title: Věc C-176/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State van België (Belgie) dne 10. dubna 2014 – Joris Van Hauthem, Ann Frans v. Vlaamse Gemeenschap

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State van België (Belgie) dne 10. dubna 2014 – Joris Van Hauthem, Ann Frans v. Vlaamse Gemeenschap
   (Věc C-176/14)
   2014/C 235/05
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State van België

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Joris Van Hauthem, Ann Frans

      Žalovaný: Vlaamse Gemeenschap

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být ustanovení článku 10 přílohy I Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé „o volném pohybu osob“, podepsané v Lucemburku dne 21. června 1999, včetně příloh I, II a III, protokolů a závěrečného aktu (1), vykládáno v tom smyslu, že stanoví stejnou výjimku z rovného zaměstnávání jako čl. 45 odst. 4 Smlouvy o fungování EU a čl. 28 odst. 4 Dohody o Evropském hospodářském prostoru?

               2)

               Musí být ustanovení článku 14 směrnice Rady 2003/109/ES (2)„o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty“ vykládáno v tom smyslu, že rezident pobývající na území jiného členského státu, pokud není výslovně vyloučen z výkonu výdělečné činnosti na základě ustanovení odst. 3 tohoto článku, má neomezený přístup na belgický trh práce, včetně zaměstnání, která mohou být v Belgii dlouhodobě pobývajícím rezidentům odepřena na základě čl. 11 odst. 1 písm. a) nebo na základě čl. 11 odst. 3 písm. a) uvedené směrnice, a včetně zaměstnání, ze kterého mohou být na základě čl. 45 odst. 4 Smlouvy o fungování EU nebo na základě čl. 28 odst. 4 Dohody o EHP vyloučeni také občané státu EHP?

               3)

               Musí být ustanovení článků 6 a 7 rozhodnutí č. 1/80 (3) ze dne 19. září 1980„o vývoji přidružení přijatého Radou přidružení, která byla zřízena Dohodou zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, která byla podepsána dne 12. září 1963 v Ankaře Tureckou republikou na jedné straně a členskými státy EHS a Společenstvím na straně druhé a která byla uzavřena, schválena a potvrzena jménem Společenství rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963“, vykládána v tom smyslu, že pojmy „jakékoliv závislé činnosti podle jeho vlastního výběru“, „jakékoliv závislé činnosti podle jejich vlastního výběru“ a „jakákoliv nabídka zaměstnání“ zahrnují i jakékoli zaměstnání ve veřejné správě, nebo se při použití těchto ustanovení uplatní obdobně omezení ve smyslu čl. 45 odst. 4 Smlouvy o fungování EU a čl. 28 odst. 4 Dohody o EHP nebo omezení ve smyslu článku 11 směrnice 2003/109/ES?

               4)

               Musí být ustanovení článku 7 rozhodnutí č. 1/80 vykládáno v tom smyslu, že také rodinní příslušníci tureckých pracovníků, kteří splňují veškeré podmínky tohoto právního předpisu, mají bez ohledu na svou státní příslušnost přístup k jakémukoli zaměstnání ve veřejné správě, nebo se na ně vztahují obdobně omezení ve smyslu čl. 45 odst. 4 Smlouvy o fungování EU a čl. 28 odst. 4 Dohody o EHP nebo omezení ve smyslu článku 11 směrnice 2003/109/ES?

               5)

               Může se vnitrostátní soud v soudním řízení zahájeném občanem proti opatření obecného významu, které tureckým pracovníkům a jejich rodinným příslušníkům v souladu s rozhodnutím č. 1/80, ale bez ohledu na vnitrostátní právní předpisy vyšší právní síly, přiznává právo na přístup k určitému zaměstnání ve veřejné správě, odvolávat na výše uvedené rozhodnutí, i když nebylo úředně zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie?

               6)

               Byla by odpověď na předešlou otázku jiná, pokud by se žalobce jako člen vlámského parlamentu odvolával na svůj profesní zájem, takže by jej nebylo možno srovnávat s obyčejným občanem?

      (1)  Úř. věst. 2002, L 114, s. 6.

      (2)  Směrnice ze dne 25. listopadu 2003 (Úř. věst. 2004, L 16, s. 44; Zvl. vyd. 19/06, s. 272).

      (3)  Rozhodnutí ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení přijatého Radou přidružení, která byla zřízena Dohodou o přidružení.


title: Věc C-436/07 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Efrosyni Alexiadou ( Kasační opravný prostředek — Rozhodčí doložka — Smlouva týkající se projektu vývoje technologie k výrobě nepromokavé kůže — Vrácení zálohově vyplacených částek — Úrok )

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/7

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Efrosyni Alexiadou
   (Věc C-436/07 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Rozhodčí doložka - Smlouva týkající se projektu vývoje technologie k výrobě nepromokavé kůže - Vrácení zálohově vyplacených částek - Úrok“)
   (2009/C 6/12)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupcei: D. Triantafyllou, zmocněnec)

      Další účastník řízení: Efrosyni Alexiadou (zástupci: Ch. Matellas a E. Alexiadou, dikigoros)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 12. července 2007, Komise v. Alexiadou (T-312/05), kterým Soud zamítl žalobu založenou na rozhodčí doložce směřující k uložení odpůrkyni vrátit částku zálohy vyplacené Komisí v rámci smlouvy týkající se projektu vývoje technologie určené k výrobě nepromokavé kůže (smlouva G1ST CT 2002-50227)
   Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 12. července 2007, Komise v. Alexiadou (T-312/05), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět Soudu prvního stupně Evropských společenství.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.


title: Věc C-308/12: Žaloba podaná dne 26. června 2012 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/7

         Žaloba podaná dne 26. června 2012 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-308/12)
   2012/C 273/11
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetch, D. Düsterhaus a K. Herrmann)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (1), a každopádně tím, že přijetí těchto předpisů nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 40 odst. 1 uvedené směrnice,

               —

               uložit Polské republice zaplacení penále podle čl. 260 odst. 3 SFEU z důvodu porušení povinnosti sdělit opatření k provedení směrnice 2008/98/ES, a to ve výši 67 314,24 eur denně ode dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci,

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta k provedení směrnice 2008/98/ES uplynula dne 12. prosince 2010.

      (1)  Úř. věst. L 312, s. 3.


title: Věc C-524/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Německo) dne 28. prosince 2006 – Heinz Huber v. Spolková republika Německo

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Německo) dne 28. prosince 2006 – Heinz Huber v. Spolková republika Německo
   (Věc C-524/06)
   (2007/C 56/34)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Heinz Huber

      Žalovaná: Spolková republika Německo
   Předběžná otázka
   Je obecné zpracování osobních údajů občanů Unie, kteří nejsou státními příslušníky daného státu, v centrálním registru cizinců slučitelné

               a)

               se zákazem diskriminace na základě státní příslušnosti občanů Unie, kteří využívají své právo volného pohybu a pobytu na území členských států (čl. 12 odst. 1 ve spojení s článkem 17 a čl. 18 odst. 1 ES),

               b)

               se zákazem omezení svobody usazování státních příslušníků členského státu na území jiného členského státu (čl. 43 odst. 1 ES),

               c)

               s požadavkem nezbytnosti podle čl. 7 písm. e) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (1)?

      (1)  Úř. věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd. 13/15, s. 355.


title: Věc C-126/13 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. července 2014 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 7 odst. 1 písm. c) — Popisný charakter — Zamítnutí zápisu slovní ochranné známky ecoDoor — Charakteristika části výrobku“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. července 2014 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-126/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 1 písm. c) - Popisný charakter - Zamítnutí zápisu slovní ochranné známky ecoDoor - Charakteristika části výrobku“)
   2014/C 315/14
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (zástupce: S. Biagosch, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 164, 8.6.2013.


title: Věc T-101/09: Žaloba podaná dne 1. září 2010 — Maftah v. Komise

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/26

         Žaloba podaná dne 1. září 2010 — Maftah v. Komise
   (Věc T-101/09)
   ()
   2011/C 13/51
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Elmabruk Maftah (Londýn, Spojené království) (zástupci: E. Grieves, Barrister, a A. McMurdie, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit nařízení (ES) č. 1130/2008 (1) v rozsahu, v němž se týká žalobce;

               —

               uložit žalované, aby okamžitě vyškrtla žalobce z přílohy uvedeného nařízení, a

               —

               uložit žalované nebo Radě Evropské unie, aby zaplatily, vedle vlastních nákladů, náklady vynaložené žalobcem a veškeré částky zaplacené z titulu nákladů na právní pomoci kanceláři Soudního dvora Evropské unie.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobce na základě článku 263 SFEU domáhá zrušení nařízení Komise (ES) č. 1330/2008 v rozsahu, v němž je žalobcovo jméno uvedeno na seznamu osob a subjektů, vůči kterým byla zavedena některá omezující opatření.
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje následující žalobní důvody:

               Zaprvé Komise žádným způsobem nezávisle nepřezkoumala zahrnutí žalobce do přílohy I nařízení (ES) č. 881/2002 (2), nebo nevyžadovala odůvodnění nebo důkazy pro takové zahrnutí.

               Komise krom toho žalobci nejprve neposkytla žádné důvody a poté dostatečné důvody jeho zahrnutí do přílohy I k nařízení (ES) č. 881/2002, čímž porušila jeho právo na účinnou právní obranu, právo hájit se sám a porušila jeho právo na vlastnictví zakotvené Evropskou úmluvou pro lidská práva.

               Konečně trvalé zahrnování do přílohy I k nařízení (ES) č. 881/2002 je nelogické, vzhledem k tomu, že (i) neexistovaly a neexistují dostupné důvody, které by splňovaly relevantní kritéria pro zahrnutí do uvedené přílohy; (ii) vláda Spojeného království zastává názor, že žalobce nadále nesplňuje relevantní kritéria, a (iii) rozsudek zvláštního soudu Spojeného království rozhodl, že Libyjská islámská bojová skupina se nepropojila se sítí Al:Kajdá nebo že jakákoliv osoba spojená s Libyjskou islámskou bojovou skupinou má násilnou povahu celosvětového džihádu sítě Al-Kajdá.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 1330/2008 ze dne 22. prosince 2008, kterým se po sto třetí mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem (Úř. věst. L 345, s. 60)

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu (Úř. věst. L 139, s. 9; Zvl. vyd. 18/01, s. 294).


title: Věc T-51/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. dubna 2013 — Aecops v. Komise ( „ESF — Vzdělávací činnost — Snížení původně poskytnutého příspěvku — Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 — Promlčení — Právní jistota — Právo se v řízení účinně bránit — Přiměřená lhůta — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. dubna 2013 — Aecops v. Komise
   (Věc T-51/11) (1)

   (ESF - Vzdělávací činnost - Snížení původně poskytnutého příspěvku - Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 - Promlčení - Právní jistota - Právo se v řízení účinně bránit - Přiměřená lhůta - Povinnost uvést odůvodnění)
   2013/C 156/69
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (Lisbonne, Portugal) (zástupci: původně J. da Cruz Vilaça a L. Pinto Monteiro, poté L. Pinto Monteiro, P. Farinha Alves a N. Morais Sarmento, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a D. Recchia, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 27. října 2010, jímž se stanoví konečná částka výdajů, na které lze poskytnout pomoc z Evropského sociálního fondu (ESF) poskytnutou žalobkyni na vzdělávací činnosti rozhodnutím C(88) 831 ze dne 29. dubna 1988 za účelem financování vzdělávací činnosti (sp. zn. 88 0369 P1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Sdružení Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 139, 7.5.2011.


title: Věc T-22/17: Žaloba podaná dne 16. ledna 2017 – Portugalsko v. Komise

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/49

         Žaloba podaná dne 16. ledna 2017 – Portugalsko v. Komise
   (Věc T-22/17)
   (2017/C 104/69)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/2018 ze dne 15. listopadu 2016, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2016, L 312, s. 26) v rozsahu, v němž z financování Evropskou unií vylučuje částku 1 990 810,30 eur týkající se výdajů ohlášených Portugalskem v souvislosti s opatřením „Investice EZFRV v rámci rozvoje venkova – soukromí příjemci“ v rozpočtových letech 2010, 2011, 2012, 2013 a 2014; a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 31 odst. 4 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. července 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. 2005, L 209, s. 1).

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z nedostatku odůvodnění a opírá se o tři tvrzení:

                           —

                           prvním tvrzením žalobkyně poukazuje na skutečnost, že Komise neoznámila důvody vážných a důvodných pochybností;

                           —

                           druhým tvrzením žalobkyně poukazuje na nepoužitelnost směrnic uvedených v dokumentu VI/5330/97-PT ze dne 23. prosince 1997 na dotčenou věc;

                           —

                           třetím tvrzením žalobkyně poukazuje na skutečnost, že Komise nevymezila vytýkané skutečnosti v podmínkách pro 5 % finanční opravu uvedených v dokumentu v dokumentu VI/5330/97-PT ze dne 23. prosince 1997.


title: Věc T-72/15: Usnesení Tribunálu ze dne 16. července 2015 – Hippler v. Komise

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/51

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. července 2015 – Hippler v. Komise
   (Věc T-72/15) (1)

   (2015/C 320/71)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 138, 27.4.2015.


title: Věc T-45/15 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 24. dubna 2015 – Hydrex v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Grantová dohoda na projekt týkající se finančního nástroje pro životní prostředí — Příkaz k navrácení — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nedodržení formálních náležitostí — Nepřípustnost“

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/34

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 24. dubna 2015 – Hydrex v. Komise
   (Věc T-45/15 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Grantová dohoda na projekt týkající se finančního nástroje pro životní prostředí - Příkaz k navrácení - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost“)
   (2015/C 205/46)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Hydrex NV (Anvers, Belgie) (zástupce: P. Van Eysendeyk, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: S. Lejeune a G. Wils, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise C (2015) 103 final ze dne 12. ledna 2015, o inkasním příkazu č. 3241405101 vydaném vůči navrhovatelce na částku 5 40  721,10 eur.

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-44/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 5. února 2015 – Hauptzollamt Frankfurt am Main v. Duval GmbH & Co. KG

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 5. února 2015 – Hauptzollamt Frankfurt am Main v. Duval GmbH & Co. KG
   (Věc C-44/15)
   (2015/C 127/17)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Hauptzollamt Frankfurt am Main

      Žalovaná: Duval GmbH & Co. KG

      Předběžné otázky

               1)

               Mají být do čísla 9025 KN („Teploměry“) vzhledem k neexistenci abstraktní definice teploměru ve smyslu čísla 9025 KN výjimečně zařazeny jen přístroje uvedené ve vysvětlivkách k harmonizovanému systému k číslu 9025 KN, oddíl B [Teploměry, pyrometry (žároměry), též s registračním zařízením – body 08.0 až 28.0]?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: plyne z výčtu přístrojů obsaženého ve vysvětlivkách k harmonizovanému systému k číslu 9025 KN, že zařízení, jež nejsou vybavena funkcemi, které jsou uvedeným přístrojům vlastní (určování teploty například pomocí mechanického rozpínání kapalin nebo kovů, fyzikálních změn nebo elektrických impulsů atd.), nemohou být zařazena do čísla 9025 KN?

               3)

               V případě záporné odpovědi i na tuto otázku: je teploměrem ve smyslu čísla 9025 KN také zařízení zobrazující, že teplota předmětu, jež má být naměřena, dosáhla předem stanovené (prahové) hodnoty, i když zařízení nesplňuje kritéria jako reprodukovatelnost výsledku měření, průběžné zobrazování vývoje teploty a možnost opakovaného použití přístroje?


title: Věc T-422/08 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 14. listopadu 2008 – Sacem v. Komise ( Řízení o předběžných opatřeních — Rozhodnutí Komise, kterým nařizuje ukončení jednání ve vzájemné shodě při kolektivní správě autorských práv — Návrh na odklad výkonu rozhodnutí — Neexistence naléhavosti )

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/31

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 14. listopadu 2008 – Sacem v. Komise
   (Věc T-422/08 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Rozhodnutí Komise, kterým nařizuje ukončení jednání ve vzájemné shodě při kolektivní správě autorských práv - Návrh na odklad výkonu rozhodnutí - Neexistence naléhavosti“)
   (2009/C 6/65)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Société des auteurs, compositeurs et éditeurs de musique (Sacem) (Neuilly-sur Seine, Francie) (zástupce: H. Calvet, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Castillo de la Torre a É. Gippini Fournier, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad výkonu rozhodnutí Komise K (2008)3435 v konečném znění ze dne 16. července 2008 o řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 – CISAC)
   Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2004 ve věci T-341/03, Regione Siciliana proti Komisi Evropských společenství (EFFR — Nařízení (EHS) č. 4253/88 — Ukončení finanční podpory — Žaloba na zrušení — Nepřípustnost)

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/15

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 8. července 2004
   ve věci T-341/03, Regione Siciliana proti Komisi Evropských společenství (1)

   (EFFR - Nařízení (EHS) č. 4253/88 - Ukončení finanční podpory - Žaloba na zrušení - Nepřípustnost)
   (2004/C 251/27)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci T-341/02, Regione Siciliana, zastoupený I. Bragugliou, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: E. de March a L. Flynn s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise D (2002) 810439 ze dne 5. září 2002 o ukončení finanční podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) týkající se velkého projektu „Dálnice Messina – Palermo“ (EFRR č. 93.05.03.001 – Arinco č. 93.IT.16.009), Soud (třetí senát), ve složení J. Azizi, předseda, M. Jaeger a F. Dehousse, soudci; tajemník: H. Jung, vydal dne 8. července 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobce ponese své vlastní náklady, jakož i náklady vynaložené žalovanou.

      (1)  Úř. věst. ze dne 11.1.2003.


title: Věc T-534/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2015 – Panrico v. OHIM – HDN Development (Krispy Kreme DOUGHNUTS) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství Krispy Kreme DOUGHNUTS — Starší slovní a obrazové národní a mezinárodní ochranné známky DONUT, DOGHNUTS, donuts a donuts cream — Relativní důvody pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] — Nebezpečí neoprávněného těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména — Nebezpečí újmy — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2015 – Panrico v. OHIM – HDN Development (Krispy Kreme DOUGHNUTS)
   (Věc T-534/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství Krispy Kreme DOUGHNUTS - Starší slovní a obrazové národní a mezinárodní ochranné známky DONUT, DOGHNUTS, donuts a donuts cream - Relativní důvody pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] - Nebezpečí neoprávněného těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména - Nebezpečí újmy - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 398/45)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Panrico, SA (Esplugues de Llobregat, Španělsko) (zástupce: D. Pellisé Urquiza, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Palmero Cabezas, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: HDN Development Corp. (Frankfort, Kentucky, Spojené státy) (zástupci: H. Granado Carpenter a M. Polo Carreño, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. července 2013 (věc R 623/2011 4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Panrico, SA a HDN Development Corp.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Panrico, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 9, 11.1.2014.


title: Věc T-412/09: Žaloba podaná dne 14. října 2009 — CEA v. Komise

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/35

         Žaloba podaná dne 14. října 2009 — CEA v. Komise
   (Věc T-412/09)
   2009/C 312/58
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Commissariat à l’énergie atomique (CEA) (Paříž, Francie) (zástupci: J. García-Gallardo, Gil-Fournier, M. Arias Díaz a C. Humpe, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               potvrdit přijetí žaloby (žaloby, plné moci, kopií a příloh) a prohlásit ji za přípustnou,

               —

               přezkoumat žalobu podanou jménem a na účet CEA prostřednictvím jeho zástupců,

               —

               v souladu s článkem 230 ES zrušit rozhodnutí Komise doručené CEA dopisem ze dne 29. července 2009, kterým bylo odmítnuto postavit odstupné poskytované CEA při odchodu do důchodu na roveň nepřímým způsobilým nákladům a udělit CEA potvrzení o účetní metodice,

               —

               podpůrně podle článku 238 ES určit, že (i) odstupné při odchodu do důchodu je způsobilým výdajem podle smluvních pravidel 7. Rámcového programu pro výzkum a vývoj, a konstatovat, že (ii) Evropská komise nerespektuje své závazky vůči CEA v rámci 7. Rámcového programu pro výzkum a vývoj

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V první řadě směřuje žaloba podaná na základě článku 230 ES ke zrušení konečného rozhodnutí Komise, které bylo dne 29. července 2009 doručeno Commissariat à l'Énergie Atomique (CEA) a kterým bylo odmítnuto postavit odstupné poskytované CEA při odchodu do důchodu na roveň nepřímým způsobilým nákladům a udělit CEA potvrzení o účetní metodice, které by mu umožnilo uplatnit své nepřímé výdaje na zaměstnance za účelem získání náhrady nákladů vynaložených při realizaci projektů spolufinancovaných v rámci 7. Rámcového programu pro výzkum a vývoj.
   CEA se domnívá, že rozhodnutí Komise, podle něhož odstupné při odchodu do důchodu nepředstavuje nepřímé způsobilé výdaje, se zakládá na nesprávném právním posouzení a zjevně nesprávném posouzení skutkových okolností a že Komise porušila zásadu řádné správy, zásadu právní jistoty, zásadu proporcionality a zásadu ochrany legitimního očekávání.
   Podpůrně žaloba podaná na základě článku 238 ES směřuje k určení, že Komise tím, že odmítla postavit odstupné poskytované CEA při odchodu do důchodu na roveň způsobilým nákladům, a tudíž odmítla poskytnout jejich náhradu, nedodržela své smluvní závazky vůči CEA.


title: Věc C-126/12: Usnesení předsedy devátého senátu Soudního dvora ze dne 23. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Edgar Brück v. Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/56

         Usnesení předsedy devátého senátu Soudního dvora ze dne 23. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Edgar Brück v. Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse
   (Věc C-126/12) (1)

   2013/C 225/110
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda devátého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 184, 23.6.2012


title: Věc T-391/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Nedri Spanstaal v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartely — Evropský trh s předpínací ocelí — Určování cen, rozdělení trhu a výměna citlivých obchodních informací — Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU — Horní hranice 10 % obratu — Relevantní obrat — Spolupráce během správního řízení — Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Nedri Spanstaal v. Komise
   (Věc T-391/10) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartely - Evropský trh s předpínací ocelí - Určování cen, rozdělení trhu a výměna citlivých obchodních informací - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Horní hranice 10 % obratu - Relevantní obrat - Spolupráce během správního řízení - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006“)
   (2015/C 302/42)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Nedri Spanstaal BV (Venlo, Nizozemsko) (zástupci: původně M. Slotboom a B. Haan, poté M. Slotboom, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Van Nuffel, S. Noë a V. Bottka, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2010) 4387 final ze dne 30. června 2010 týkajícího se řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.344 – Předpínací ocel) ve znění rozhodnutí Komise C (2010) 6676 final ze dne 30. září 2010 a rozhodnutí Komise C (2011) 2269 final ze dne 4. dubna 2011.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Nedri Spanstaal BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc T-303/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 5. prosince 2006 – Westfalen Gassen Nederland v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Nizozemský trh s průmyslovými a medicinálními plyny — Určování cen — Důkaz o účasti v kartelové dohodě — Důkaz o distancování se — Zásady zákazu diskriminace a proporcionality — Stanovení výše pokut )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/30

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 5. prosince 2006 – Westfalen Gassen Nederland v. Komise
   (Věc T-303/02) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Nizozemský trh s průmyslovými a medicinálními plyny - Určování cen - Důkaz o účasti v kartelové dohodě - Důkaz o distancování se - Zásady zákazu diskriminace a proporcionality - Stanovení výše pokut“)
   (2006/C 331/66)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Westfalen Gassen Nederland BV (Deventer, Nizozemsko) (zástupci: M. Essers a M. Custers, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: A. Bouquet, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2003/207/ES ze dne 24. července 2002 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (věc COMP/E 3/36.700 – Průmyslové a medicinální plyny) (Úř. věst. 2003, L 84, s. 1) a podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Westfalen Gassen Nederland BV ponese vlastní náklady řízení a ukladá se jí rovněž náhrada tří čtvrtin nákladů vynaložených Komisí. Komise ponese čtvrtinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 305, 7.12.2002.


title: Věc T-493/07: Žaloba podaná dne 28. prosince 2007 – GlaxoSmithkline v. OHIM – Serono Genetics Institute (FAMOXIN)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/59

         Žaloba podaná dne 28. prosince 2007 – GlaxoSmithkline v. OHIM – Serono Genetics Institute (FAMOXIN)
   (Věc T-493/07)
   (2008/C 51/107)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: GlaxoSmithkline SpA (Verona, Itálie) (zástupce: G. Richard, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Serono Genetics Institute SA (Evry, Francie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 14. září 2007 ve věci R-8/2007-1 a prohlásit za opodstatněný návrh na prohlášení neplatnosti podaný žalobkyní;

               —

               zrušit všechna rozhodnutí Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ukládající žalobkyni náhradu nákladů řízení a uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka Společenství „FAMOXIN“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 5 – přihláška č. 2 491 298

      Majitel ochranné známky Společenství: Serono Genetics Institute SA

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Národní slovní ochranná známka „LANOXIN“ pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a článku 52 nařízení (ES) č. 40/94.


title: Věc C-610/14: Usnesení předsedy devátého senátu Soudního dvora ze dne 18. ledna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresným súdem Prešov – Slovensko) – Helena Kolcunová v. Provident Financial s. r. o.

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/22

         Usnesení předsedy devátého senátu Soudního dvora ze dne 18. ledna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresným súdem Prešov – Slovensko) – Helena Kolcunová v. Provident Financial s. r. o.
   (Věc C-610/14) (1)

   (2016/C 136/28)
   Jednací jazyk: slovenština
   Předseda devátého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 118, 13.4.2015.


title: Věc T-40/08: Žaloba podaná dne 26. ledna 2008 – EREF v. Komise

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/26

         Žaloba podaná dne 26. ledna 2008 – EREF v. Komise
   (Věc T-40/08)
   (2008/C 107/45)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (Brusel, Belgie) (zástupce: D. Fouquet, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určuje se, že rozhodnutí Evropské komise K(2007) 4323 konečné ze dne 25. září 2007 je od počátku neplatné;

               —

               určuje se, že sporný finanční nástroj je v jeho současné podobě a struktuře protiprávní státní podporou;

               —

               Evropská komise ponese veškeré náklady řízení včetně nákladů žalobce.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně v roce 2004 podala Komisi stížnost, v níž zejména tvrdila, že financování nově budované jaderné elektrárny ve Finsku je v některých ohledech státní podporou, která nebyla oznámena. Aspekty stížnosti, které se týkají státní podpory, byly zapsány Komisí pod číslem věci CP 238/04. V roce 2006 Komise rozhodla o rozdělení případu do dvou různých věcí číslovaných jako NN 62/A/2006 a NN 62/B/2006.
   V projednávané věci žalobkyně navrhuje zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 4323 konečné ze dne 25. září 2007 o opatření NN 62/A/2006, které jí bylo oznámeno dne 14. listopadu 2007, jímž Komise rozhodla, že vývozní záruka poskytnutá francouzskou agenturou pro záruky za vývozní úvěry („COFACE“) spočívající v tom, že poskytla úvěr na financování nové jaderné elektrárny „Olkiluoto“, kterou koupila finská společnost Teollisuuden Voima Oy („TVO“), vyrábějící elektrickou energii, není protiprávní státní podporou, a proto v návaznosti rozhodla o zastavení šetření.
   Žalobkyně tvrdí, že vývozní záruka nebo pojištění úvěru ve výši 570 000 eur, kterou poskytla COFACE společnosti TVO, je protiprávní podporou na úrovni Společenství z důvodu jejího finančního dopadu na celkové financování předmětného projektu. Žalobkyně tvrdí, že záruka je protiprávní státní podporou, protože byla poskytnuta COFACE, která jedná jako veřejnoprávní agentura na účet Francie, která se zaručila za splacení úvěru bankovnímu konsorciu v případě, že TVO nebude schopna splácet, a protože byla TVO poskytnuta neoprávněná hospodářská výhoda tím, že jí byl usnadněn přístup na trh a zaručen její budoucí finanční potenciál. Žalobkyně navíc tvrdí, že takovýto zajištěný úvěr umožní TVO vyrábět elektrickou energii s výrazně nižšími náklady.
   Žalobkyně dále tvrdí, že rozdělení případu do dvou různých věcí porušuje podstatná procesní pravidla a vede k nepřesnému posouzení.


title: Spojené věci C-91/16: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia n° 60 de Madrid – Španělsko) – Caixabank SA v. Héctor Benlliure Santiago (C-91/16), Abanca Corporación Bancaria SA v. Juan José González Rey, María Consuelo González Rey, Francisco Rodríguez Alonso (C-120/16) „Řízení o předběžné otázce – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající klauzule – Sazba úroku z prodlení – Použití sazby úroku z úvěru – Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora – Nepřípustnost“

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/14

      Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid – Španělsko) – Caixabank SA v. Héctor Benlliure Santiago (C-91/16), Abanca Corporación Bancaria SA v. Juan José González Rey, María Consuelo González Rey, Francisco Rodríguez Alonso (C-120/16)
      (Spojené věci C-91/16) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající klauzule - Sazba úroku z prodlení - Použití sazby úroku z úvěru - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Nepřípustnost“)
      (2016/C 454/27)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Caixabank SA (C-91/16), Abanca Corporación Bancaria SA (C-120/16)

         Žalovaní: Héctor Benlliure Santiago (C-91/16), Juan José González Rey, María Consuelo González Rey, Francisco Rodríguez Alonso (C-120/16)

         Výrok

      Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané rozhodnutími Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid (soud prvního stupně č. 60 v Madridu, Španělsko) ze dne 8. února 2016 (věc C-91/16) a ze dne 18. února 2016 (věc C-120/16) jsou zjevně nepřípustné.

         (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc C-417/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di Cassazione (Itálie) dne 23. srpna 2010 — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate v. 3 M Italia Spa

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di Cassazione (Itálie) dne 23. srpna 2010 — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate v. 3 M Italia Spa
      (Věc C-417/10)
      ()
      (2010/C 288/41)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Corte Suprema di Cassazione

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

         Odpůrkyně: 3 M Italia Spa

         Předběžné otázky

                  1)

                  Představuje zásada boje proti zneužívání práva v daňové oblasti tak, jak je definována v rozsudcích C-255/02 Halifax a C-425/06 Part Service, základní zásadu práva Společenství pouze pokud jde o daně harmonizované a upravené předpisy sekundárního práva Společenství, anebo se vztahuje, ve smyslu předpokladu porušení základních svobod, na oblast daní neharmonizovaných, jakými jsou daně přímé, jsou-li předmětem zdanění hospodářské činnosti nadnárodního charakteru, jako je nabytí užívacích práv ze strany společnosti k akciím jiné společnosti sídlící v jiném členském státě nebo ve třetí zemi?

                  2)

                  Bez ohledu na odpověď na předchozí otázku, existuje na úrovni Společenství zájem, aby členské státy stanovily přiměřené nástroje k potírání daňových úniků v oblasti neharmonizovaných daní? Brání tomuto zájmu nepoužití — v kontextu opatření týkajících se odpuštění daní — zásady zákazu zneužití práva uznané rovněž za pravidlo vnitrostátního práva a jsou v takovém případě porušeny zásady vyplývající z čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii?

                  3)

                  Lze ze zásad, jimiž se řídí jednotný trh, mimo případy výjimečných opatření úplného vzdání se daňové pohledávky, odvodit zákaz stanovení mimořádného opatření pro ukončení daňových sporů, jehož použití je časově omezeno a je podmíněno zaplacením jedné části dlužné daně, jež je výrazně nižší než je daň samotná?

                  4)

                  Brání zásada zákazu diskriminace a právní úprava v oblasti státních podpor režimu ukončení daňových sporů, o kterém se jedná v této věci?

                  5)

                  Brání zásada účinného uplatňování práva Společenství mimořádné časově omezené procesní právní úpravě, která odstraňuje přezkum legality (zejména přezkum správného výkladu a uplatňování práva Společenství) soudem rozhodujícím v posledním stupni, jenž má povinnost předložit Soudnímu dvoru Evropské unie žádost o rozhodnutí o předběžných otázkách týkajících se platnosti a výkladu?


title: Věc C-88/03: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. září 2006 – Portugalská republika v. Komise Evropských společenství (Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Rozhodnutí 2003/442/ES — Daňová opatření přijatá regionálním nebo místním územně správním celkem — Snížení sazeb daně z příjmu fyzických a právnických osob s bydlištěm nebo sídlem pro daňové účely na Azorách — Označení opatření za státní podporu — Selektivní povaha — Odůvodnění povahou a systematikou daňové soustavy — Povinnost odůvodnění — Slučitelnost se společným trhem)

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/1

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. září 2006 – Portugalská republika v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-88/03) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Rozhodnutí 2003/442/ES - Daňová opatření přijatá regionálním nebo místním územně správním celkem - Snížení sazeb daně z příjmu fyzických a právnických osob s bydlištěm nebo sídlem pro daňové účely na Azorách - Označení opatření za státní podporu - Selektivní povaha - Odůvodnění povahou a systematikou daňové soustavy - Povinnost odůvodnění - Slučitelnost se společným trhem)
   (2006/C 261/01)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Fernandes, zmocněnec, J. da Cruz Vilaça a Romão, advogados)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Di Bucci a F. de Sousa Fialho, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci na podporu žalobkyně: Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad, zmocněnkyně), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: R. Caudwell, zmocněnkyně, ve spolupráci s D. Andersonem, QC)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise C(2002) 4487 konečné v rozsahu, ve kterém považuje za státní podporu neslučitelnou se společným trhem snížení sazeb daně z příjmu fyzických a právnických osob s bydlištěm nebo sídlem pro daňové účely na Azorách, které vykonávají určité finanční činnosti (třída J, kódy 65, 66 a 67 a třída K, kód 74, statistické nomenklatury hospodářských činností v ES – NACE Rev. 1. 1)
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Španělské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 112, 10.5.2003.


title: Věc F-7/09: Žaloba podaná dne 30. ledna 2009 – Faria v. OHIM

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/55

         Žaloba podaná dne 30. ledna 2009 – Faria v. OHIM
   (Věc F-7/09)
   (2009/C 69/122)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marie-Hélène Faria (Muchamiel, Španělsko) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Předmět a popis sporu
   Návrh na zrušení hodnotící zprávy za období od 1. října 2006 do 30. září 2007, jakož i to, aby žalovanému byla uložena náhrada škod vzniklých žalobkyni.
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit hodnotící zprávu za období od 1. října 2006 do 30. září 2007,

               —

               pokud je to nutné, zrušit rozhodnutí ze dne 17. října 2008, kterým se zamítá stížnost podaná žalobkyní,

               —

               uložit žalovanému náhradu vzniklé nemajetkové újmy odhadnuté ex aequo et bono na 100 000 eur,

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-46/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Článek 141 ES — Sociální politika — Rovnost odměňování mezi zaměstnanci a zaměstnankyněmi — Pojem odměňování — Důchodový režim zaměstnanců státní správy)

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-46/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Článek 141 ES - Sociální politika - Rovnost odměňování mezi zaměstnanci a zaměstnankyněmi - Pojem „odměňování“ - Důchodový režim zaměstnanců státní správy)
   (2009/C 6/05)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Pignataro-Nolin a M. van Beek, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia, zmocněnec, G. Fiengo a W. Ferrante, advokáti)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článku 141 ES – Porušení zásady rovné odměny mezi zaměstnanci a zaměstnankyněmi – Vnitrostátní právní úprava, která stanoví pro zaměstnance státní správy rozdílný věk pro odchod do důchodu podle pohlaví
   Výrok

               1)

               Tím, že Italská republika zachovala v platnosti právní úpravu, podle které mají zaměstnanci nárok na starobní důchod v rozdílném věku podle toho, jsou-li muži, nebo ženami, nesplnila své povinnosti stanovené článkem 141 ES.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 14.4.2007.


title: Věc T-331/15: Žaloba podaná dne 23. června 2015 – Bimbo v. OHIM (THE SNACK COMPANY)

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/37

         Žaloba podaná dne 23. června 2015 – Bimbo v. OHIM (THE SNACK COMPANY)
   (Věc T-331/15)
   (2015/C 262/50)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bimbo, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „THE SNACK COMPANY“ – Přihláška č. 1 2 1 73  852

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 31. března 2015, ve věci R 954/2014-2.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               nařídil zápis ochranné známky;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení zásady rovného zacházení;

               —

               Porušení článku 75 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-144/14: Žaloba podaná dne 3. března 2014 – EE v. OHIM (tečkovaná slonovinově zbarvená plocha)

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/57

         Žaloba podaná dne 3. března 2014 – EE v. OHIM (tečkovaná slonovinově zbarvená plocha)
   (Věc T-144/14)
   2014/C 135/75
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: EE Ltd (Hatfield, Spojené království) (zástupce: P. Brownlow, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 7. ledna 2014 ve věci R 705/2013-1.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka v podobě tečkované slonovinově zbarvené plochy pro zboží a služby tříd 7, 9, 16, 25, 35-39, 41, 42 a 45 – přihláška ochranné známky Společenství č. 11 388 493

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Přihlašovaná ochranná známka není způsobilá k zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství


title: Věc T-255/15: Žaloba podaná dne 19. května 2015 – Almaz-Antey v. Rada

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/69

         Žaloba podaná dne 19. května 2015 – Almaz-Antey v. Rada
   (Věc T-255/15)
   (2015/C 294/84)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: OAO Concern PVO Almaz-Antey (Moskva, Rusko) (zástupci: C. Stumpf a A. Haak, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/432 ze dne 13. března 2015, kterým se mění rozhodnutí Rady 2014/145/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2015 L 70, s. 47), a prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/427 ze dne 13. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 269/2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2015 L 70, s. 1), v rozsahu, v němž se tato opatření vztahují na žalobce;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že Rada neuvedla odpovídající či dostatečné důvody pro zahrnutí žalobce na seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují omezující opatření vzhledem k situaci v Ukrajině.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že byla v případě žalobce splněna kritéria pro uvedení na seznam.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí žalované porušuje zásadu proporcionality.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že odůvodnění podané žalovanou nesplňuje podmínky stanovené pro omezující opatření.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že Rada neodůvodněně a nepřiměřeně porušila základní práva žalobce včetně jeho práva na obhajobu a na účinnou soudní ochranu.


title: Věc C-330/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängiger Finanzsenat, pobočka Vídeň (Rakousko) dne  16. července 2007 – Jobra Vermögensverwaltungs-Gesellschaft mbH v. Finanzamt Amstetten Melk Scheibbs

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängiger Finanzsenat, pobočka Vídeň (Rakousko) dne 16. července 2007 – Jobra Vermögensverwaltungs-Gesellschaft mbH v. Finanzamt Amstetten Melk Scheibbs
   (Věc C-330/07)
   (2007/C 269/33)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Unabhängiger Finanzsenat, pobočka Vídeň
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Jobra Vermögensverwaltungs-Gesellschaft mbH.

      Žalovaný: Finanzamt Amstetten Melk Scheibbs.
   Předběžné otázky
   Brání ustanovení o svobodě usazování (článek 43 a násl. ES) nebo o volném pohybu služeb (článek 49 a násl. ES) vnitrostátní právní úpravě existující ke dni 31. prosince 2003, podle které je poskytnutí daňového zvýhodnění (investiční růstové prémie) podniku pro pořízení nepoužitého hmotného hospodářského majetku závislé také na tom, zda bude tento hospodářský majetek používán výlučně v tuzemské stálé provozovně, zatímco se toto daňové zvýhodnění (investiční růstová prémie) neposkytne pro pořízení nepoužitého hmotného hospodářského majetku, který se používá v zahraniční stálé provozovně, nacházející se tudíž také v jedné z ostatních oblastí Evropské unie?


title: Věc T-175/09 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Rada v. Stols ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Povýšení — Srovnávací přezkum zásluh — Zjevně nesprávné posouzení — Zkreslení důkazů“ )

text:
               5.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Rada v. Stols
   (Věc T-175/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Povýšení - Srovnávací přezkum zásluh - Zjevně nesprávné posouzení - Zkreslení důkazů)
   2011/C 38/20
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a G. Kimberley, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Willem Stols (Halsteren, Nizozemsko) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard Glanz, advokáti)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 17. února 2009, Stols v. Rada (F-51/08, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a znějící na zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 17. února 2009, Stols v. Rada (F-51/08, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací Soudu pro veřejnou službu.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


title: Věc T-491/17: Žaloba podaná dne 1. srpna 2017 – Opere Pie d’Onigo v. Komise

text:
               2.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/14

         Žaloba podaná dne 1. srpna 2017 – Opere Pie d’Onigo v. Komise
   (Věc T-491/17)
   (2017/C 330/19)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Istituzione Pubblica di Assistenza e Beneficienza „Opere Pie d’Onigo“ (Pederobba, Itálie) (zástupce: G. Maso, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
   v plném rozsahu nebo zčásti zrušil rozhodnutí Komise přijaté dne 27. března 2017 (SA.38825) Státní podpora – Itálie, týkající se údajné státní podpory pro soukromé poskytovatele sociálních a zdravotních služeb.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 107 SFEU a z pochybení Komise, která nesprávně považovala za odůvodněné to, že došlo k selektivnímu vyloučení veřejných poskytovatelů sociálních a zdravotních služeb z pojištění v době mateřství INPS (Národní organizace sociálního zabezpečení) a z platových náhrad za nepřítomnost zaměstnanců, kteří ošetřují rodinné příslušníky s vážným postižením.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející ze státního původu podpory, protože podle žalobkyně zdroje určené na pokrytí nákladů soukromých podniků na pojištění v době mateřství a platové náhrady za nepřítomnost zaměstnanců, kteří ošetřují rodinné příslušníky s vážným postižením, jsou hrazeny INPS a tudíž italským státem prostřednictvím státních zdrojů.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že podle názoru žalobkyně tato opatření upřednostňují soukromé společnosti a poskytují jim výhodu ve srovnání s veřejnými poskytovateli stejných služeb, kteří musí ještě plně nést náklady týkající se období nepřítomnosti z důvodu mateřské dovolené a ošetřování rodinných příslušníků s vážným postižením, s vážnými finančními důsledky.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že podle názoru žalobkyně tato opatření mají dopad na obchod mezi členskými státy, protože upřednostňují nadnárodní skupiny a italské společnosti se zahraničním kapitálem, které investují pro účely zisku, a naopak znevýhodňuje menší veřejné poskytovatele, kteří jsou činní pro neziskové účely, čímž zkreslují strukturu zaměstnaneckých nákladů.


title: Spojené věci T-8/95 a T-9/95: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 3. listopadu 2008 – Pelle a Konrad v. Rada a Komise ( Mimosmluvní odpovědnost — Mléko — Doplňková dávka — Referenční množství — Nařízení (ES) č. 2187/93 — Náhrada škody producentům — Mezitímní rozsudek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/34

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 3. listopadu 2008 – Pelle a Konrad v. Rada a Komise
   (Spojené věci T-8/95 a T-9/95) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Mléko - Doplňková dávka - Referenční množství - Nařízení (ES) č. 2187/93 - Náhrada škody producentům - Mezitímní rozsudek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2009/C 32/64)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobci: Wilhelm Pelle (Kluse-Ahlen, Německo) a Ernst-Reinhard Konrad (Löllbach, Německo) (zástupci: B. Meisterernst, M. Düsing, D. Manstetten, F. Schulze a W. Haneklaus, advokáti)

      Žalované: Rada Evropské unie (zástupci: původně A. Brautigam a A.-M. Colaert, poté A.-M. Colaert, zmocněnci) a Komise Evropských společenství (zástupci: původně D. Booß a M. Niejahr, poté M. Niejahr a T. van Rijn, zmocněnci, ve spolupráci původně s H.-J. Rabem a G. Berrischem, poté s H.-J. Rabem a M. Núñez-Müller, advokáty)
   Předmět věci
   Návrhy na náhradu škody podle článku 178 Smlouvy o ES (nyní článek 235 ES) a článku 215 druhého pododstavce Smlouvy o ES (nyní článek 288 druhý pododstavec ES), která údajně vznikla žalobcům v důsledku použití nařízení Rady (EHS) č. 857/84 ze dne 31. března 1984, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dávku uvedenou v článku 5c nařízení (EHS) č. 804/68 v odvětví mléka a mléčných výrobků (Úř. věst. L 90, s. 13), ve znění nařízení Komise (EHS) č. 1371/84 ze dne 16. května 1984, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro doplňkovou dávku uvedenou v článku 5c nařízení č. 804/68 (Úř. věst. L 132, s. 11)
   Výrok

               1)

               Není již třeba o projednávané žalobě rozhodnout.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.1995.


title: Věc F-71/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. dubna 2015 – Maraoud v. ESVČ „Veřejná služba — Zaměstnanci ESVČ — Smluvní zaměstnanec — Služební cesta do třetího státu — Úraz, ke kterému došlo při plnění služebních povinností — Příspěvek za životní podmínky — Nevyčerpaná dovolená — Hrazení zdravotní péče — Nedodržení postupu před zahájením soudního řízení — Zjevná nepřípustnost“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/50

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. dubna 2015 – Maraoud v. ESVČ
   (Věc F-71/14) (1)

   („Veřejná služba - Zaměstnanci ESVČ - Smluvní zaměstnanec - Služební cesta do třetího státu - Úraz, ke kterému došlo při plnění služebních povinností - Příspěvek za životní podmínky - Nevyčerpaná dovolená - Hrazení zdravotní péče - Nedodržení postupu před zahájením soudního řízení - Zjevná nepřípustnost“)
   (2015/C 198/68)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hayet Maraoud (Brusel, Belgie) (zástupci: L. F. de Castro Fernandez a J.-L. Gillain, advokáti)

      Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (zástupci: S. Marquardt a M. Silva, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o ukončení vyplácení příspěvku za životní podmínky, dodatečného příspěvku s ohledem na životní podmínky v místě výkonu zaměstnání žalobkyně a denního příspěvku, na vyplacení 49 dnů dovolené za rok 2012, které nebyly vyčerpány, a na náhradu újmy za neposkytnutí pomoci a nedostatek zájmu po pracovním úrazu, který žalobkyni postihl

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               H. Maraoud ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou službou pro vnější činnost.

      (1)  Úř. věst. C 388, 3.11.2014, s. 29.


title: Spojené věci T-239/05, T-240/05, T-245/05 až T-247/05, T-255/05, T-274/05 až T-280/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. května 2007 – Black & Decker v. OHIM – Atlas Copco (Trojrozměrné zobrazení žlutočerného elektrického přístroje) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Lhůta k podání námitek — Zaslání faxem — Přípustnost — Jasné určení starší ochranné známky — Pravidlo 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95 )

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. května 2007 – Black & Decker v. OHIM – Atlas Copco (Trojrozměrné zobrazení žlutočerného elektrického přístroje)
   (Spojené věci T-239/05, T-240/05, T-245/05 až T-247/05, T-255/05, T-274/05 až T-280/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Lhůta k podání námitek - Zaslání faxem - Přípustnost - Jasné určení starší ochranné známky - Pravidlo 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95“)
   (2007/C 140/36)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Black & Decker Corporation (Towson, Maryland, Spojené státy) (zástupci: H. Carr, QC a P. Harris, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vedlejší účastnice před Soudem: Atlas Copco AB (Stockholm, Švédsko) (zástupci: R. Meade, barrister a M. Gilbert, solicitor)
   Předmět věci
   Třináct žalob podaných proti rozhodnutím prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. dubna (R 727/2004-1, R 729/2004-1, R 723/2004-1, R 730/2004-1 a R 724/2004-1), ze dne 27. dubna (R 722/2004-1) a ze dne 3. května 2005 (R 788/2004-1, R 789/2004-1, R 790/2004-1, R 791/2004-1, R 792/2004-1, R 793/2004-1 a R 794/2004-1) týkající se námitkových řízení mezi Atlas Copco AB a The Black & Decker Corporation.
   Výrok

               1.

               Žaloby se zamítají.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005.


title: Spojené věci T-415/07 a T-416/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. listopadu 2009 — RedEnvelope v. OHIM — Red Letter Days (redENVELOPE)

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/69

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. listopadu 2009 — RedEnvelope v. OHIM — Red Letter Days (redENVELOPE)
   (Spojené věci T-415/07 a T-416/07) (1)

   2010/C 24/125

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí spojených věcí.

      (1)  Úř. věst. C 8, 12.1.2008.


title: Věc T-86/17: Žaloba podaná dne 10. února 2017 – Le Pen v. Evropský parlament

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/61

         Žaloba podaná dne 10. února 2017 – Le Pen v. Evropský parlament
   (Věc T-86/17)
   (2017/C 104/85)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marine Le Pen (Saint-Cloud, Francie) (zástupci: M. Ceccaldi a J.-P. Le Moigne, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 5. prosince 2016 přijaté na základě rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu 2009/C 159/01 ze dne 19. května a ze dne 9. července 2008„kterým se stanoví prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu“ v pozměněném znění, jímž byla konstatována pohledávka za žalobkyní ve výši 298 497,87 eur z titulu částek neoprávněně vyplacených v rámci parlamentní asistence a zdůvodněno její vrácení a změna příslušného příkazce ve spolupráci s účetním orgánu, a provedení jejich výběru na základě článku 68 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu a článků 66, 78, 79 a 80 finančního nařízení (dále jen „FN“);

               —

               zrušil oznámení o dluhu č. 2016-1560 ze dne 6. prosince 2016, jímž byla žalobkyně informována, že byla vůči ní konstatována na základě rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 5. prosince 2016 pohledávka ve výši 298 497,87 eur, vrácení částek neoprávněně vyplacených v rámci parlamentní asistence a uplatnění článku 68 prováděcích opatření ke statutu poslanců a článků 66, 78, 79 a 80 FN;

               —

               uložil Evropskému parlamentu náhradu veškerých nákladů řízení;

               —

               uložil Evropskému parlamentu povinnost zaplatit Marine Le Pen částku 50 000 eur z důvodu nákladů, jejichž náhradu lze přiznat.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dvanáct žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z nedostatku příslušnosti tvůrce aktu. Žalobkyně má za to, že rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 5. prosince 2016 (dále jen „napadené rozhodnutí“) spadalo do pravomoci předsednictva Evropského parlamentu a že osoba, která rozhodnutí podepsala, nedisponuje žádným řádným zmocněním.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění, kterým je stiženo napadené rozhodnutí, ačkoliv je tento požadavek stanoven v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení podstatných procesních náležitostí v tom, že účelem napadeného rozhodnutí byla zpráva o šetření provedeném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) a ukončeném dne 26. července 2016, která žalobkyni nebyla oznámena. Žalobkyně tak nebyla slyšena a nemohla platně uplatnit své důvody na obranu, protože Generální sekretář jí odmítl sdělit informace, na kterých se napadené rozhodnutí zakládá.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z neexistence osobního přezkumu spisu Generálním sekretářem Evropského parlamentu. Podle žalobkyně se Generální sekretář spokojil se schválením zprávy OLAF a vůbec neprovedl osobní přezkum situace žalobkyně.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z neexistence skutečností na podporu napadeného rozhodnutí a příslušného oznámení o dluhu (dále jen „napadené akty“), jelikož skutečnosti

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z obrácení důkazního břemene. V této souvislosti žalobkyně uvádí, že není na ní, aby nesla důkazní břemeno o práci svého poslaneckého asistenta, ale naopak, že je věcí příslušných orgánů, aby prokázaly opak.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality, jelikož částka požadovaná od žalobkyně nebyla odůvodněna ani podrobně, ani z hlediska metody výpočtu, a předpokládá, že asistent poslankyně nikdy pro žalobkyni nepracoval.

               8.

               Osmý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci v rozsahu, v němž byly napadené akty přijaty za účelem zbavení žalobkyně, poslankyně Evropského parlamentu, prostředků k výkonu jejího mandátu.

               9.

               Devátý žalobní důvod vycházející ze zneužití řízení. Žalobkyně má za to, že Generální sekretář, aby jí nemusel předat zprávu OLAF, kterou měl k dispozici, nezákonně přesunul u OLAF její žádost o sdělení této zprávy, kterýžto úřad jí zprávu nezaslal.

               10.

               Desátý žalobní důvod vycházející z nerovného zacházení a existence fumus persecutionis v rozsahu, v němž se situace související s tímto sporem týkala výlučně žalobkyně a její strany.

               11.

               Jedenáctý žalobní důvod vycházející ze zásahu do nezávislosti poslance a důsledků neexistence vázaného mandátu. Napadené akty měly nepochybně za cíl narušit svobodný výkon parlamentního mandátu žalobkyně tím, že jí zbaví finančních prostředků nezbytných k naplnění jejích úkolů. Poslankyni kromě toho nemůže ohledně způsobu, jakým má vykonávat svůj mandát, udělovat příkazy Generální sekretář pod výhružkou financích sankcí.

               12.

               Dvanáctý žalobní důvod vycházející z nedostatku nezávislosti OLAF, jelikož tento orgán dle žalobkyně neposkytuje žádnou záruku nestrannosti a bezúhonnosti a podléhá Evropské komisi.


title: Věc T-277/09: Žaloba podaná dne 16. července 2009 — Trasys v. Komise

text:
               10.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 244/5

         Žaloba podaná dne 16. července 2009 — Trasys v. Komise
   (Věc T-277/09)
   2009/C 244/08
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Trasys (Woluwe-Saint-Lambert, Belgie) (zástupci: M. Martens a P. Hermant, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise oznámené žalobkyni dopisem ze dne 9. června 2009, kterým se odmítá nabídka žalobkyně v rámci položek C a E podle oznámení o zakázce č. 10017 a kterým se zakázka zadává úspěšným dodavatelům;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V projednávané věci se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí, kterými žalovaná odmítá její nabídku podanou v rámci položek C a E v reakci na vyhlášení otevřeného nabídkového řízení týkajícího se podpory Úřadu pro úřední tisky a jeho jednotce CORDIS při poskytování vydavatelských a komunikačních služeb (1) a kterými byla zakázka zadána úspěšnému dodavateli.
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně uplatňuje čtyři žalobní důvody.
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že žalovaná porušila zásadu transparentnosti stanovenou v článku 100 a čl. 89 odst. 1 finančního nařízení (2) tím, že nepřiměřeně omezila přístup k zásadním informacím, a v důsledku toho připravila žalobkyni o možnost správně porozumět metodě použité při hodnocení nabídek a důvodům, které vedly k odmítnutí její nabídky.
   Zadruhé žalobkyně uvádí, že její nabídka byla hodnocena podle metodologie hodnocení nabídek, která je v rozporu se zásadami stanovenými v čl. 89 odst. 1 finančního nařízení, jako je zásada rovného zacházení a transparentnosti.
   Zatřetí žalobkyně tvrdí, že informace týkající se nabídek nebyly dostatečně jasné a že poslední soubor vyjasnění byl veřejným zadavatelem poskytnut příliš pozdě, a že v důsledku toho nebyla žalobkyně schopna si svou nabídku připravit a vzít v úvahu způsob, jakým bude posouzení provedeno.
   Začtvrté žalobkyně tvrdí, že vyhodnocení její nabídky veřejným zadavatelem bylo nepřiměřené a neproporcionální a že vedlo k tomu, že je konečné rozhodnutí stiženo vadou spočívající v nesprávném posouzení.

      (1)  Úř. věst. 2008/S 242-321376.

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).


title: Věc T-351/08: Žaloba podaná dne 25. srpna 2008 – Matratzen Concord v. OHIM – Barranco Schnitzler a Barranco Rodriguez (MATRATZEN CONCORD)

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/45

         Žaloba podaná dne 25. srpna 2008 – Matratzen Concord v. OHIM – Barranco Schnitzler a Barranco Rodriguez (MATRATZEN CONCORD)
   (Věc T-351/08)
   (2008/C 285/84)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Matratzen Concord GmbH (Köln, Německo) (zástupce: J. Albrecht, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Pablo Barranco Schnitzler (Sant Just Desvern, Španělsko) a Mariano Barranco Rodriguez (Sant Just Desvern)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí žalovaného (druhého odvolacího senátu) ze dne 30. května 2008 (věc R 1034/2007-2);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vzniklých v průběhu odvolacího řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „MATRATZEN CONCORD“ pro výrobky zařazené do tříd 10, 20 a 24 (přihláška č. 3 355 369)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Pablo Barranco Schnitzler a Mariano Barranco Rodriguez

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní národní ochranná známka „MATRATZEN“ pro výrobky zařazené do třídy 20

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí přihlášky ochranné známky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, protože mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny a porušení čl. 43 odst. 2 nařízení, protože nebyl předložen žádný důkaz o tom, že namítaná ochranná známka je skutečně užívána.


title: Věc T-229/12: Žaloba podaná dne 25. května 2012 — Advance Magazine Publishers v. OHIM — Eduardo López Cabré (VOGUE)

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/27

         Žaloba podaná dne 25. května 2012 — Advance Magazine Publishers v. OHIM — Eduardo López Cabré (VOGUE)
   (Věc T-229/12)
   2012/C 227/46
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, USA) (zástupce: C. Aikens, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Eduardo López Cabré (Barcelona, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. března 2012 ve věci (R 1170/2011-4);

               —

               podpůrně, vyhovět námitce pouze v rozsahu, v němž se týká následujících výrobků: deštníků, slunečníků a příslušenství pro deštníky a příslušenství; a

               —

               uložil osobě, která podala námitky, náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „VOGUE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 9, 14, 16, 18, 21, 24, 26, 28, 35, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 a 45 — přihláška ochranné známky Společenství č. 4 023 041.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastník v řízení před odvolacím senátem.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: národní slovní ochranná známka a slovní ochranná známka Společenství „VOGUE“ a národní obrazová ochranná známka „VOGUE moda en lluvia“ pro výrobky zařazené do třídy 18.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitce.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc F-71/13: Žaloba podaná dne 15. července 2013 — ZZ v. AEE

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/32

         Žaloba podaná dne 15. července 2013 — ZZ v. AEE
   (Věc F-71/13)
   2013/C 274/53
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro životní prostředí (AEE)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení zamítavého rozhodnutí k žádosti žalobce o zahájení administrativního šetření za účelem zjištění či upřesnění skutečností týkajících se obtěžování.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit zamítavé rozhodnutí orgánu oprávněného uzavírat smlouvy (dále jen „OOUS“) ze dne 20. září 2012 o žádosti žalobce o zahájení administrativního šetření za účelem zjištění či upřesnění skutečností týkajících se obtěžování;

               —

               uložit AEE náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-429/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. února 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Air Baltic Corporation AS v. Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba „Řízení o předběžné otázce — Letecká doprava — Montrealská úmluva — Články 19, 22 a 29 — Odpovědnost leteckého dopravce v případě zpoždění v mezinárodní přepravě cestujících — Přepravní smlouva uzavřená zaměstnavatelem cestujících — Škoda způsobená zpožděním — Škoda vzniklá zaměstnavateli“

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. února 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Air Baltic Corporation AS v. Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba
   (Věc C-429/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Letecká doprava - Montrealská úmluva - Články 19, 22 a 29 - Odpovědnost leteckého dopravce v případě zpoždění v mezinárodní přepravě cestujících - Přepravní smlouva uzavřená zaměstnavatelem cestujících - Škoda způsobená zpožděním - Škoda vzniklá zaměstnavateli“)
   (2016/C 145/09)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Air Baltic Corporation AS

      Žalovaná: Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba

      Výrok

   Úmluva o sjednocení některých pravidel pro mezinárodní leteckou dopravu, uzavřená v Montrealu dne 28. května 1999 a schválená jménem Evropského společenství rozhodnutím Rady 2001/539/ES ze dne 5. dubna 2001, a zejména její články 19, 22 a 29, musí být vykládána v tom smyslu, že letecký dopravce, který uzavřel se zaměstnavatelem osob přepravovaných jako cestující takovou smlouvu o mezinárodní přepravě, o jakou se jedná v původním řízení, je vůči tomuto zaměstnavateli odpovědný za škodu způsobenou zpožděním letů, kterými cestovali jeho zaměstnanci na základě této smlouvy, spočívající v dodatečných nákladech vynaložených uvedeným zaměstnavatelem.

      (1)  Úř. věst. C 421, 24.11.2014.


title: Věc F-50/11: Žaloba podaná dne 19. dubna 2011 — ZZ v. Parlament

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/36

         Žaloba podaná dne 19. dubna 2011 — ZZ v. Parlament
   (Věc F-50/11)
   2011/C 186/69
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: P. Nelissen Grade a G. Leblanc, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí OOJ udělit žalobkyni jen jeden bod za zásluhy v rámci hodnocení za rok 2009.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 20. ledna 2011, kterým se zamítá stížnost žalobkyně;

               —

               zrušit rozhodnutí OOJ ze dne 11. května 2010, jež bylo žalobkyni oznámeno dne 27. května 2010, kterým se žalobkyni uděluje jen jeden bod za zásluhy v rámci hodnocení za rok 2009;

               —

               upozornit OOJ na následky vyplývající ze zrušení napadených rozhodnutí;

               —

               přiznat žalobkyni 2 000 eur jako náhradu jí způsobené nemajetkové újmy;

               —

               uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-37/08: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. září 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce VAT and Duties Tribunal, London — Spojené království) — RCI Europe v. Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs ( Šestá směrnice o DPH — Daňová příslušnost — Poskytování služeb vztahujících se k nemovitosti — Služby, které spočívají v usnadnění výměny užívacích práv k rekreační nemovitosti mezi majiteli těchto práv )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/15

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. září 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce VAT and Duties Tribunal, London — Spojené království) — RCI Europe v. Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (Věc C-37/08) (1)

   („Šestá směrnice o DPH - Daňová příslušnost - Poskytování služeb vztahujících se k nemovitosti - Služby, které spočívají v usnadnění výměny užívacích práv k rekreační nemovitosti mezi majiteli těchto práv“)
   2009/C 267/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   VAT and Duties Tribunal, London

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: RCI Europe

      Žalovaní: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — VAT and Duties Tribunal, London — Výklad čl. 9 odst. 2 písm. a) a článku 26 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Určení místa daňové příslušnosti — Poskytování služeb, které spočívají v usnadnění výměny užívacích práv k rekreační nemovitosti mezi majiteli těchto práv, kteří jsou členové sdružení založeného osobou povinnou k dani za tímto účelem

      Výrok

   Článek 9 odst. 2 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně je nutno vykládat v tom smyslu, že místem poskytování služeb sdružením, jehož činnost spočívá v organizování výměny práv k dočasnému užívání rekreačních objektů mezi jeho členy, za což toto sdružení od svých členů vybírá jako protiplnění vstupní poplatky, roční příspěvky a poplatky za výměnu, je místo, kde se nachází nemovitost, ke které dotyčnému členovi přísluší právo k dočasnému užívání.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Věc C-471/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton v. GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton v. GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Věc C-471/06)
   (2007/C 20/06)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Efeteio Athinon (Řecko)
   Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton

      Odpůrkyně: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Předběžné otázky

               1)

               Představuje odmítnutí podniku zaujímajícího dominantní postavení uspokojit plně objednávky, které jsou mu zaslány velkoobchodníky s farmaceutickými výrobky, když toto odmítnutí vede k omezení vývozní činnosti těchto velkoobchodníků, a tím i k omezení škody způsobené paralelním obchodem, samo o sobě zneužití ve smyslu článku 82 ES? Je odpověď na tuto otázku ovlivněna skutečností, že paralelní obchod je pro velkoobchodníky velmi výnosný vzhledem k rozdílným cenám existujícím v rámci Evropské unie z důvodu státního zásahu, nebo jinak řečeno, skutečností, že trh s farmaceutickými výrobky nevykazuje podmínky čisté hospodářské soutěže, nýbrž se naopak vyznačuje zvýšeným stupněm státního zásahu? Konečně, je příslušný vnitrostátní orgán v oblasti hospodářské soutěže povinen použít pravidla Společenství týkající se hospodářské soutěže stejným způsobem na trhy, které fungují v rámci režimu hospodářské soutěže, a na trhy, na kterých je hospodářská soutěž narušena zásahem státu?

               2)

               Jak má být eventuální zneužití posuzováno, jestliže Soudní dvůr rozhodne, že omezení paralelního obchodu z výše uvedených důvodů nepředstavuje zneužití vždy, když je provedeno podnikem v dominantním postavení?

         Obzvláště:

               2.1

               Je vhodné použít kritérium procentního podílu, o který je překročena běžná národní spotřeba, nebo kritérium škody, kterou utrpí podnik v dominantním postavení ve vztahu ke svému celkovému obratu a celkovému zisku? V případě kladné odpovědi, jakým způsobem je třeba určit úroveň procentuálního překročení a výši způsobené škody – škody brané jako určitý procentní podíl z obratu a celkového zisku –, nad kterou dotčené jednání může být kvalifikováno jako zneužití?

               2.2

               Je třeba zaujmout přístup založený na zvážení zájmů a v kladném případě, jaké zájmy musí být takto zváženy?
               Konkrétněji:

                           a)

                           Má na odpověď vliv skutečnost, že pacient – konečný spotřebitel získá omezenou hospodářskou výhodu z paralelního obchodu?

                           b)

                           Je třeba vzít v úvahu zájmy orgánů sociálního zabezpečení na získání levnějších léků, a pokud ano, do jaké míry?

               2.3

               Jaká jiná kritéria a jaké jiné přístupy mohou být považovány v projednávaném případě za vhodné?


title: Věc C-165/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Roma dne  27. března 2006  – Leasys SpA v. Agenzia Entrate Ufficio Roma 7

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Roma dne 27. března 2006 – Leasys SpA v. Agenzia Entrate Ufficio Roma 7
   (Věc C-165/06)
   (2006/C 154/14)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Commissione tributaria provinciale di Roma
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Leasys SpA.

      Žalovaný: Agenzia Entrate Ufficio Roma 7
   Předběžná otázka
   Musí být článek 33 směrnice 77/388/EHS (1) (ve znění směrnice 91/680/EHS (2)) vykládán tak, že zakazuje uložení takové daně, jakou je IRAP, z čisté hodnoty výroby vytvořené pravidelným provozováním samostatné výdělečné činnosti, jejímž předmětem je výroba nebo obchod se zbožím nebo poskytování služeb?

      (1)  Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1; Zvl. vyd. 09/001, s. 23.

      (2)  Úř. věst. L 376, 31.12.1991. s. 1; Zvl. vyd. 09/001, s.160.


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-159/09 ( Úř. věst. C 153 ze dne 4.7.2009, s. 44 )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/52

         Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-159/09
   (
         Úřední věstník Evropské unie C 153 ze dne 4. července 2009, s. 44
      )
   2009/C 205/95
   Sdělení v Úředním věstníku ve věci T-159/09, Biofrescos/Komise, je třeba chápat takto:

         „Žaloba podaná dne 21. dubna 2009 — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda v. Komise Evropských společenství
         (Věc T-159/09)
         2009/C 193/67
         Jednací jazyk: portugalština

            Účastnice řízení

            Žalobkyně: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda (Linda-a-Velha, Portugalsko) (zástupce: A. Magalhães e Menezes, advokát)

            Žalovaná: Komise Evropských společenství

            Návrhové žádání žalobkyně

                     —

                     zrušit rozhodnutí Komise ze dne 16. ledna 2009, kterým se zamítá žádost žalobkyně o osvobození od dovozního cla ve výši 41 271,09 eur a nařizuje žalobkyni, aby dodatečně toto clo zaplatila.

            Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Žalobkyně dovezla v období od září 2003 do února 2005 různé částí zmražených krevet z Indonésie, pro které požadovala osvobození od dovozního cla podle čl. 220 odst. 2 písm. b), článku 236 a čl. 239 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1).
         Žalobkyně tvrdí, že Komise porušila přinejmenším uvedená ustanovení, jelikož: zaprvé se nevyjádřila ke všem argumentům dovolávaným žalobkyní ve své žádosti o osvobození od dovozního cla; zadruhé uvedla nedostatečné, nepravdivé a nesrozumitelné odůvodnění; zatřetí nesprávně si vyložila chybu indonéských orgánů; a konečně začtvrté považovala za prokázané skutečnosti, které nebyly ve skutečnosti důvěryhodné a ohledně kterých důkazní břemeno náleželo příslušným orgánům, které vedly řízení a nikdy žalobkyni.

      (1)  Úř. věst. L 97, s. 38; Zvl. vyd. 02/04 s. 307.“


title: Věc C-14/12 P: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. května 2013 — Sheilesh Shah, Akhil Shah v. Three-N-Products Private Ltd, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství AYUURI NATURAL — Námitka majitele starší slovní ochranné známky Společenství a obrazové ochranné známky Společenství AYUR — Zjevně nepřípustný a zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/43

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. května 2013 — Sheilesh Shah, Akhil Shah v. Three-N-Products Private Ltd, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-14/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství AYUURI NATURAL - Námitka majitele starší slovní ochranné známky Společenství a obrazové ochranné známky Společenství AYUR - Zjevně nepřípustný a zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2013/C 225/73
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Sheilesh Shah, Akhil Shah (zástupce: M. Chapple, Barrister)

      Další účastníci řízení: Three-N-Products Private Ltd (zástupce: C. Jäger, Rechtsanwältin), Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: D. Botis a D. Walicka, zmocněnci

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) ze dne 10. listopadu 2011, THREE-N-PRODUCTS PRIVATE v. OHIM — SHAH (AYUURI NATURAL) (T-313/10), jímž Tribunál zrušil rozhodnutí R 1005/2009-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 1. června 2010, kterým se zrušuje rozhodnutí námitkového oddělení zamítající zápis přihlášky slovní ochranné známky „AYUURI NATURAL“ pro výrobky zařazené do tříd 3 a 5 v rámci námitky podané majitelem obrazové a slovní ochranné známky Společenství, jež obsahují slovní prvek „AYUR“, pro výrobky zařazené do tříd 3 a 5 — Výklad a uplatnění čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 — Nebezpečí záměny — Podobnost označení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se odmítá.

               2)

               Sheilesh Shah a Akhil Shah ponesou vlastní náklady řízení.

               3)

               Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory (OHIM) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 73, 10.3.2012.