ukončeno dne 4. srpna 2004. Nebylo však nikterak prokázáno, že jakékoli protiprávní jednání Rylesa pokračovalo až do tohoto dne. Rylesa se zejména neúčastnila dohod nebo praktik přijatých na technických schůzkách, které se konaly v první polovině roku 2004. Je tedy třeba mít za to, že jakékoliv porušení bylo ukončeno v lednu 2004 nebo nejpozději v květnu 2004.
   Konečně napadené rozhodnutí nezohledňuje četné důkazy předložené ve správním řízení, kterými se prokazuje, že Rylesa je entita zcela nezávislá na své mateřské společnosti, Repsol Petróleo, S.A. Judikatura v každém případě Komisi neumožňuje rozšířit odpovědnost za protiprávní jednání, kterého se společnost dopustila, na celou skupinu, jíž je součástí. Odpovědnost Repsol YPF, S.A. tedy nebyla prokázána.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. února 2005 ve věci T-169/02, Cervecería Modelo, SA de CV proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství, která představuje pivní láhev a obsahuje slovní prvek „negra modelo“ — Starší národní obrazová ochranná známka Modelo — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/25

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 15. února 2005
   ve věci T-169/02, Cervecería Modelo, SA de CV proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství, která představuje pivní láhev a obsahuje slovní prvek „negra modelo“ - Starší národní obrazová ochranná známka Modelo - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)
   (2005/C 93/50)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci T-169/02, Cervecería Modelo, SA de CV, se sídlem v Mexiku (Mexiko), zastoupené C. Lemou Devesou a A. Velázquezem Ibáñezem, advokáty, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: J. Crespo Carillo a I. de Medrano Caballero), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM, který je vedlejším účastníkem před Soudem, je Modelo Continente Hipermercados, SA, se sídlem v Senhora da Hora (Portugalsko), zastoupená N. Cruzem, J. Pimentou a T. Colaçou Diasem, advokáty, jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 6. března 2002 (věc R 536/2001-3 a R 674/2001-3), které se týká námitkového řízení mezi Cervecería Modelo, SA de CV a Modelo Continente Hipermercados, SA, Soud (první senát), ve složení B. Vesterdorf, předseda, a P. Mengozzi a I. Labucka, soudci, vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 15. února 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 180, 27.7.2002.


title: Věc C-268/05 P: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. února 2006 – Giorgio Lebedef v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Úředníci — Pravidla týkající se úrovní, postupů a způsobů jednání dohodnutých mezi většinou odborových a profesních organizací a Komisí — Vyloučení odborového svazu Action & Défense — Zjevná nepřípustnost)

text:
               14.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/1

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. února 2006 – Giorgio Lebedef v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-268/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Úředníci - Pravidla týkající se úrovní, postupů a způsobů jednání dohodnutých mezi většinou odborových a profesních organizací a Komisí - Vyloučení odborového svazu „Action & Défense“ - Zjevná nepřípustnost)
   (2006/C 249/02)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Giorgio Lebedef (zástupci: G. Bounéou a F. Frabetti, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a V. Joris, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 12. dubna 2005, Giorgio Lebedef v. Komise (T-191/02), kterým byla zamítnuta žaloba na neplatnost proti rozhodnutí Komise o vypovězení dohody ze dne 20. září 1974 o vztazích mezi Komisí a odborovými a profesními organizacemi a o přijetí nových prováděcích pravidel týkajících se úrovní, postupů a způsobů jednání dohodnutých mezi Komisí a většinou odborových a profesních organizací dne 19. ledna 2000, které byly zrušeny rozsudkem Soudu dne 15. listopadu 2001 v rozsahu, v němž z jednání vylučovaly odborový svaz „Action et Défense“.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               G. Lebedefovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 243, 1. 10. 2006.


title: Věc C-500/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/31

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-500/08) (1)

   2009/C 220/61

      Jednací jazyk: italština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 6, 10.1.2009.


title: Věc C-185/11: Žaloba podaná dne 18. dubna 2011 — Evropská komise v. Slovinská republika

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/20

         Žaloba podaná dne 18. dubna 2011 — Evropská komise v. Slovinská republika
   (Věc C-185/11)
   2011/C 269/37
   Jednací jazyk: slovinština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: K.-Ph. Wojcik, M. Žebre a N. Yerrell)

      Žalovaná: Slovinská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Slovinská republika tím, že neprovedla správně a úplně směrnice Rady 73/239/EHS (1) a 92/49/EHS (2) do vnitrostátního právního řádu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 8 odst. 3 směrnice Rady 73/239/EHS a z článků 29 a 39 směrnice Rady 92/49/EHS, jakož i z článků 56 a 63 Smlouvy o fungování Evropské unie

               —

               uložit Slovinské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnic 73/239/EHS a 92/49/EHS uplynula dne 1. května 2004.

      (1)  Úř. věst. L 228, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 228, s. 1.


title: Věc T-571/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – Laverana v. OHIM (BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – Laverana v. OHIM (BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG)
   (Věc T-571/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 354/42)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Německo) (zástupci: J. Wachinger, M. Zöbisch a D. Chatterjee, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 27. května 2014 (věc R 125/2014-4) týkajícímu se přihlášky obrazového označení BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Laverana GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13. 10. 2014.


title: Věc T-848/14 P: Usnesení Tribunálu ze dne 21. září 2015 – De Nicola v. EIB „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Hodnocení — Povýšení — Hodnotící a povyšovací období 2006 — Psychické obtěžování — Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/39

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. září 2015 – De Nicola v. EIB
   (Věc T-848/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Hodnocení - Povýšení - Hodnotící a povyšovací období 2006 - Psychické obtěžování - Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“)
   (2015/C 381/46)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Carlo De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: L. Isola, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská investiční banka (EIB) (zástupci: G. Nuvoli a E. Raimond, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 11. listopadu 2014, De Nicola v. EIB (F-55/08 RENV, Sb. VS, EU:F:2014:244), směřující k částečnému zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Carlo De Nicola ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou investiční bankou (EIB) v rámci řízení v tomto stupni.

      (1)  Úř. věst. C 73, 2.3.2015.


title: Věc T-292/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. března 2014 – Cemex a další v. Komise „Hospodářská soutěž  — Správní řízení  — Rozhodnutí o žádosti o informace  — Nezbytnost požadovaných informací  — Povinnost uvést odůvodnění  — Proporcionalita“

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. března 2014 – Cemex a další v. Komise
   (Věc T-292/11) (1)

   („Hospodářská soutěž - Správní řízení - Rozhodnutí o žádosti o informace - Nezbytnost požadovaných informací - Povinnost uvést odůvodnění - Proporcionalita“)
   2014/C 135/34
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cemex SAB. de CV (Monterrey, Mexiko); New Sunward Holding BV (Amsterodam, Nizozemsko); Cemex España, SA (Madrid, Španělsko); Cemex Deutschland AG (Ratingen, Německo); Cemex UK (Egham, Spojené království); Cemex Czech Operations s.r.o. (Praha, Česká republika); Cemex France Gestion (Rungis, Francie); Cemex Austria AG (Langenzersdorf, Rakousko) (zástupci: J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez, H. González Durántez a B. Martínez Corral, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, F. Castilla Contreras a C. Hödlmayr, zmocněnci, ve spolupráci s J. Rivas Andrésem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2011) 2360 final ze dne 30. března 2011 v řízení podle čl. 18 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc 39.520 – Cement a výrobky související s cementem).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Cemex SAB de CV, New Sunward Holding BV, Cemex España, SA, Cemex Deutschland AG, Cemex UK, Cemex Czech Operations s.r.o., Cemex France Gestion a Cemex Austria AG se ukládá náhrada nákladů řízení včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 238, 13.8.2011.


title: Věc C-35/12 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 22. května 2014 – Plásticos Españoles, SA (ASPLA) v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s plastovými průmyslovými pytli — Jediné a trvající protiprávní jednání“

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/3

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 22. května 2014 – Plásticos Españoles, SA (ASPLA) v. Evropská komise
   (Věc C-35/12 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s plastovými průmyslovými pytli - Jediné a trvající protiprávní jednání“)
   2014/C 253/04
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Plásticos Españoles, SA (ASPLA) (zástupci: E. Garayar Gutiérrez, Troncoso Ferrer a E. Abril Fernández, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras a F. Castillo de la Torre, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 16. listopadu 2011, ASPLA v. Komise (T-76/06), kterým Tribunál zamítl návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2005) 4634 final ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 [ES] (věc COMP/F/38.354 – Průmyslové pytle), které se týká kartelové dohody na trhu s plastovými průmyslovými pytli, jakož i podpůrně návrh na snížení pokuty uložené společnosti ASPLA

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Plásticos Españoles SA (ASPLA) se ukládá náhrada nákladů tohoto řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 89, 24.3.2012.


title: Věc C-495/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tax and Chancery Chamber (Spojené království) dne 5. listopadu 2012 — The Bridport and West Dorset Golf Club Limited v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tax and Chancery Chamber (Spojené království) dne 5. listopadu 2012 — The Bridport and West Dorset Golf Club Limited v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Věc C-495/12)
   2013/C 32/04
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: The Bridport and West Dorset Golf Club Limited

      Žalovaný: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Předběžné otázky

               1)

               Při použití kogentních ustanovení článku 134 na ustanovení čl. 132 odst. 1 písm. m) (1) v takové situaci, kdy subjekt považovaný za neziskovou organizaci uskutečňuje plnění spočívající v právu vstupu na golfové hřiště, jaká plnění případně představují „osvobozená plnění“?

               2)

               Je legitimní omezit osvobození od daně podle čl. 132 odst. 1 písm. m) s ohledem na to, zda je služba spočívající v právu vstupu na golfové hřiště poskytována členovi neziskové organizace?

               3)

               Mají být ustanovení článku 134 vykládána v tom smyslu, že omezují osvobození od daně pouze na plnění, která „úzce souvisejí“ (ve smyslu vedlejšího plnění) s „osvobozenými plněními“, nebo na jakákoli plnění, na něž se vztahuje čl. 132 odst. 1 písm. m)?

               4)

               Jak je třeba v případě, kdy nezisková organizace s ohledem na své veřejně deklarované cíle pravidelně a důsledně umožňuje nečlenům vstup na golfové hřiště, vykládat výraz „základní účel“ účtování poplatků nečlenům?

               5)

               Ve vztahu k čemu musí být podle čl. 134 písm. b) „dodatečný příjem“ dodatečný?

               6)

               Není-li příjem získaný z poskytování práva vstupu do sportovních zařízení nečlenům považován za „dodatečný příjem“ pro účely čl. 134 písm. b), umožňuje čl. 133 písm. d) členskému státu vyloučit takový příjem z osvobození od daně, je-li s to narušit hospodářskou soutěž znevýhodněním obchodních podniků podléhajících DPH, a zároveň nevyloučit takové osvobození od daně, pokud jde o příjem získaný z poskytování členství členům téže neziskové organizace, mohou-li členské příspěvky samy o sobě způsobit přinejmenším nějaké narušení hospodářské soutěže?

               7)

               Je zejména nezbytné, aby se jakákoli podmínka stanovená podle čl. 133 písm. d) vztahovala na všechny služby poskytované neziskovou organizací, na něž se jinak vztahuje osvobození od daně, nebo je přípustné umožnit částečné omezení, tj. připustit osvobození od daně u poskytnutí práva vstupu na golfové hřiště členům, ale nikoli nečlenům, jsou-li plnění poskytovaná členům i nečlenům v soutěžním vztahu s plněními uskutečňovanými obchodními podniky?

               8)

               Jaký je případně rozdíl mezi čl. 133 písm. d), který vyžaduje existenci možného „narušení hospodářské soutěže“, a čl. 134 písm. b), který předvídá pouze existenci přímého soutěžního vztahu?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1)


title: Věc T-192/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. října 2011 — Transnational Company „Kazchrome“ a ENRC Marketing v. Rada ( „Dumping — Dovoz ferosilicia pocházejícího z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Číny, Egypta, Kazachstánu a Ruska — Příčinná souvislost — Zájem Společenství — Nedostatečná spolupráce — Dostupné údaje — Status podniku působícího v tržním hospodářství — Právo na obhajobu — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. října 2011 — Transnational Company „Kazchrome“ a ENRC Marketing v. Rada
   (Věc T-192/08) (1)

   (Dumping - Dovoz ferosilicia pocházejícího z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Číny, Egypta, Kazachstánu a Ruska - Příčinná souvislost - Zájem Společenství - Nedostatečná spolupráce - Dostupné údaje - Status podniku působícího v tržním hospodářství - Právo na obhajobu - Povinnost uvést odůvodnění)
   2011/C 355/22
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Transnational Company „Kazchrome“ AO (Aqtöbe, Kazachstán) a ENRC Marketing AG (Kloten, Švýcarsko) (zástupci: původně L. Ruessmann a A. Willems, poté A. Willems a S. De Knop, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně J. P. Hix, poté J. P. Hix a B. Driessen, zmocněnci, původně ve spolupráci s de G. Berrisch a G. Wolf, poté de G. Berrisch, advokáti)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: H. van Vilet a K. Talabér-Ritz, zmocněnci) a Euroalliages (Brusel, Belgie) (zástupci: J. Bourgeois, Y. van Gerven a N. McNelis, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení nařízení Rady (ES) č. 172/2008 ze dne 25. února 2008, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovozy ferosilicia pocházejícího z Čínské lidové republiky, Egypta, Kazachstánu, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Ruska (Úř. věst. L 55, s. 6), v rozsahu, v němž se týká žalobkyň.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Transnational Company „Kazchrome“ AO a ENRC Marketing AG ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie a Euroalliages.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 197, 2.8.2008.