title: Věc C-557/14: Žaloba podaná dne 4. prosince 2014 – Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/28

         Žaloba podaná dne 4. prosince 2014 – Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-557/14)
   (2015/C 046/35)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Brada da Crus a E. Manhaeve, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Portugalská republika tím, že nepřijala veškerá opatření, jež vyplývala z rozsudku ze dne 7. května 2009 ve věci C-530/07 (1), Komise v. Portugalsko, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU;

               —

               uložil Portugalské republice povinnost zaplatit penále ve výši 20  196 eur za každý den prodlení s plněním povinností vyplývajících z výše uvedeného rozsudku vydaného ve věci C-530/07, a to ode dne vydání rozsudku v této věci do dne, kdy dojde ke splnění povinností vyplývajících z výše uvedeného rozsudku vydaného ve věci C-530/07;

               —

               uložil Portugalské republice povinnost zaplatit denní paušální částku ve výši 2  244 eur, a to ode dne vydání výše uvedeného rozsudku ve věci C-530/07 do dne vydání v rozsudku v této věci, respektive do dne, kdy dojde ke splnění povinností vyplývajících z výše uvedeného rozsudku vydaného ve věci C-530/07, nastane-li dřív;

               —

               uložil Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               I.

                  Stanovení sankce: musí vycházet ze tří kritérií:

               1.

                  závažnost porušení povinnosti: Komise navrhuje koeficient závažnosti 3 na stupnici od 1 do 20. Podle sdělení Komise o použití článku 228 Smlouvy o ES („sdělení z roku 2005“) vypočítá Komise tento koeficient s přihlédnutím k:

                           a)

                              významu unijních právních předpisů, které členský stát porušil: Z článků 1 a 2, čl. 3 odst. 1 a článku 4, jakož i z přílohy I směrnice Rady 91/271/EHS (2) ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (dále jen „směrnice 91/271“) vyplývá, že vypouštění nevyčištěných městských odpadních vod do recipientu způsobuje znečištění, které významným způsobem ovlivňuje jakost vod v daném recipientu a ekosystémů na něj navázaných. Odvádění a čištění všech městských odpadních vod z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 15  000 PE má klíčový význam pro zachování a zlepšování jakosti recipientu, dále vodních ekosystémů a pozemních ekosystémů, které přímo závisí na dotčených vodách, ale i pro celkové a správné použití jiných unijních směrnic;

                           b)

                              důsledkům tohoto porušení povinnosti pro obecné a individuální zájmy:

                                       —

                                       ochrana životního prostředí a lidského zdraví vychází z obecného zájmu. Nedostatečné splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora vydaného ve věci C-530/07 (dále jen „rozsudek“) představuje významné riziko znečištění životního prostředí a má dopady na lidské zdraví;

                                       —

                                       nedostatečné splnění povinností vyplývajících z rozsudku by rovněž mohlo ovlivnit použití jiných směrnic Evropské unie a má přímé dopady na možnost občanů využívat neznečištěné vody recipientu umožňující provozování rekreačních činností, což může ovlivnit odvětví cestovního ruchu a na něj navázané hospodářské činnosti;

                           c)

                              jiným přitěžujícím a polehčujícím okolnostem:

                                       —

                                          polehčujícím:

                                                   i)

                                                   počet aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 15  000 PE, které nejsou v souladu s požadavky článku 4 směrnice 91/271, se ode dne vydání rozsudku podle článku 258 SFEU snížil z 15 na 2;

                                                   ii)

                                                   co se týče aglomerace Vila Real de Santo António, v té funguje od roku 2009 nová čistička, ke které nejsou doposud připojeny již jen tři oblasti této aglomerace; pokud jde o Matosinhos, současná čistička umožňuje primární čištění odpadních vod z aglomerace, které jsou následně vypouštěny do moře, a to prostřednictvím podmořského potrubí ústícího dále než dva kilometry od pobřeží.
                                                   Podle portugalských úřadů nemá tato okolnost vliv na jakost vod ke koupání;

                                       —

                                          přitěžujícím:

                                                   i)

                                                   úplné splnění povinností vyplývajících z rozsudku nebude možné doložit dříve než v roce 2018, ačkoli povinnosti odvádění a čištění dotčené v této věci měly být splněny nejpozději do 31. prosince 2000;

                                                   ii)

                                                   příslušná ustanovení směrnice 91/271, které Portugalská republika nadále porušuje, stanoví jasné povinnosti;

                                                   iii)

                                                   harmonogramy, které Komisi postupně předkládaly portugalské orgány, nebyly dodrženy, a to způsobem, který Komise považuje za závažný;

                                                   iv)

                                                   vysoký počet řízení pro nesplnění povinností, zahájených vůči Portugalsku, a také rozsudků, které v této konkrétní oblasti čištění městských odpadních vod Soudní dvůr již vynesl, poukazuje na opakované protiprávní chování, ke kterému navíc dochází v oblasti, v níž jsou dopady na lidské zdraví a na životní prostředí obzvláště významné;

               2.

                  doba trvání porušování povinnosti: s ohledem na dobu, která uplynula od vydání rozsudku, navrhuje Komise nejvyšší koeficient trvání porušování povinnosti, a sice 3;

               3.

                  nezbytnost zajistit odstrašující účinek sankce: jak je uvedeno ve sdělení z roku 2005, odstrašující účinek je zohledňován prostřednictvím koeficientu n, který představuje průměr vycházející z hrubého domácího produktu daného členského státu a z vážení hlasů v Radě. Koeficient n platný v současné době pro Portugalsko je 3,40.

         II.   Výpočet výše sankce:

               a)

                  penále za každý den prodlení:

                           —

                           se v souladu se způsobem, který je navržen ve sdělení z roku 2005, vypočítá podle následujícího vzorce:

                              Jednotná základní paušální sazba x koeficient závažnosti x koeficient trvání x koeficient n, což v této věci činí 660 x 3 x 3 x 3,40 = 20  196 eur/den;

                           —

                           k zajištění postupného snižování penále za každý den prodlení Komise navrhuje vydělit výši penále za každý den prodlení (20  196 eur/den) hodnotou populačního ekvivalentu, který doposud není v souladu s rozsudkem. Podle nejnovějších údajů je hodnota populačního ekvivalentu, který doposud není v souladu se směrnicí 91/271, 3 21  950 PE. Komise tak navrhuje vydělení hodnoty jednotné základní paušální sazby (20  196 eur/den) číslem 3 21  950;

                           —

                           výsledek tohoto dělení (20  196: 3 21  950), tedy 0,06 eur/den, bude odečten od jednotné základní paušální sazby za každý populační ekvivalent, který se v mezidobí dostane do souladu s požadavky;

               b)

                  paušální částka:

                           —

                           způsob výpočtu denní částky pro stanovení paušální částky je velmi podobný výpočtu denní částky pro stanovení penále a spočívá ve vynásobení jednotné základní paušální sazby koeficientem závažnosti a následném vynásobení získaného součinu pevným faktorem daného členského státu (faktor n), který zároveň odráží platební schopnost příslušného členského státu i počet hlasů tohoto členského státu v Radě;

                           —

                           při výpočtu výše paušální částky bude ovšem Komise vycházet ze základní paušální sazby, která je nižší než sazba použitelná na penále, neboť chování členského státu porušujícího povinnost je vzhledem k tomu, že porušování jeho povinnosti přetrvává i navzdory dvěma postupně vydaným rozsudkům Soudního dvora, trestuhodnější v okamžiku vydání rozsudku podle článku 260 SFEU. Jednotná základní paušální sazba pro zaplacení paušální částky je v současnosti stanovena na 220 eur/den, přičemž v tomto případě Komise nenavrhuje uplatnění koeficientu trvání;

                           —

                           s ohledem na jednotnou základní paušální sazbu, na koeficient závažnosti a na faktor n se tedy denní částka pro stanovení paušální částky vypočítá podle vzorce 220 x 3 x 3,40 = 2  244 eur.

               c)

                  posouzení minimální paušální částky:

                           —

                           v souvislosti s minimální paušální částkou stanovenou pro dotčený členský stát je nezbytné posoudit, zda má být Soudnímu dvoru navržena denní částka, nebo pevná částka. Za tím účelem je třeba zjistit, jaká je na jedné straně celková souhrnná hodnota denní částky pro stanovení paušální částky vypočítané do okamžiku přijetí rozhodnutí Komise (podat žalobu podle článku 260 SFEU) a na straně druhé minimální paušální částka definovaná pro dotčený členský stát;

                           —

                           počet dnů, které uplynuly od vydání rozsudku (7. května 2009) do přijetí rozhodnutí Komise podat žalobu podle článku 260 SFEU (16. října 2014) je 1  987. Ke dni, kdy Komise přijala uvedené rozhodnutí, má tedy celková souhrnná hodnota denní částky pro stanovení paušální částky výši 2  244 eur x 1  987 dnů = 4 4 58  828 eur;

                           —

                           minimální paušální částka definovaná pro Portugalsko je v současné době 1 8 75  000 eur;

                           —

                           proto Komise vzhledem k tomu, že celková souhrnná hodnota denní částky pro stanovení paušální částky ke dni 16. října 2014 je vyšší než minimální paušální částka definovaná pro Portugalsko, navrhuje, aby Portugalsku byla uložena povinnost zaplatit denní částku pro stanovení paušální částky, tedy 2  244 eur denně, a to ode dne vydání rozsudku do dne vydání rozsudku podle článku 260 SFEU, respektive do dne, kdy Portugalsko splní povinnosti vyplývajících z prvního z těchto rozsudků, nastane-li dřív.

      (1)  EU:C:2009:292.

      (2)  Úř. věst. L 135, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26.


title: Věc C-367/12: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Rakousko) — řízení zahájené Susanne Sokoll-Seebacher ( „Svoboda usazování — Veřejné zdraví — Článek 49 SFEU — Lékárny — Náležité zásobování obyvatelstva léčivy — Povolení k provozu — Územní rozmístění lékáren — Zavedení limitů založených především na demografickém kritériu — Minimální vzdálenost mezi lékárnami“ )

text:
               29.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Rakousko) — řízení zahájené Susanne Sokoll-Seebacher
   (Věc C-367/12) (1)

   (Svoboda usazování - Veřejné zdraví - Článek 49 SFEU - Lékárny - Náležité zásobování obyvatelstva léčivy - Povolení k provozu - Územní rozmístění lékáren - Zavedení limitů založených především na demografickém kritériu - Minimální vzdálenost mezi lékárnami)
   2014/C 93/13
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich

      Účastnice původního řízení

   Susanne Sokoll-Seebacher

      Za přítomnosti: Agnes Hemetsberger, právní nástupkyně Susanny Zehetner

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Výklad článku 49 SFEU, jakož i článků 16 a 47 Listiny základních práv Evropské unie — Právní úprava členského státu, jež pro udělení povolení ke zřízení lékárny ukládá podmínku provést zhodnocení potřeb na trhu, které vychází z řady komplexních a téměř nepředvídatelných kritérií

      Výrok

   Článek 49 SFEU, a především požadavek soudržnosti při uskutečňování sledovaného cíle musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovým právním předpisům členského státu, jako jsou předpisy dotčené ve věci v původním řízení, které stanoví jako hlavní kritérium pro ověření existence potřeby pro účely zřízení nové lékárny pro veřejnost pevnou hranici počtu „osob, které je třeba nadále zásobovat“, pokud příslušné vnitrostátní orgány nemají možnost se od této hranice odchýlit, aby zohlednily místní zvláštnosti.

      (1)  Úř. věst. C 331, 27.10.2012.


title: Věc C-165/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 4. května 2009 — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals v. College van Gedeputeerde Staten van Groningen, dotčená třetí strana: RWE Power AG

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 4. května 2009 — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals v. College van Gedeputeerde Staten van Groningen, dotčená třetí strana: RWE Power AG
   (Věc C-165/09)
   2009/C 193/02
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals

      Žalovaný: College van Gedeputeerde Staten van Groningen

      Dotčená třetí strana: RWE Power AG

      Předběžné otázky

               1.

               Znamená povinnost výkladu v souladu se směrnicí, že povinnosti vyplývající ze směrnice 96/61/ES (1) o integrované prevenci a omezování znečištění (nyní směrnice 2008/1/ES (2) o integrované prevenci a omezování znečištění) provedené do Wet milieubeheer mohou a musí být vykládány tak, že při rozhodování o žádosti o udělení povolení v oblasti životního prostředí je třeba v plném rozsahu přihlížet k národnímu emisnímu stropu SO2 podle směrnice 2001/81/ES (3) o národních emisních stropech pro některé látky znečisťující ovzduší (dále jen „směrnice NEC“), zejména pokud jde o povinnosti vyplývající z čl. 9 odst. 4 směrnice 96/61, nyní směrnice 2008/1?

               2. a)

               Platí povinnost členského státu zdržet se přijetí jakýchkoli opatření, jež by mohla vážně ohrozit dosažení cíle stanoveného směrnicí, i v období mezi 27. listopadem 2002 a 31. prosincem 2010 ve smyslu čl. 4 odst. 1 směrnice NEC?

               2. b)

               Platí během daného období mezi 27. listopadem 2002 a 31. prosincem 2010 pro dotčený členský stát vedle nebo místo povinnosti na zdržení pozitivní povinnosti, pokud po uplynutí této lhůty dojde k překročení vnitrostátního emisního stropu pro SO2 podle směrnice NEC nebo takové překročení hrozí?

               2. c)

               Je pro vyřešení otázek 2 a) a 2 b) významné, že z žádosti o udělení povolení v oblasti životního prostředí vztahujícího se na zařízení, které přispívá k překročení nebo hrozbě překročení národního emisního stropu SO2 stanoveného směrnicí NEC, vyplývá, že provoz daného zařízení bude zahájen nejdříve v roce 2011?

               3. a)

               Přinášejí povinnosti uvedené v otázce 2 to, že členský stát musí povolení v oblasti životního prostředí, o jehož vydání se žádá, odepřít nebo je spojit s rozsáhlými podmínkami nebo omezeními, pokud není zaručeno, že zařízení, na něž se vztahuje žádost o udělení povolení v oblasti životního prostředí, nepřispěje k překročení nebo hrozbě překročení národního emisního stropu SO2? Je pro vyřešení této otázky významné, v jaké míře dané zařízení přispívá k tomuto překročení nebo hrozícímu překročení?

               3. b)

               Nebo ze směrnice NEC vyplývá, že členský stát má za účelem dosažení cíle stanoveného touto směrnicí možnost přijmout jiné opatření jako jiné vyrovnání, místo aby povolení odepřel nebo je spojil s rozsáhlými podmínkami a omezeními, i pokud dojde k překročení národního emisního stropu stanoveného pro SO2 nebo pokud takové překročení hrozí?

               4.

               Může se jednotlivec v případě, že se na členský stát vztahují povinnosti ve smyslu otázek 2 a 3, před vnitrostátními soudy dovolávat dodržování těchto povinností?

               5. a)

               Může se jednotlivec dovolávat přímo článku 4 směrnice NEC?

               5. b)

               Pokud ano, lze se jej přímo dovolávat od 27. listopadu 2002, nebo teprve po 31. prosinci 2010? Je pro vyřešení této otázky významné, že z žádosti o udělení povolení v oblasti životního prostředí vyplývá, že provoz daného zařízení bude zahájen nejdříve v roce 2011?

               6.

               Je jednotlivec v případě, že se udělením povolení v oblasti životního prostředí nebo jiným opatřením přispívá k překročení nebo hrozícímu překročení národního emisního stropu stanoveného pro SO2 podle směrnice NEC, na základě článku 4 této směrnice konkrétně oprávněn

                           a)

                           odvodit obecný nárok na to, aby dotčený členský stát stanovil balíček opatření, na jejichž základě se do roku 2010 omezí roční národní emise SO2 na množství nepřekračující národní emisní strop podle směrnice NEC, nebo pokud se toto nezdaří, balíček opatření, na jejichž základě se emise poté co nejrychleji omezí na tato množství;

                           b)

                           konkrétní nároky na to, aby dotčený členský stát přijal specifická opatření, například formou odepření povolení nebo spojením tohoto povolení s rozsáhlými podmínkami nebo omezeními, vztahující se na konkrétní zařízení, která přispívají k tomu, aby byly do roku 2010 omezeny roční národní emise SO2 na množství nepřekračující národní emisní strop podle směrnice NEC, nebo pokud se toto nezdaří, specifická opatření, která přispívají k tomu, aby se emise poté co nejrychleji omezily na tato množství?

                           c)

                           Je pro vyřešení otázek 6 a) a 6 b) významné, v jaké míře dané zařízení přispívá k překročení nebo hrozícímu překročení?

      (1)  Směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění (Úř. věst. L 257, s. 26; Zvl. vyd. 15/03, s. 80).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/1/ES ze dne 15. ledna 2008 o integrované prevenci a omezování znečištění (kodifikované znění) (Úř. věst. L 24, s. 8).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES ze dne 23. října 2001 o národních emisních stropech pro některé látky znečisťující ovzduší (Úř. věst. L 309, s. 22; Zvl. vyd. 15/06, s. 320).


title: Věc T-128/09: Žaloba podaná dne 31. března 2009 — Meridiana a Eurofly v. Komise

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/46

         Žaloba podaná dne 31. března 2009 — Meridiana a Eurofly v. Komise
   (Věc T-128/09)
   2009/C 141/97
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Meridiana SpA (Olbia, Itálie) a Eurofly SpA (Miláno, Itálie) (zástupci: N. Green, QC, K. Bacon, Barrister, C. Osti a A. Prastaro, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2008) 6745 v konečném znění ze dne 12. listopadu 2008;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhají zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 6745 v konečném znění ze dne 12. listopadu 2008, kterým bylo prohlášeno, že postup prodeje aktiv letecké společnosti Alitalia, jak byl oznámen italskými orgány, není poskytnutím státní podpory ve prospěch kupujícího (N 510/2008) (1). Žalobkyně jsou konkurentkami na trhu letecké dopravy a podaly u Komise stížnosti týkající se opatření oznámených italskými orgány.
   Žalobkyně na podporu svých návrhových žádání uvádí následující žalobní důvody.
   Zaprvé, tvrdí, že napadené rozhodnutí je stiženou právními vadami, zjevnými faktickými vadami a není dostatečně odůvodněno, jelikož Komise došla k závěru, že aktiva společnosti Alitalia budou prodána za tržní cenu. Žalobkyně zejména tvrdí, že prvky postupu stanoveného Komisí neprokazují existenci ohodnocení nezávislým odborníkem, pokud jde o aktiva společnosti Alitalia, před jednáním o prodeji těchto aktiv. Podle názoru žalobkyň se Komise rovněž dopustila nesprávného právního posouzení tím, že dostatečně nepřihlédla k absenci otevřeného a transparentního postupu prodeje aktiv společnosti Alitalia.
   Zadruhé, žalobkyně tvrdí, že závěr Komise, že způsob, jakým byla aktiva převedena, neměl za cíl vyhnout se povinnosti vrátit státní podporu, je založen na právních vadách, zjevných faktických vadách a není dostatečně odůvodněn.
   Zatřetí, žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a porušila svou povinnost uvést odůvodnění tím, že neposoudila, zda právní úprava zavedená v Itálii v roce 2008, týkající se zvláštního insolvenčního řízení, nepředstavuje sama o sobě státní podporu společnosti Alitalia a kupujícímu, jak bylo uvedeno ve stížnosti žalobkyň, jelikož podle jejich názoru měla za cíl umožnit převod aktiv společnosti Alitalia.
   Začtvrté, podle názoru žalobkyň se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a porušila svou povinnosti uvést odůvodnění tím, že neposoudila, zda některé prvky stížnosti žalobkyň neprokazovaly existenci státní podpory, zejména oddělení aktiv společnosti Alitalia za okolností, kdy by běžný soukromý investor tak neučinil, porušení zásady zákazu diskriminace, zahrnutí aktiv jiné společnosti do prodeje a nabytí jiné společnosti kupujícím aktiv společnosti Alitalia.
   Konečně, žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávního právního posouzení tím, že zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 2 ES místo toho, aby věc rozhodla po předběžném šetření.

      (1)  Úř. věst. 2009, C 46, s. 6.


title: Věc C-280/15: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Harju Maakohus – Estonsko) – Irina Nikolajeva v. Multi Protect OÜ „Řízení o předběžné otázce — Ochranná známka Evropské unie — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 9 odst. 3 a čl. 102 odst. 1 — Povinnost soudu pro ochranné známky Evropské unie vydat příkaz, kterým třetí straně zakazuje pokračovat v jednání, které představuje porušení ochranné známky — Nepředložení návrhu na vydání takového příkazu — Pojem ‚zvláštní důvody‘ pro nevydání takového zákazu — Pojem ‚přiměřená náhrada‘ za jednání učiněné po zveřejnění přihlášky ochranné známky Evropské unie a před zveřejněním zápisu takové ochranné známky“

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/6

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Harju Maakohus – Estonsko) – Irina Nikolajeva v. Multi Protect OÜ
   (Věc C-280/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 9 odst. 3 a čl. 102 odst. 1 - Povinnost soudu pro ochranné známky Evropské unie vydat příkaz, kterým třetí straně zakazuje pokračovat v jednání, které představuje porušení ochranné známky - Nepředložení návrhu na vydání takového příkazu - Pojem ‚zvláštní důvody‘ pro nevydání takového zákazu - Pojem ‚přiměřená náhrada‘ za jednání učiněné po zveřejnění přihlášky ochranné známky Evropské unie a před zveřejněním zápisu takové ochranné známky“)
   (2016/C 314/09)
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Harju Maakohus

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Irina Nikolajeva

      Žalovaná: Multi Protect OÜ

      Výrok

               1)

               Článek 102 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby soud pro ochranné známky Evropské unie na základě určitých zásad vnitrostátního práva v procesní oblasti nevydal příkaz zakazující třetí straně pokračovat v jednání, které představuje porušení ochranné známky, z důvodu, že majitel dotčené ochranné známky u tohoto soudu neuvedl v tomto smyslu žádný návrh.

               2)

               Článek 9 odst. 3 druhá věta nařízení č. 207/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby majitel ochranné známky Evropské unie mohl požadovat náhradu škody za jednání třetí strany, k němuž došlo před zveřejněním přihlášky ochranné známky. Pokud jde o jednání, kterého se třetí strana dopustila v průběhu období, které následuje po zveřejnění přihlášky dotčené ochranné známky, ale před zveřejněním zápisu uvedené ochranné známky, pojmem „přiměřená náhrada“ uvedeným v tomto ustanovení se rozumí náhrada zisků, které třetím stranám skutečně vznikly v důsledku užívání této ochranné známky v průběhu uvedeného období. Tento pojem „přiměřená náhrada“ naproti tomu vylučuje náhradu rozsáhlejší újmy, která případně majiteli uvedené ochranné známky vznikla, případně včetně morální újmy.

      (1)  Úř. věst. C 262, 10.8.2015.


title: Věc C-500/07 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 25. listopadu 2008 – Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Žaloba na neplatnost — Lhůta k podání žaloby — Výchozí bod — Žaloba na určení osobní působnosti rozhodnutí Komise Soudem — Zjevná nepříslušnost)

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/11

         Usnesení Soudního dvora ze dne 25. listopadu 2008 – Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-500/07 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Žaloba na neplatnost - Lhůta k podání žaloby - Výchozí bod - Žaloba na určení osobní působnosti rozhodnutí Komise Soudem - Zjevná nepříslušnost)
   (2009/C 69/18)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) (zástupci: E. Coffrini a F. Tesauro, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Righini a G. Conte, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 17. září 2007, Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) v. Komise (T-175/07), kterým Soud zamítl návrh směřující k určení, že se účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek netýká rozhodnutí Komise 2003/193/ES ze dne 5. června 2002 o státní podpoře týkající se osvobození od daně a úvěrů za zvýhodněných podmínek, které Itálie poskytla podnikům veřejných služeb, jejichž majoritními akcionáři jsou veřejné subjekty (Úř. věst. 2003, L 77, s. 21), a podpůrně k určení, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek protiprávní podporu neobdržela, a v důsledku toho aby toto rozhodnutí bylo zrušeno v rozsahu, v němž to bude nezbytné.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc C-521/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 19. listopadu 2012 — T. C. Briels a další v. Minister van Infrastructuur en Milieu

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 19. listopadu 2012 — T. C. Briels a další v. Minister van Infrastructuur en Milieu
   (Věc C-521/12)
   2013/C 55/04
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: T. C. te. Briels, M. Briels-Loermans, R. L. P. Buchholtz, Stichting A2 Platform Boxtel e. o. a další, H. W. G. Cox, G. P. A. Damman, P. A. M. Goevaers a další, J. H. van Haaren a L. S. P. Dijkman, R. A. H. M. Janssen, M. M. van Lanschot, J. E. A. M. Lelijveld a další, A. Mes a další, A. J. J. Michels, VOF Isphording a další, M. Peijnenborg a S. Peijnenborg-van Oers, G. Oude Elferink, W. Punte a P. M. Punte Cammaert, Stichting Reinier van Arkel, E. de Ridder, W. C. M. A. J. G. van Rijckevorsel a M. van Rijckevorsel-van Asch van Wijck, Vereniging tot Behoud van het Groene Hart van Brabant a Stichting Boom en Bosch, Stichting Overlast A2 Vught e. o., Streekraad Het Groene Woud en De Meijerij, A. C. M. W. Teulings a Stichting Bleijendijk, M. Tilman, Vereniging van Eigenaars Appartementengebouw De Heun I a další, M. C. T. Veroude, E. J. A. M. Widlak, Van Roosmalen Sales BV a další, M. A. A. van Kessel, Bricorama BV a další

      Žalovaný: Minister van Infrastructuur en Milieu

      Další účastníci řízení: Burgemeester en wethouders van Best, Burgemeester en wethouders van Boxtel

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba část věty „nebude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality“ v čl. 6 odst. 3 směrnice Rady 92/43/EHS (1) ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin vykládat v tom smyslu, že v případě, kdy má projekt nepříznivý účinek na plochu typu chráněného přírodního stanoviště, který se v lokalitě nachází, nebude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality, pokud se v rámci projektu vytvoří v lokalitě stejně velká nebo větší plocha tohoto typu přírodního stanoviště?

               2)

               V případě, že odpověď na první otázku zní, že část věty „nebude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality“ je třeba vykládat v tom smyslu, že je ohrožena celistvost oblasti Natura 2000, je třeba potom vytvoření nové plochy typu přírodního stanoviště v tomto případě považovat za kompenzační opatření ve smyslu čl. 6 odst. 4 směrnice?

      (1)  Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102.


title: Věc T-55/09: Žaloba podaná dne 13. února 2009 – Swarovski v. OHIM – Swarovski (Daniel Swarovski Privat)

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/18

         Žaloba podaná dne 13. února 2009 – Swarovski v. OHIM – Swarovski (Daniel Swarovski Privat)
   (Věc T-55/09)
   2009/C 102/30
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Daniel Swarovski (Volders, Rakousko) (zástupce: R. Küppers, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Swarovski AG (Triesen, Lichtenštejnsko)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 9. listopadu 2008 ve věci odvolání R 0348/2008-1,

               —

               zamítnout odvolání,

               —

               uložit vedlejšímu účastníkovi náhradu nákladů řízení včetně nákladů odvolacího řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Daniel Swarovski Privat“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 4, 8, 9, 15, 16, 18, 20, 21, 26, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 39 a 44 (přihláška č. 3 981 099).

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Swarovski AG.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „DANIEL SWAROVSKI“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 18, 21, 25 a 41 (ochranná známka Společenství č. 3 895 133); slovní ochranná známka „Swarovski“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 2, 3, 6, 8, 9, 11, 16, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 28, 34, 35 a 41 (ochranná známka Společenství č. 3 895 091); slovní ochranná známka „Swarovski“ pro služby zařazené do třídy 36 (rakouská slovní ochranná známka č. 218 795); slovní ochranná známka „Swarovski“ pro výrobky zařazené do tříd 11, 16, 21 a 34 (rakouská slovní ochranná známka č. 96 389) a slovní ochranná známka „Swarovski“ pro výrobky zařazené do tříd 8, 9, 11, 14, 18, 21, 25 a 26 (mezinárodní zápis pro Itálii č. 528 189).

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitce.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 (1), neboť mezi předmětnými ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny, nedošlo k požadovaným poškozením starších ochranných známek a navíc byl nesprávně určen rozsah ochrany starších ochranných známek.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-499/15: Žaloba podaná dne 31. srpna 2015 – LG Electronics v. OHIM – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE)

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/41

         Žaloba podaná dne 31. srpna 2015 – LG Electronics v. OHIM – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE)
   (Věc T-499/15)
   (2015/C 354/50)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: LG Electronics, Inc. (Soul, Korejská republika) (zástupce: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlín, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „VIEWTY SMILE“ – Přihláška č. 9 125 601

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. června 2015, ve věci R 1565/2014-2 a R 1939/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-108/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2010 — Ravensburger v. OHIM — Educa Borras (MEMORY) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství MEMORY — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) a článek 75 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) a článek 77 nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2010 — Ravensburger v. OHIM — Educa Borras (MEMORY)
   (Věc T-108/09) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství MEMORY - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) a článek 75 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) a článek 77 nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 179/66
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ravensburger AG (Ravensburg, Německo) (zástupci: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Educa Borras, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: I. Valdelomar Serrano, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. ledna 2009 (věc R 305/2008-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Educa Borras, SA a Ravensburger AG.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Ravensburger AG se ukládá náhrad nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 6.6.2009.


title: Věc F-79/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 29. ledna 2013 — Brus v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Návrh na zahájení řízení — Formální náležitosti — Uvedení dovolávaných žalobních důvodů — Zjevně nepřípustná žaloba“ )

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/35

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 29. ledna 2013 — Brus v. Komise
   (Věc F-79/12) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Návrh na zahájení řízení - Formální náležitosti - Uvedení dovolávaných žalobních důvodů - Zjevně nepřípustná žaloba)
   2013/C 147/67
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Karel Brus (Zaventem, Belgie) (zástupce: J. Duvekot, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Curral, J. Baquero Cruz a W. Roels, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise o odvolání žalobce z funkce a o snížení částky jeho důchodu v důsledku disciplinárního řízení zahájeného po zjištění porušení článku 11 služebního řádu.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Karel Brus ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 319, 20.10.2012, s. 18.


title: Věc T-273/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. března 2009 — Torres v. OHIM — Vinícola de Tomelloso (TORREGAZATE)

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/44

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. března 2009 — Torres v. OHIM — Vinícola de Tomelloso (TORREGAZATE)
   (Věc T-273/07) (1)

   2009/C 113/88

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


title: Věc C-150/15: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sächsisches Oberverwaltungsgericht – Německo) – Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge v. N, za přítomnosti: Bundesrepublik Deutschland

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/24

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sächsisches Oberverwaltungsgericht – Německo) – Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge v. N, za přítomnosti: Bundesrepublik Deutschland
   (Věc C-150/15) (1)

   (2016/C 279/32)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda velkého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 236, 20. 7. 2015.


title: Věc C-517/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. listopadu 2008 Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. září 2008 ve věci T-75/06, Bayer CropScience AG a další v. Komise Evropských společenství

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. listopadu 2008 Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. září 2008 ve věci T-75/06, Bayer CropScience AG a další v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-517/08 P)
   (2009/C 19/34)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastníce řízení podávající kasační opravný prostředek: Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA (zástupci: C. Mereu, K. Can Maldegem, advokáti)

      Další účastníci řízení: Komise Evropských společenství, Bayer CropScience AG, European Crop Protection Association (ECPA), Španělské království
   Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek
   Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr po ústním jednání:

               —

               zrušil rozsudek Soud prvního stupně ve věci T-75/06 a

               —

               zrušil rozhodnutí Komise 2005/864/ES (1) ze dne 2. prosince 2005 týkající se nezařazení endosulfanu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS (2) a odebrání povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku nebo

               —

               podpůrně, vrátil věc zpět Soudu prvního stupně k rozhodnutí a

               —

               uložil odpůrci náhradu veškerých nákladů tohoto řízení (včetně nákladů řízení před Soudem prvního stupně).

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelky tvrdí, že Soud prvního stupně tím, že zamítl jejich žalobu na zrušení rozhodnutí Komise 2005/864/ES ze dne 2. prosince 2005 týkající se nezařazení endosulfanu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a odebrání povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku, porušil právo Společenství. Navrhovatelky mají zejména za to, že se Soud prvního stupně dopustil řady pochybení při svém výkladu skutkového a právního rámce použitelného na situaci navrhovatelek. Vyplynulo to z řady nesprávných právních posouzení, zejména:

               (i)

               z nekonstatování, že se navrhovatelky nacházely v situaci force majeure z důvodu jednání příslušných orgánů, takže neprodloužení procesních lhůt příslušnými orgány, představovalo zjevně nesprávné posouzení, a

               (ii)

               z rozhodnutí, že hmotná a procesní práva navrhovatelek nebyla porušena.

      (1)  Úř. věst. 317, s. 25.

      (2)  Směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. června 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh Úř. věst. L 230, s. 1; Zvl. vyd. 03/11, s. 332.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. března 2005 ve věci T-177/00, Koninklijke Philips Electronics NV proti Radě Evropské unie (Dumping — Nepřijetí návrhu nařízení Komise, kterým se zavádí konečný antidumpingový poplatek — Nepřítomnost prosté většiny nezbytné pro přijetí nařízení — Povinnost odůvodnění)

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/23

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 17. března 2005
   ve věci T-177/00, Koninklijke Philips Electronics NV proti Radě Evropské unie (1)

   (Dumping - Nepřijetí návrhu nařízení Komise, kterým se zavádí konečný antidumpingový poplatek - Nepřítomnost prosté většiny nezbytné pro přijetí nařízení - Povinnost odůvodnění)
   (2005/C 132/42)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-177/00, Koninklijke Philips Electronics NV, se sídlem v Eindhovenu (Nizozemsko), zastoupená C. Stanbrookem, QC, a F. Ragollem, advokátem, proti Radě Evropské unie (zmocněnci: S. Marquardt, ve spolupráci s G. M. Berrischem, advokátem), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Rady ze dne 8. května 2000, kterým se zamítá návrh nařízení Rady (ES), kterým se zavádí konečný antidumpingový poplatek z dovozů některých součástí televizních kamer pocházejících z Japonska, předložený Komisí Evropských společenství dne 7. dubna 2000 [dokument COM (2000) 195 final], Soud (čtvrtý rozšířený senát), ve složení H. Legal, předseda, P. Lindh, P. Mengozzi, I. Wiszniewska-Białecka a V. Vadapalas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 17. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rozhodnutí Rady ze dne 8. května 2000 kterým se zamítá návrh nařízení Rady (ES) kterým se zavádí konečný antidumpingový poplatek při dovozech některých součástí televizních kamer pocházejících z Japonska, předložený Komisí Evropských společenství dne 7. dubna 2000 [dokument COM (2000) 195 final] se ruší.

               2)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 273, 23.9.2000.


title: Věc T-377/03: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  27. dubna 2006  – ATI Technologies v. OHIM – Asociación de Técnicos de Informatica (ATI)

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/22

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. dubna 2006 – ATI Technologies v. OHIM – Asociación de Técnicos de Informatica (ATI)
   (Věc T-377/03) (1)

   (2006/C 154/53)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24. 1. 2004.


title: Věc T-452/09 P: Usnesení Tribunálu ze dne 21. června 2011 — Rosenbaum v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Zařazení do platové třídy při přijetí do zaměstnání — Zohlednění odborné praxe dotyčného — Článek 31 služebního řádu — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/16

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. června 2011 — Rosenbaum v. Komise
   (Věc T-452/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Zařazení do platové třídy při přijetí do zaměstnání - Zohlednění odborné praxe dotyčného - Článek 31 služebního řádu - Povinnost uvést odůvodnění)
   2011/C 238/27
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Eckehard Rosenbaum (Berlín, Německo) (zástupce: H. J. Rüber, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci); a Rada Evropské unie (zástupci: K. Zieléskiewicz a M. Bauer, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 10. září 2009, Rosenbaum v. Komise (F-9/08, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Eckehard Rosenbaum ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí v tomto řízení.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 11, 16.1.2010.


title: Věc T-302/14: Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2015 – Buderus Guss v. Komise

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/39

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2015 – Buderus Guss v. Komise
   (Věc T-302/14) (1)

   (2015/C 155/51)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  1 Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc T-67/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. září 2011 — Španělsko v. Komise ( EZOZF — Orientační sekce — Snížení finanční podpory — Finanční podpora poskytnutá na operační program určený ke zlepšení zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh — Účinnost kontrol — Proporcionalita )

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. září 2011 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-67/10) (1)

   (EZOZF - Orientační sekce - Snížení finanční podpory - Finanční podpora poskytnutá na operační program určený ke zlepšení zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh - Účinnost kontrol - Proporcionalita)
   2011/C 319/34
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalované: Španělské království (zástupce: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Jimeno Fernández a G. von Rintelen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 9827 ze dne 10. prosince 2009 o uplatnění finančních oprav na podporu z „orientační“ sekce EZOZF, která byla poskytnuta na operační program CCI 2000.ES.16.1.PO.007 (Španělsko — Castilla y León) v souvislosti s opatřením na zlepšení zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-31/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — Du Pont de Nemours (France) a další v. Komise ( „Přípravky na ochranu rostlin — Účinná látka flusilazol — Zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS — Žaloba na neplatnost — Částečné zrušení — Neoddělitelnost — Nepřípustnost — Mimosmluvní odpovědnost — Omezení zařazení na dobu 18 měsíců a na čtyři kultury — Zásada předběžné opatrnosti — Zásada proporcionality — Právo být vyslechnut — Rovné zacházení — Odůvodnění — Zneužití pravomoci — Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — Du Pont de Nemours (France) a další v. Komise
   (Věc T-31/07) (1)

   (Přípravky na ochranu rostlin - Účinná látka flusilazol - Zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS - Žaloba na neplatnost - Částečné zrušení - Neoddělitelnost - Nepřípustnost - Mimosmluvní odpovědnost - Omezení zařazení na dobu 18 měsíců a na čtyři kultury - Zásada předběžné opatrnosti - Zásada proporcionality - Právo být vyslechnut - Rovné zacházení - Odůvodnění - Zneužití pravomoci - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům)
   2013/C 156/43
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Du Pont de Nemours (France) SAS (Puteaux, Francie); Du Pont Portugal — Serviços, Sociedade Unipessoal Lda (Lisabon, Portugalsko); Du Pont Ibérica, SL (Barcelona, Španělsko); Du Pont de Nemours (Belgium) BVBA (Mechelen, Belgie); Du Pont de Nemours Italiana Srl (Milan, Itálie); Du Pont De Nemours (Nederland) BV (Dordrecht, Nizozemsko); Du Pont de Nemours (Deutschland) GmbH (Bad Homburg vor der Höhe, Německo); DuPont CZ s.r.o. (Praha, Česká republika); DuPont Magyarország Kereskedelmi kft (Budaors, Maďarsko); DuPont Poland sp. z o.o. (Varšava, Polsko); DuPont Romania Srl (Bukurešť, Rumunsko); DuPont (UK) Ltd (Stevenage, Spojené království); Dy-Pont Agkro Ellas AE (Halandri, Řecko); DuPont International Operations SARL (Le Grand-Saconnex, Švýcarsko); a DuPont Solutions (France) SAS (Puteaux) (zástupci: původně D. Waelbroeck a N. Rampal, poté D. Waelbroeck, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně L. Parpala a B. Doherty, poté L. Parpala a G. von Rintelen, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyně: European Crop Protection Association (ECPA) (Brusel, Belgie) (zástupci: U. Zinsmeister a I. Antypas, advokáti)

      Předmět věci

   Jednak žaloba na neplatnost směrnice Komise 2006/133/ES ze dne 11. prosince 2006, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky flusilazol (Úř. věst. 2006, L 349, s. 27) v rozsahu, v jakém omezuje dobu zařazení flusilazolu na 18 měsíců a čtyři kultury, a jednak žaloba na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Du Pont de Nemours (France) SAS, Du Pont Portugal — Serviços, Sociedade Unipessoal Lda, Du Pont Ibérica, SL, Du Pont de Nemours (Belgium) BVBA, Du Pont de Nemours Italiana Srl, Du Pont De Nemours (Nederland) BV, Du Pont de Nemours (Deutschland) GmbH, DuPont CZ s.r.o., DuPont Magyarország Kereskedelmi kft, DuPont Poland sp. z o.o., DuPont Romania Srl, DuPont (UK) Ltd, Dy-Pont Agkro Ellas AE, DuPont International Operations SARL et DuPont Solutions (France) SAS se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               European Crop Protection Association (ECPA) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


title: Věc C-67/11 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 20. října 2011 — DTL Corporación, SL, v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales SL ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm.b) — Námitkové řízení — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Solaria“ a starší vnitrostátní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Solartia“ — Částečné zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Návrh na přerušení řízení před Tribunálem — Nepodání návrhu včas“ )

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/14

         Usnesení Soudního dvora ze dne 20. října 2011 — DTL Corporación, SL, v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales SL
   (Věc C-67/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm.b) - Námitkové řízení - Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Solaria“ a starší vnitrostátní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Solartia“ - Částečné zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Návrh na přerušení řízení před Tribunálem - Nepodání návrhu včas)
   2012/C 49/23
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: DTL Corporación, SL (zástupce: A. Zuazo Araluze, abogado)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec), Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales SL (zástupkyně: M. Polo Carreño a M.. Granado Carpenter, abogadas)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 15. prosince 2010, DTL v. OHIM (T-188/10) — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria) (T-188/10), kterým Tribunál zamítl žalobu podanou proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. února 2010 (věc R 767/2009-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales SL a DTL Corporación SL.

      Výrok

               1)

               Není namístě rozhodovat o kasačním opravném prostředku v rozsahu, v němž se týká služeb spadajících do třídy 37 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků.

               2)

               Kasační opravný prostředek se v rozsahu, v němž se týká služeb spadajících do třídy 42 ve smyslu Niceské dohody, zamítá.

               3)

               DTL Corporación SL ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 130, 30.4.2011.


title: Věc T-552/10: Žaloba podaná dne 3. prosince 2010 — riha Richard Hartinger Getränke v. OHIM — Lidl Stiftung (VITAL&FIT)

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/52

         Žaloba podaná dne 3. prosince 2010 — riha Richard Hartinger Getränke v. OHIM — Lidl Stiftung (VITAL&FIT)
   (Věc T-552/10)
   ()
   2011/C 30/93
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: riha Richard Hartinger Getränke GmbH & Co. Handels-KG (Rinteln, Německo) (zástupci: P. Goldenbaum, T. Melchert a I. Rohr, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. října 2010 ve věci R 1229/2009-4;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka se slovním prvkem „VITAL & FIT“ pro výrobky zařazené do třídy 32

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Lidl Stiftung & Co. KG

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Pět starších ochranných známek, včetně národní slovní ochranné známky „VITAFIT“ pro výrobky zařazené do třídy 32

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1) z důvodu, že mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje podobnost vedoucí k nebezpečí záměny, jakož i porušení procesních pravidel tím, že odvolací senát sám nepřezkoumal údajnou sluchovou podobnost ochranných známek, že se nezabýval rozhodnutími Úřadu a Tribunálu, na která odkazovali účastníci řízení, ani je nepřezkoumal, a tím, že jednoznačně neuvedl, zda skutečně přihlížel jen k německé veřejnosti a jejímu vnímání.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-445/13 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. května 2015 – Voss of Norway ASA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 7 odst. 1 písm. b) — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Trojrozměrné označení tvořené tvarem cylindrické láhve“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/6

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. května 2015 – Voss of Norway ASA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-445/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 1 písm. b) - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Trojrozměrné označení tvořené tvarem cylindrické láhve“)
   (2015/C 236/07)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Voss of Norway ASA (zástupci: F. Jacobacci a B La Tella, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: V. Melgar, zmocněnkyně), Nordic Spirit AB (publ)

      Vedlejší účastnice podporující navrhovatelku: International Trademark Association (zástupci: T. de Haan, F. Folmer a S. Klos, advokáti, S. Helmer, solicitor)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Voss of Norway ASA se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               The International Trademark Association ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 344, 23.11.2013.


title: Věc C-138/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 21. března 2011 — Compass-Datenbank GmbH v. Rakouská republika

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 21. března 2011 — Compass-Datenbank GmbH v. Rakouská republika
   (Věc C-138/11)
   2011/C 186/20
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Compass-Datenbank GmbH

      Žalovaná: Rakouská republika

      Další zúčastnění: Bundeskartellanwalt, Bundeswettbewerbsbehörde

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutno článek 102 SFEU vykládat v tom smyslu, že nositel veřejné moci se stává podnikatelsky činným, pokud do databáze (obchodního rejstříku) ukládá údaje poskytované podniky na základě zákonné ohlašovací povinnosti a za poplatek umožňuje nahlížení do ní nebo pořizování výpisů z ní, avšak zakazuje využití, které by šlo nad tento rámec?
               V případě záporné odpovědi na první otázku:

               2)

               Jedná se o podnikatelskou činnost, pokud nositel veřejné moci s odvoláním na své ochranné právo sui generis jakožto pořizovatel databáze zakazuje využití nad rámec nahlížení a pořizování výpisů?
               V případě kladné odpovědi na první nebo druhou otázku:

               3)

               Je nutno článek 102 SFEU vykládat v tom smyslu, že zásady rozhodnutí ze dne 6. dubna 1995, Magill TV Guide, spojené věci C-241/91 a C-242/91, (Recueil, s. I 743), a I.M.S. Health, C-418/01 (rozsudek ze dne 29. dubna 2004, Recueil, s. I 5039) („teorie základních infrastruktur“) je třeba uplatnit také tehdy, pokud neexistuje žádný „předcházející trh“, protože chráněné údaje jsou shromažďovány a do databáze (obchodního rejstříku) ukládány v rámci výkonu veřejné moci?


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 28. června 2005 ve věci T-170/04, FederDoc a další proti Komisi Evropských společenství (Žaloba na neplatnost — Nařízení (ES) č. 316/2004 — Společná organizace trhu s vínem — Právní úprava tradičních výrazů — Právnické osoby — Osoby osobně dotčené — Nepřípustnost)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/41

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 28. června 2005
   ve věci T-170/04, FederDoc a další proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Žaloba na neplatnost - Nařízení (ES) č. 316/2004 - Společná organizace trhu s vínem - Právní úprava tradičních výrazů - Právnické osoby - Osoby osobně dotčené - Nepřípustnost)
   (2005/C 217/91)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci T- 170/04, Confederazione nazionale dei consorzi volontari per la tutela delle denominazioni di origine e delle indicazioni geografiche tipiche dei vini italiani (FederDoc), se sídlem v Římě (Itálie), Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella, se sídlem v San Floriano (Itálie), Consorzio tutela denominazione Frascati Soc. consortile coop. rl, se sídlem ve Frascati (Itálie), Consorzio del vino Brunello di Montalcino, se sídlem v Montalcino (Itálie), Cantina cooperativa di Montefiascone Soc. coop. rl, se sídlem v Montefiascone (Itálie), Azienda agricola Ruggiero Giuseppa „Masseria Felicia“ Snc, se sídlem v Carano di Sessa A. (Itálie), Michele Moio fu Luigi Srl, se sídlem v Mondragone (Itálie), Consorzio vino Chianti Classico, se sídlem v Radda in Chianti (Itálie), Consorzio tutela vini DOC Colli Piacentini, se sídlem v Plaisance (Itálie), Cantine grotta del sole Srl, se sídlem v Quarto (Itálie), Val Calore Soc. coop. rl, se sídlem v Castel San Lorenzo (Itálie), Consorzio tutela Morellino di Scansano, se sídlem v Scansano (Itálie), Consorzio tutela vini Gambellara DOC, se sídlem v Gambellara (Itálie), Consorzio tutela dei vini Soave e Recioto di Soave, se sídlem v Soave (Itálie), Azienda vitivinicola eredi Ing. Nicola Guglierame, se sídlem v Pornassio (Itálie), Cooperativa agricola di Riomaggiore, Manarola, Corniglia, Vernazza e Monterosso, se sídlem v Riomaggiore (Itálie), Consorzio per la tutela dei vini di Valtellina, se sídlem v Sondrio (Itálie), Consorzio tutela vini DOC „Breganze“ , se sídlem v Breganze (Itálie), Consorzio volontario per la tutela del vino Marsala, se sídlem v Marsala (Itálie), Consorzio vini Valdichiana, se sídlem v Arezzo (Itálie), Consorzio del vino nobile di Montepulciano, se sídlem v Montepulciano (Itálie), zastoupení L. Spagnuolo Vigoritou, P. Tanoni a R. Gandinem, advokáty, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: M. Nolin a V. Di Bucci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na úplné nebo, podpůrně, částečné zrušení nařízení Komise (ES) č. 316/2004 ze dne 20. února 2004, kterým se mění nařízení (ES) č. 753/2002, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro popis, označování, obchodní úpravu a ochranu některých vinařských produktů (Úř. věst. L 55, s. 16), Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, P. Mengozzi a I. Wiszniewska-Białecka, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 28. června 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobci ponesou vlastní náklady, jakož i náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 179, 10.7.2004


title: Věc C-166/12: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského soudu v Praze — Česká republika) — Radek Časta v. Česká správa sociálního zabezpečení ( „Řízení o předběžné otázce — Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu úředníků — Nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 a (ES, Euratom) č. 723/2004 — Úředníci Unie — Důchodové nároky vzniklé ve vnitrostátním systému — Převod do důchodového systému Unie — Metoda výpočtu — Pojem „kapitálová hodnota nároků na důchod“  “ )

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/8

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského soudu v Praze — Česká republika) — Radek Časta v. Česká správa sociálního zabezpečení
   (Věc C-166/12) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu úředníků - Nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 a (ES, Euratom) č. 723/2004 - Úředníci Unie - Důchodové nároky vzniklé ve vnitrostátním systému - Převod do důchodového systému Unie - Metoda výpočtu - Pojem „kapitálová hodnota nároků na důchod“)
   2014/C 45/15
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Krajský soud v Praze

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Radek Časta

      Žalovaná: Česká správa sociálního zabezpečení

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Krajský soud v Praze — Výklad čl. 4 odst. 3 Smlouvy o EU a čl. 11 odst. 2 přílohy VIII nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství a kterým se stanoví zvláštní opatření dočasně použitelná na úředníky Komise (Úř. věst. L 56, s. 1; Zvl. vyd. 01/02, s. 5), ve znění nařízení Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství (Úř. věst. L 124, s. 1; Zvl. vyd. 01/02, s. 130) — Převod důchodových nároků nabytých před vstupem úředníka do služebního poměru v Unii — Pojem „kapitálová hodnota důchodových nároků“ — Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví metodu výpočtu důchodových nároků nabídnutých k převodu, jež vede ke stanovení hodnoty výrazně nižší než je částka příspěvků uhrazených do národního důchodového systému

      Výrok

               1)

               Článek 11 odst. 2 přílohy VIII nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Společenství a kterým se zavádějí zvláštní opatření dočasně použitelná na úředníky Komise, ve znění nařízení Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, musí být vykládán v tom smyslu, že členský stát může stanovit výši kapitálové hodnoty nároků na důchod na základě metody pojistněmatematické protihodnoty, metody paušální odkupní hodnoty nebo i na základě jiných metod, za předpokladu, že částka, která má být převedena, materiálně představuje důchodové nároky vzniklé na základě dřívějších činností dotyčného úředníka.

               2)

               Článek 11 odst. 2 přílohy VIII nařízení č. 259/68, ve znění nařízení č. 723/2004, a čl. 4 odst. 3 SEU musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání použití takové metody výpočtu kapitálové hodnoty důchodových nároků vzniklých na základě dřívějších činností, jako je metoda upravená v českých právních předpisech, a to ani tehdy, pokud tato metoda vede k tomu, že částka kapitálové hodnoty, která má být převedena do důchodového systému Unie, nedosahuje ani poloviny objemu příspěvků uhrazených úředníkem a jeho bývalým zaměstnavatelem do vnitrostátního důchodového systému.

               3)

               Článek 11 odst. 2 přílohy VIII nařízení č. 259/68, ve znění nařízení č. 723/2004, a čl. 4 odst. 3 SEU musejí být vykládány v tom smyslu, že pro účely výpočtu výše kapitálové hodnoty důchodových nároků vzniklých ve vnitrostátním důchodovém systému, která má být převedena do důchodového systému Unie, není namístě přihlížet k období, v němž byl již úředník účasten v posledně uvedeném systému.

      (1)  Úř. věst. C 200, 7.7.2012.


title: Věc C-281/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 20. května 2016 – Vereniging Hoekschewaards Landschap v. Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 20. května 2016 – Vereniging Hoekschewaards Landschap v. Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Věc C-281/16)
   (2016/C 279/26)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Vereniging Hoekschewaards Landschap

      Žalovaný: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Předběžné otázky

   Je prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/72 ze dne 3. prosince 2014, kterým se přijímá osmá aktualizace seznamu lokalit významných pro Společenství v atlantské biogeografické oblasti (1), platné v části, v níž se tímto prováděcím rozhodnutím do seznamu zařazuje lokalita „Haringvliet“ (NL1000015), v níž však není zahrnut Leenheerenpolder (poldr Leenheeren)?

      (1)  Úř. věst. 2015, L 18, s. 385.


title: Věc C-553/14 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. prosince 2015 – Kyocera Mita Europe BV v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Celní unie a společný celní sazebník — Nařízení (EU) č. 861/2010 — Žaloba na neplatnost — Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU — Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření — Propuštění zboží a sdělení částky cla — Využití zjednodušených postupů a zařízení pro zpracování dat“

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/4

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. prosince 2015 – Kyocera Mita Europe BV v. Evropská komise
   (Věc C-553/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Celní unie a společný celní sazebník - Nařízení (EU) č. 861/2010 - Žaloba na neplatnost - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření - Propuštění zboží a sdělení částky cla - Využití zjednodušených postupů a zařízení pro zpracování dat“)
   (2016/C 048/06)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kyocera Mita Europe BV (zástupci: P. De Baere, avocat, P. Muñiz, advogado)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupce: R. Lyal, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Kyocera Mita Europe BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 9.2.2015.


title: Věc T-687/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2016 – Novomatic v. OHIM – Simba Toys (African SIMBA) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství African SIMBA — Starší národní obrazová ochranná známka Simba — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009 — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2016 – Novomatic v. OHIM – Simba Toys (African SIMBA)
   (Věc T-687/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství African SIMBA - Starší národní obrazová ochranná známka Simba - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009 - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“)
   (2016/C 098/54)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Rakousko) (zástupce: W. Mosing, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Německo) (zástupce: O. Ruhl, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. července 2014 (věc R 2098/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Simba Toys GmbH & Co. KG a Novomatic AG

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Novomatic AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 409, 17.11.2014.


title: Věc T-475/07 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 18. června 2008 – Dow AgroSciences a další v. Komise (Předběžné opatření — Směrnice 91/414/EHS — Návrh na odklad provádění — Přípustnost — Nedostatek naléhavosti)

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/12

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 18. června 2008 – Dow AgroSciences a další v. Komise
   (Věc T-475/07 R)
   (Předběžné opatření - Směrnice 91/414/EHS - Návrh na odklad provádění - Přípustnost - Nedostatek naléhavosti)
   (2008/C 247/22)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Hertfordshire, Spojené království); Dow AgroSciences LLC (Indianapolis, Indiana, Spojené státy); Dow AgroSciences (Mougins, Francie); Dow AgroSciences Export (Mougins); Dow AgroSciences BV (Hoek, Nizozemsko); Dow AgroSciences Hungary kft (Budapešť, Maďarsko); Dow AgroSciences Italia Srl (Miláno, Itálie); Dow AgroSciences Polska sp. z o.o. (Varšava, Polsko); Dow AgroSciences Iberica, SA (Madrid, Španělsko); Dow AgroSciences s.r.o. (Praha, Česká republika); Dow AgroSciences Danmark A/S (Kongens Lyngby, Dánsko); Dow AgroSciences GmbH (Mnichov, Německo); Dintec Agroquímica – Produtos Químicos, Lda (Funchal, Madeira, Portugalsko); Finchimica SpA (Brescia, Itálie); (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Doherty a L. Parpala, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad provádění rozhodnutí Komise 2007/629/ES ze dne 20. září 2007 o nezařazení trifluralinu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto látku (Úř. věst. L 255, s. 42) až do vyhlášení rozsudku v hlavním řízení
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-163/12 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. dubna 2012 — Ternavsky v. Rada ( „Předběžné opatření — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření vůči Bělorusku — Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů — Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí — Nedodržení formálních náležitostí — Nepřípustnost“ )

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/24

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. dubna 2012 — Ternavsky v. Rada
   (Věc T-163/12 R)
   (Předběžné opatření - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči Bělorusku - Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost)
   2012/C 174/40
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Anatoly Ternavsky (Moskva, Rusko) (zástupci: C. Rapin a E. Van den Haute, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti bodu 2 přílohy II prováděcího rozhodnutí Rady 2012/171/SZBP ze dne 23. března 2012, kterým se provádí rozhodnutí 2010/639/SZBP o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. L 87, s. 95) a bodu 2 přílohy II prováděcího nařízení Rady (EU) č. 265/2012 ze dne 23. března 2012, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. L 87, s. 37).

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-104/06: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. ledna 2007 – Komisí Evropských společenství v. Švédské království (Nesplnění povinnosti státem — Daňové právní předpisy — Odklad zdanění příjmu z převodu obytné nemovitosti — Články 18 ES, 39 ES a 43 ES — Články 28 a 31 Dohody o Evropském hospodářském prostoru)

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/11

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. ledna 2007 – Komisí Evropských společenství v. Švédské království
   (Věc C-104/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Daňové právní předpisy - Odklad zdanění příjmu z převodu obytné nemovitosti - Články 18 ES, 39 ES a 43 ES - Články 28 a 31 Dohody o Evropském hospodářském prostoru)
   (2007/C 56/18)
   Jednací jazyk: švédština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Ström van Lier a R. Lyal, zmocněnci)

      Žalovaný: Švédské království (zástupce: A. Kruse, zmocněnc)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 18 ES, 39 ES, 43 ES a čl. 56 odst. 1 ES a článků 28 EHP, 31 EHP a 40 Dohody o EHP – Vnitrostátní právní úprava, která podmiňuje odložení zdanění příjmů vzniklých prodejem nemovitého majetku určeného k bydlení v případě koupě nového nemovitého majetku určeného ke stejnému použití tím, že se dotčený nemovitý majetek nachází na vnitrostátním území
   Výrok

               1)

               Švédské království tím, že přijalo a ponechalo v platnosti taková daňová ustanovení, jako jsou ustanovení kapitoly 47 zákona o dani z příjmu (1999:1229) [inkomstskattelagen (1999:1229)], která podřizují odklad zdanění příjmu z převodu soukromé obytné budovy nebo práva na bydlení vztahujícího se k soukromé družstevní budově podmínce, že nově nabytá obytná nemovitost se nachází rovněž na švédském území, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 18 ES, 39 ES a 43 ES, jakož i z článků 28 a 31 Dohody o Evropském hospodářském prostoru.

               2)

               Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006.


title: Věc C-328/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. ledna 2010 — Evropská komise v. Estonská republika

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/34

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. ledna 2010 — Evropská komise v. Estonská republika
   (Věc C-328/09) (1)

   2010/C 100/51

      Jednací jazyk: estonština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 297, 5.12.2009.


title: Věc C-254/13: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 2. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Orgacom BVBA v. Vlaamse Landmaatschappij „Řízení o předběžné otázce — Poplatky, jež mají rovnocenný účinek jako cla — Vnitrostátní zdanění — Poplatek z dovozu statkových hnojiv dovážených do Vlámského regionu — Články 30 SFEU a 110 SFEU — Poplatek ukládaný dovozci — Různé sazby poplatků, podle toho, zda jsou statková hnojiva dovážena, nebo zda pochází z Vlámského regionu“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/12

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 2. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Orgacom BVBA v. Vlaamse Landmaatschappij
   (Věc C-254/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Poplatky, jež mají rovnocenný účinek jako cla - Vnitrostátní zdanění - Poplatek z dovozu statkových hnojiv dovážených do Vlámského regionu - Články 30 SFEU a 110 SFEU - Poplatek ukládaný dovozci - Různé sazby poplatků, podle toho, zda jsou statková hnojiva dovážena, nebo zda pochází z Vlámského regionu“)
   2014/C 421/15
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep te Brussel

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Orgacom BVBA

      Žalovaná: Vlaamse Landmaatschappij

      Výrok

   Článek 30 SFEU brání takovému poplatku, jako je poplatek upravený v čl. 21 odst. 5 vyhlášky Vlámského regionu ze dne 23. ledna 1991 o ochraně životního prostředí proti znečišťování hnojivy, ve znění vyhlášky ze dne 28. března 2003, jenž se vztahuje pouze na dovozy přebytků statkových a dalších hnojiv do Vlámského regionu, který se vybírá od dovozce, kdežto poplatek z přebytků hnojiv vyprodukovaných na vlámském území se vybírá od producenta a vypočítává se podle jiných metod, než jsou metody upravující výpočet posledně uvedeného poplatku. V tomto ohledu není relevantní, že členský stát, z něhož jsou přebytky hnojiv dovezeny do Vlámského regionu, stanoví snížení poplatku v případě vývozu těchto přebytků do jiných členských států.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


title: Věc T-311/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 17. června 2008 – FMC Chemical a Arysta Lifesciences v. EÚBP (Žaloba na neplatnost — Žaloba na náhradu škody — Směrnice 91/414/EHS — Přípravky na ochranu rostlin — Stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin — Akt nenapadnutelný žalobou — Přípravný akt — Nepřípustnost)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/53

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 17. června 2008 – FMC Chemical a Arysta Lifesciences v. EÚBP
   (Věc T-311/06) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody - Směrnice 91/414/EHS - Přípravky na ochranu rostlin - Stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin - Akt nenapadnutelný žalobou - Přípravný akt - Nepřípustnost)
   (2008/C 209/94)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: FMC Chemical SPRL (Brusel, Belgie) a Arysta Lifesciences SAS (Noguères, Francie) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaný: Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) (zástupci: původně A. Cuvillier a D. Detken, poté A. Cuvillier a S. Gabbi, zmocněnci)

      Vedlejší účastník řízení podporující žalobkyně: Evropské sdružení pro ochranu úrody (ECPA) (Brusel, Belgie) (zástupci: D. Waelbroeck a N. Rampal, advokáti)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Komise Evropských společenství (zástupce: B. Doherty, zmocněnec)
   Předmět věci
   Jednak, návrh na zrušení stanoviska EFSA ze dne 28. července 2006, které se týkalo přezkoumání účinné látky karbofuran podle směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (Úř. Věst. L 230, s. 1), dále pak návrh na náhradu způsobené škody.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               FMC Chemical SPRL, Arysta Lifesciences SAS, Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), Evropské sdružení pro ochranu úrody (ECPA) a Komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc F-109/10: Žaloba podaná dne 26. října 2010 — Schätzel v. Komise

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/43

         Žaloba podaná dne 26. října 2010 — Schätzel v. Komise
   (Věc F-109/10)
   ()
   2011/C 13/86
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Michael Wolfgang Schätzel (Ransbach-Baumbach, Německo) (zástupce: R. Oehmen, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým Komise zamítla vyplatit žalobci odchodné.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit zamítavé rozhodnutí Evropské Komise ze dne 8. dubna 2010, jakož i rozhodnutí o zamítnutí stížnosti ze dne 30. července 2010, číslo stížnosti R/351/10 a uložit Komisi, aby mu zaplatila odchodné za jeho činnost od dne 1. března 2009 do dne 28. února 2010, jehož výše odpovídá pojistně-matematickému ekvivalentu jeho nároků na důchod, které získal na základě své činnosti u Komise.

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-212/09: Žaloba podaná dne 2. června 2009 — Dánsko v. Komise

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/23

         Žaloba podaná dne 2. června 2009 — Dánsko v. Komise
   (Věc T-212/09)
   2009/C 193/38
   Jednací jazyk: dánština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Dánské království (zástupci: J. Bering Liisberg, zmocněnec, ve spolupráci s P. Bieringem a J. Pinborgem)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 19. března 2009, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) v rozsahu, v němž toto rozhodnutí vylučuje z financování Společenství výdaje vynaložené Dánskem;

               —

               podpůrně zrušit rozhodnutí Komise ze dne 19. března 2009, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) v rozsahu, v němž toto rozhodnutí vylučuje z financování Společenství výdaje vynaložené Dánskem, a to v míře, v jaké je vyloučení z financování Společenství založeno na:

                           —

                           tvrzeném porušení pravidel a nedostatcích při kontrole ploch vyňatých z produkce v roce 2002, 2003 a/nebo 2004 nebo

                           —

                           tvrzeném porušení pravidel a nedostatcích při kontrole pomocí dálkového průzkumu v roce 2003 a/nebo 2004;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce se domáhá zrušení rozhodnutí Komise 2009/253/ES ze dne 19. března 2009, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) (1) v rozsahu, v němž toto rozhodnutí vylučuje z financování Společenství výdaje vynaložené Dánskem.
   Žalobce tvrdí, že rozhodnutí Komise je z vícero aspektů založené na nesprávném pochopení a použití právního základu, zejména pokud jde o otázku udržování ploch vyňatých z produkce a požadavek týkající se kontroly pomocí dálkového průzkumu.
   Žalobce dále uvádí, že rozhodnutí obsahuje zjevně nesprávné posouzení a je z vícero hledisek v rozporu se zásadou ochrany legitimního očekávání a zásadou právní jistoty.
   Na závěr žalobce tvrdí, že oprava byla vykonaná v rozporu s vlastními pokyny Komise, nezakládá se dostatečně na skutkových okolnostech, je nepřiměřená vzhledem k tomu, že Evropský zemědělský orientační a záruční fond nebyl v tomto případě vystaven žádnému finančnímu riziku.

      (1)  Úř. věst. L 75, s. 15; oznámeno pod číslem K (2009) 1945.


title: Věc F-7/08: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 11. února 2009 – Schönberger v. Parlament ( Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Srovnávací přezkum zásluh — Přidělení bodů za zásluhy — Zásada rovného zacházení )

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/39

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 11. února 2009 – Schönberger v. Parlament
   (Věc F-7/08) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Srovnávací přezkum zásluh - Přidělení bodů za zásluhy - Zásada rovného zacházení“)
   2009/C 102/58
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Peter Schönberger (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: O. Mader, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: S. Seyr a K. Zejdová, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 15. ledna 2007 o přidělení žalobci nižšího počtu přednostních bodů, než požadoval

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí, kterými Evropský parlament odmítl přidělit P. Schönbergerovi třetí bod za zásluhy za hodnocené období 2003, se zrušují.

               2)

               Evropskému parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008, strana 69.


title: Věc T-455/08: Žaloba podaná dne 6. října 2008 – Mitteldeutsche Flughafen a Flughafen Leipzig/Halle v. Komise

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/36

         Žaloba podaná dne 6. října 2008 – Mitteldeutsche Flughafen a Flughafen Leipzig/Halle v. Komise
   (Věc T-455/08)
   (2008/C 327/65)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mitteldeutsche Flughafen AG (Lipsko, Německo), Flughafen Leipzig/Halle GmbH (Lipsko, Německo) (zástupce: M. Núñez-Müller, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               na základě čl. 231 odst. 1 ES zrušit článek 1 rozhodnutí Komise ze dne 23. července 2008 [K(2008) 3512 v konečném znění], v rozsahu, v němž v něm Komise stanoví, že

                           a)

                           se v případě opatření k doplnění kapitálu poskytnutého Německem pro stavbu nové startovní a přistávací dráhy Jih a s tím souvisejících zařízení Flughafen Leipzig/Halle jedná o státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES a

                           b)

                           tato „státní podpora“ činí 350 milionů eur;

               —

               uložit Komisi podle článku 87 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora náhradu nákladů řízení, včetně nákladů žalobkyň.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně zpochybňují konstatování v první části článku 1 rozhodnutí Komise K(2008) 3512 v konečném znění, ze dne 23. července 2008 (C 48/2006, ex N 227/2006) o opatřeních Německa ve prospěch DHL a Flughafen Leipzig/Halle, že doplnění kapitálu poskytnuté Německem ve prospěch Flughafen Leipzig/Halle představuje státní podporu letišti a výše této podpory činí 350 miliónů eur.
   Na podporu své žaloby uplatňují žalobkyně osm žalobních důvodů:
   Zaprvé žalobkyně uvádějí, že předpisy o podporách nejsou použitelné již proto, že se v případě letiště, pokud jde o výstavbu infrastruktury regionálního letiště, nejedná o podnik ve smyslu těchto předpisů.
   Zadruhé se v případě Flughafen Leipzig/Halle GmbH jedná o státní jednoúčelovou společnost („single purpose vehicle“), která užívá soukromoprávní organizační formu, a která tedy, v tom rozsahu, v němž od státu obdrží prostředky nezbytné k plnění svých úkolů, prokazatelně nepřichází v úvahu jako příjemce státní podpory.
   Zatřetí je napadené rozhodnutí vnitřně rozporné, neboť je v něm s Flughafen Leipzig/Halle GmbH nakládáno jako s příjemcem podpory a zároveň i jako s jejím poskytovatelem.
   Začtvrté je použití pokynů (1) uveřejněných v roce 2005 na skutkový stav existující před jejich uveřejněním v rozporu se zákazem zpětné účinnosti, požadavkem právní jistoty, ochranou dobré víry a zásadou rovnosti. Podle názoru žalobkyň byly použitelné výlučně pokyny Komise z roku 1994 (2).
   Dovozují k tomu, že nové pokyny jsou v rozporu s primárním právem Společenství, neboť z důvodu nedostatku povahy podniku na straně provozovatele regionálních letišť jsou tyto pokyny věcně nepřípadné a vnitřně rozporné. Pokyny z roku 2005 podřizují právu upravujícímu podpory také zařízení letišť, zatímco tato činnost byla v předcházejících pokynech z roku 1994 z oblasti působnosti práva upravujícího podpory výslovně vyňata. Vzhledem ke zcela proti sobě stojícím obsahům starých a nových pokynů, jakož i vzhledem k nedostatku zrušení právní úpravy z roku 1994 je nejasné, jaké právní posouzení se zřetelem k financování letištní infrastruktury je zamýšleno.
   Žalobkyně zašesté uvádějí, že se Komise dopustila porušení procesních předpisů, neboť na doplnění kapitálu, jí kvalifikovaného jako podpora, nepoužila předpisy nařízení (ES) č. 659/1999 (3) o existujících podporách.
   Zasedmé ohrožují pokyny z roku 2005 také rozdělení pravomocí mezi členskými státy a Komisí, protože Komise širokým výkladem znaků „podniku“ v čl. 87 odst. 1 ES rozšířila v rozporu s rámcem stanoveným ve Smlouvě ES své pravomoci, a tímto širokým výkladem podřídila také postupy, které podléhají vnitrostátní správní svrchovanosti, kontrole ze strany orgánů Společenství.
   Závěrem je napadené rozhodnutí, dle tvrzení žalobkyň, vnitřně rozporné a porušuje také povinnost odůvodnění podle článku 253 ES.

      (1)  Sdělení Komise – Pokyny Společenství pro financování letišť a pro státní podpory na zahájení činnosti pro letecké společnosti s odletem z regionálních letišť (Úř. věst. 2005, C 312, s. 1).

      (2)  Sdělení Komise – Použití článků 92 a 93 Smlouvy ES jakož i článku 61 Dohody o EHP na státní podpory v letecké dopravě, Úř. věst. 1994, C 350, s. 7.

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc C-257/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel București (Rumunsko) dne 26. května 2011 — SC Gran Via Moinești srl v. Agenția Naționala de Administrare Fiscala (ANAF), Administrația Finanțelor Publice București

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel București (Rumunsko) dne 26. května 2011 — SC Gran Via Moinești srl v. Agenția Naționala de Administrare Fiscala (ANAF), Administrația Finanțelor Publice București
   (Věc C-257/11)
   2011/C 238/08
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel București

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SC Gran Via Moinești srl

      Žalovaní: Agenția Naționala de Administrare Fiscala (ANAF), Administrația Finanțelor Publice București

      Předběžné otázky

               1)

               Může skutečnost, že obchodní společnost, jež je plátcem DPH, nabude stavby určené k demolici společně s pozemkem za účelem výstavby obytného komplexu na příslušném pozemku, představovat předběžnou činnost, tedy investiční výdaje na výstavbu obytného komplexu, s cílem využít odpočtu DPH v souvislosti s pořízením staveb podle článků 167 a 168 směrnice 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty;

               2)

               Podléhá demolice staveb určených k demolici, pořízených společně s pozemkem za účelem výstavby obytného komplexu na příslušném pozemku, povinnosti provést opravu DPH související s pořízením staveb s přihlédnutím k čl. 185 odst. 2 směrnice 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty.

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc T-113/11: Usnesení Tribunálu ze dne 3. září 2014 – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse v. Komise „Žaloba na neplatnost — Zápis chráněného zeměpisného označení — ‚Gouda Holland‘  — Neexistence právního zájmu na podání žaloby — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost“

text:
               27.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 380/11

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. září 2014 – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse v. Komise
   (Věc T-113/11) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Zápis chráněného zeměpisného označení - ‚Gouda Holland‘ - Neexistence právního zájmu na podání žaloby - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
   2014/C 380/14
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV (Berlín, Německo) (zástupci: M. . Loschelder a V. Schoene, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně G. von Rintelen a M. Vollkommer, poté G. von Rintelen a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Nizozemského království (zástupci: C. Wissels, J. Langer, M. Noort, B. Koopman a M. Bulterman, zmocněnic); Nederlandse Zuivelorganisatie (Zoetermeer, Nizozemsko) (zástupci: P. van Ginneken, F. Gerritzen a C. van Veen, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Komise (EU) č. 1122/2010 ze dne 2. prosince 2010 o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení [Gouda Holland (CHZO)] (Úř. věst. L 317, s. 22).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Společnost Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Nizozemské království a Nederlandse Zuivelorganisatie ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 145, 14. 5. 2011.