title: Věc T-418/10: Žaloba podaná dne 15. září 2010 — voestalpine a voestalpine Austria Draht v. Komise

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/59

         Žaloba podaná dne 15. září 2010 — voestalpine a voestalpine Austria Draht v. Komise
   (Věc T-418/10)
   ()
   2010/C 301/95
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: voestalpine AG (Linec, Rakousko), voestalpine Austria Draht GmbH (Bruck an der Mur, Rakousko) (zástupci: A. Ablasser Neuhuber a G. Fussenegger, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2010) 4387 v konečném znění ze dne 30. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP ve věci COMP/38.344 — ocel na předpjaté výztuže v rozsahu, v němž se dotýká žalobkyň;

               —

               podpůrně, snížit pokutu uloženou žalobkyním v článku 2 rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně napadají rozhodnutí Komise K(2010) 4387 v konečném znění ze dne 30. června 2010 ve věci COMP/38.344 — ocel na předpjaté výztuže. Napadeným rozhodnutím byly žalobkyním a dalším podnikům uloženy pokuty z důvodu porušení článku 101 SFEU, jakož i článku 53 Dohody o EHP. Podle Komise se žalobkyně účastnily trvající dohody, popřípadě se podílely na jednání ve shodě v odvětví oceli na předpjaté výztuže v rámci vnitřního trhu a EHP.
   Na podporu své žaloby uplatňují žalobkyně tři žalobní důvody.
   V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že článek 101 SFEU neporušily. V této souvislosti tvrdí, že je nesprávné připisovat jim účast na kartelové dohodě, popřípadě podílení se na jednání ve shodě výlučně prostřednictvím obchodního zástupce v Itálii, jelikož tento obchodní zástupce žalobkyně na schůzce „Club Italia“ vůbec nezastupoval, jednání nevýlučného obchodního zástupce nelze žalobkyním přičítat, neboť nejde o tutéž hospodářskou jednotku, automatické přičtení jednání nevýlučného obchodního zástupce žalobkyním ze strany žalované je v rozporu s judikaturou Tribunálu, a jelikož žalobkyně nebyly s jednáním obchodního zástupce nijak obeznámeny. Podpůrně tvrdí, že byla v případě žalobkyň nesprávně určena doba trvání protiprávního jednání.
   V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně zpochybňují svou účast na jediném, komplexním a trvajícím protiprávním jednání. V této souvislosti mimo jiné tvrdí, že protiprávní jednání, k němuž došlo v rámci „Club Italia“, je třeba oddělit od jiných případů protiprávního jednání uvedených v napadeném rozhodnutí. Dále žalobkyně uvádějí, že se jediného, komplexního a trvajícího protiprávního jednání neúčastnily, jelikož o celkovém plánu neměly žádné povědomí, tento plán nemohly ani rozumně předvídat a nebyly by ani připraveny na sebe vzít riziko, které z něj vyplývá.
   Konečně třetí žalobní důvod se týká pochybení při výpočtu pokuty. Žalobkyně v této souvislosti tvrdí, že došlo k porušení zásady proporcionality, jelikož byla uložena nepřiměřeně vysoká pokuta v případě nových (a nepředvídatelných) právních otázek a táž pokuta byla uložena v případě pouhého povědomí o protiprávním jednání jiných podniků. Dále došlo k porušením zásady rovného zacházení, pokynů pro výpočet pokut (1) a práva na obhajobu, jakož i práva na spravedlivý proces.

      (1)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).


title: Věc T-328/17: Žaloba podaná dne 26. května 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/56

         Žaloba podaná dne 26. května 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)
   (Věc T-328/17)
   (2017/C 239/69)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikósie, Kypr) (zástupci: S. Malynicz, QC, a V. Marsland, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: M. J. Dairies EOOD (Sofie, Bulharsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „BBQLOUMI“ – Přihláška č. 13 069 034

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. března 2017, ve věci R 497/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc F-80/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 29. září 2011 — AJ v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Články 43 a 45 služebního řádu — Posudek o vývoji služebního postupu — Zjevně nesprávné posouzení — Odůvodnění“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/24

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 29. září 2011 — AJ v. Komise
   (Věc F-80/10)
   (Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Články 43 a 45 služebního řádu - Posudek o vývoji služebního postupu - Zjevně nesprávné posouzení - Odůvodnění)
   2012/C 138/48
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: AJ (Waterloo, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a C. Berardis-Kayser, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení posudku o vývoji služebního postupu žalobce za období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               AJ ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí.


title: Věc C-551/08: Žaloba podaná dne 11. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/9

         Žaloba podaná dne 11. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-551/08)
   (2009/C 55/15)
   Jednací jazyk: polština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: N. Yerrell a M. Kaduczak, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění a o změně směrnic Rady 73/239/EHS, 92/49/EHS, jakož i směrnic 98/78/ES a 2002/83/ES (1), nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 64 této směrnice;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2005/68/ES uplynula dne 10. prosince 2007.

      (1)  Úř. věst. L 323, 9.12.2005, s. 1.


title: Věc T-418/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. října 2016 – Sina Bank v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Žaloba na neplatnost — Lhůta pro podání žaloby — Úprava návrhových žádání — Přípustnost — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Zjevně nesprávné posouzení — Posun časových účinků zrušení aktů“

text:
               28.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 441/16

      Rozsudek Tribunálu ze dne 18. října 2016 – Sina Bank v. Rada
      (Věc T-418/14) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Žaloba na neplatnost - Lhůta pro podání žaloby - Úprava návrhových žádání - Přípustnost - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Zjevně nesprávné posouzení - Posun časových účinků zrušení aktů“)
      (2016/C 441/20)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Sina Bank (Teherán, Írán) (zástupci: B. Mettetal a C. Wucher North, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a D. Gičeva, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba založená na článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady vyplývajícího z oznámení ze dne 15. března 2014, určeného na vědomí osob a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření upravená v rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP a nařízení Rady (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2014, C 77, s. 1), ponechat jméno žalobkyně na seznamu obsaženém v příloze II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP, (Úř. věst. 2010, L 195, s. 39), ve znění rozhodnutí Rady 2010/644/SZBP ze dne 25. října 2010 (Úř. věst. 2010, L 281, s. 81), a v příloze IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. 2012, L 88, s. 1), a dále na zrušení rozhodnutí Rady 2014/776/SZBP ze dne 7. listopadu 2014, kterým se mění rozhodnutí 2010/413 (Úř. věst. 2014, L 325, s. 19), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1202/2014 ze dne 7. listopadu 2014, kterým se provádí nařízení č. 267/2012 (Úř. věst. 2014, L 325, s. 3), rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1008 ze dne 25. června 2015, kterým se mění rozhodnutí 2010/413 (Úř. věst. 2015, L 161, s. 19), a prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/1001 ze dne 25. června 2015, kterým se provádí nařízení č. 267/2012 (Úř. věst. 2015, L 161, s. 1), v rozsahu, v němž tyto akty ponechaly jméno žalobkyně na seznamu obsaženém v příloze II rozhodnutí 2010/413, ve znění rozhodnutí 2010/644, a v příloze IX nařízení č. 267/2012.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Rady Evropské unie vyplývající z oznámení ze dne 15. března 2014 určeného na vědomí osob a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření upravená v rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP a nařízení Rady (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, ponechat jméno Sina Bank na seznamu obsaženém v příloze II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP, ve znění rozhodnutí Rady 2010/644/SZBP ze dne 25. října 2010, a v příloze IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010, se zrušuje.

                  2)

                  Rozhodnutí Rady 2014/776/SZBP ze dne 7. listopadu 2014, kterým se mění rozhodnutí 2010/413, prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1202/2014 ze dne 7. listopadu 2014, kterým se provádí nařízení č. 267/2012, rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1008 ze dne 25. června 2015, kterým se mění rozhodnutí 2010/413, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/1001 ze dne 25. června 2015, kterým se provádí nařízení č. 267/2012, se zrušují v části, v níž ponechaly jméno Sina Bank zapsané na seznamu obsaženém v příloze II rozhodnutí 2010/413, ve znění rozhodnutí 2010/644, nebo v příloze IX nařízení č. 267/2012.

                  3)

                  Účinky rozhodnutí 2015/1008 jsou vůči Sina Bank zachovány ode dne, kdy vstoupilo v platnost, až do data uplynutí lhůty pro podání kasačního opravného prostředku proti tomuto rozsudku upravené v čl. 56 prvním pododstavci statutu Soudního dvora Evropské unie, nebo – pokud v této lhůtě bude podán kasační opravný prostředek – až do dne jeho zamítnutí.

                  4)

                  Radě se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 282, 25.8.2014.


title: Věc T-79/13: Žaloba podaná dne 11. února 2013 — Accorinti a další v. ECB

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/26

         Žaloba podaná dne 11. února 2013 — Accorinti a další v. ECB
   (Věc T-79/13)
   2013/C 101/56
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Alessandro Accorinti (Nichelino, Itálie), Michael Acherer (Bressanone, Itálie), Giuliano Agostinetti (Mestre, Itálie), Marco Alagna (Miláno, Itálie), Riccardo Alagna (Miláno, Itálie), Agostino Amalfitano (Forio, Itálie), Emanuela Amsler (Turín, Itálie), Francine Amsler (Turín, Itálie), Alessandro Anelli (Bellinzago Novarese, Itálie), Angelo Giovanni Angione (Potenza, Itálie), Giancarlo Antonelli (Verona, Itálie), Giuseppe Aronica (Licata, Itálie), Elisa Arsenio (Sesto San Giovanni, Itálie), Pasquale Arsenio (Sesto San Giovanni, Itálie), Luigi Azzano (Concordia Sagittaria, Itálie), Giovanni Baglivo (Lecce, Itálie), Mario Bajeli (Bergamo, Itálie) Stefano Baldoni (Matera, Itálie), Giulio Ballini (Lonato, Itálie), Antonino Barbara (Neapol, Itálie), Armida Baron (Cassola, Itálie), Paolo Baroni (Řím, Itálie), Lucia Benassi (Scandiano, Itálie), Michele Benelli (Madignano, Itálie), Erich Bernard (Lana, Itálie), Flaminia Berni (Řím, Itálie), Luca Bertazzini (Monza, Itálie), Adriano Bianchi (Casale Corte Cerro, Itálie), Massimiliano Bigi (Montecchio Emilia, Itálie), Daniele Fabrizio Bignami (Miláno, Itálie), Sergio Borghesi (Coredo, Itálie), Borghesi Srl (Cles, Itálie), Sergio Bovini (Cogoleto, Itálie), Savino Brizzi (Turín, Itálie), Annunziata Brum (Badiola, Itálie), Christina Brunner (Laives, Itálie), Giovanni Busso (Caselette, Itálie), Fabio Edoardo Cacciuttolo (Miláno, Itálie), Vincenzo Calabrò (Řím, Itálie), Carlo Cameranesi (Ancona, Itálie), Giuseppe Campisciano (Besana in Brianza, Itálie), Allegra Canepa (Pisa, Itálie), Luca Canonaco (Como, Itálie), Piero Cantù (Vimercate, Itálie), Fabio Capelli (Tortona, Itálie), Gianluca Capello (Sanremo, Itálie), Sergio Capello (Sanremo, Itálie), Filippo Caracciolo di Melito (Lucca, Itálie), Mario Carchini (Carrara, Itálie), Filippo Carosi (Řím, Itálie), Elena Carra (Řím, Itálie), Claudio Carrara (Nembro, Itálie), Ivan Michele Casarotto (Verona, Itálie), Anna Maria Cavagnetto (Turín, Itálie), Gabriele Lucio Cazzulani (Segrate, Itálie), Davide Celli (Rimini, Itálie), Antonio Cerigato (Ferrara, Itálie), Paolo Enrico Chirichilli (Řím, Itálie), Celestino Ciocca (Řím, Itálie), Mariagiuseppa Civale (Miláno, Itálie), Benito Colangelo (Bollate, Itálie), Roberto Colicchio (Miláno, Itálie), Edoardo Colli (Trieste, Itálie), Nello Paolo Colombo (Casatenovo, Itálie), Mario Concini (Tuenno, Itálie), Marika Congestrì (S. Onofrio, Itálie), Luigi Corsini (Pistoia, Itálie), Maria Chiara Corsini (Genova, Itálie), Aniello Cucurullo (Civitavecchia, Itálie), Roberto Cugola (Melara, Itálie), Roberto Cupioli (Rimini, Itálie), Giuseppe D’Acunto (Lucca — S. Anna, Itálie), Stefano D’Andrea (Ancona, Itálie), Nazzareno D’Amici (Řím, Itálie), Michele Danelon (Gruaro, Itálie), Piermaria Carlo Davoli (Miláno, Itálie), Iole De Angelis (Řím, Itálie), Roberto De Pieri (Treviso, Itálie), Stefano De Pieri (Martellago, Itálie), Ario Deasti (Sanremo, Itálie), Stefano Marco Debernardi (Aosta, Itálie), Gianfranco Del Mondo (Casoria, Itálie), Salvatore Del Mondo (Gaeta, Itálie), Gianmaria Dellea (Castelveccana, Itálie), Rocco Delsante (Langhirano, Itálie), Gianmarco Di Luigi (Sant’Antimo, Itálie), Alessandro Di Tomizio (Reggello, Itálie), Donata Dibenedetto (Altamura, Itálie), Angela Dolcini (Pavia, Itálie), Denis Dotti (Miláno, Itálie), Raffaele Duino (San Martino Buon Albergo, Itálie), Simona Elefanti (Montecchio Emilia, Itálie), Maurizio Elia (Řím, Itálie), Claudio Falzoni (Besnate, Itálie), Enrico Maria Ferrari (Řím, Itálie), Giuseppe Ferraro (Pago Vallo Lauro, Itálie), Fiduciaria Cavour Srl (Řím, Itálie), Giorgio Filippello (Caccamo, Itálie), Giovanni Filippello (Caccamo, Itálie), Dario Fiorin (Venezia, Itálie), Guido Fortunati (Verona, Itálie), Achille Furioso (Agrigento, Itálie), Monica Furlanis (Concordia Sagittaria, Itálie), Vitaliano Gaglianese (San Giuliano Terme, Itálie), Antonio Galbo (Palermo, Itálie), Gianluca Gallino (Miláno, Itálie), Giandomenico Gambacorta (Řím, Itálie), Federico Gatti (Besana in Brianza, Itálie), Raffaella Maria Fatima Gerardi (Lavello, Itálie), Mauro Gini (Bressanone, Itálie), Barbara Giudiceandrea (Řím, Itálie), Riccardo Grillini (Lugo, Itálie), Luciano Iaccarino (Verona, Itálie), Vittorio Iannetti (Carrara, Itálie), Franz Anton Inderst (Marlengo, Itálie), Alessandro Lepore (Giovinazzo, Itálie), Hermann Kofler (Merano, Itálie), Fabio Lo Presti (Ponte S. Pietro, Itálie), Silvia Locatelli (Brembate, Itálie), Nicola Lozito (Grumo Appula, Itálie), Rocco Lozito (Grumo Appula, Itálie), Fabio Maffoni (Soncino, Itálie), Silvano Maffoni (Orzinuovi, Itálie), Bruno Maironi Da Ponte (Bergamo, Itálie), Franco Maironi Da Ponte (Bergamo, Itálie), Michele Maironi Da Ponte (Bergamo, Itálie), Francesco Makovec (Lesmo, Itálie), Concetta Mansi (Matera, Itálie), Angela Marano (Melito di Neapol, Itálie), Bruno Marchetto (Miláno, Itálie), Fabio Marchetto (Miláno, Itálie), Sergio Mariani (Miláno, Itálie), Lucia Martini (Scandicci, Itálie), Alessandro Mattei (Treviso, Itálie), Giorgio Matterazzo (Seregno, Itálie), Mauro Mazzone (Verona, Itálie), Ugo Mereghetti (Brescia, Itálie) e quale procuratore di Fulvia Mereghetti (Casamassima, Itálie), Vitale Micheletti (Brescia, Itálie), Giuseppe Mignano (Genova, Itálie), Fabio Mingo (Ladispoli, Itálie), Giovanni Minorenti (Guidonia Montecelio, Itálie), Filippo Miuccio (Řím, Itálie), Fulvio Moneta Caglio de Suvich (Miláno, Itálie), Giancarlo Monti (Miláno, Itálie), Angelo Giuseppe Morellini (Besana in Brianza, Itálie), Barbara Mozzambani (San Martino Buon Albergo, Itálie), Mario Nardelli (Gubbio, Itálie), Eugenio Novajra (Udine, Itálie), Giorgio Omizzolo (Baone, Itálie), Patrizia Paesani (Řím, Itálie), Daniela Paietta (Arona, Itálie), Luigi Paparo (Volla, Itálie), Davide Pascale (Miláno, Itálie), Salvatore Pasciuto (Gaeta, Itálie), Sergio Pederzani (Ossuccio, Itálie), Aldo Perna (Neapol, Itálie), Marco Piccinini (San Mauro Torinese, Itálie), Nicola Piccioni (Soncino, Itálie), Stefano Piedimonte (Neapol, Itálie), Mauro Piliego (Bolzano, Itálie), Vincenzo Pipolo (Řím, Itálie), Johann Poder (Silandro, Itálie), Giovanni Polazzi (Miláno, Itálie), Santo Pullarà (Rimini, Itálie), Patrizio Ragusa (Řím, Itálie), Rosangela Raimondi (Arluno, Itálie), Massimo Ratti (Miláno, Itálie), Gianni Resta (Imola, Itálie), Giuseppe Ricciarelli (San Giustino, Itálie), Enrica Rivi (Scandiano, Itálie), Maria Rizescu (Pesaro, Itálie), Alessandro Roca (Turín, Itálie), Mario Římni (Miláno, Itálie), Claudio Římno (Neapol, Itálie), Gianfranco Římno (Pisticci, Itálie), Ivo Rossi (Nettuno, Itálie), Alfonso Russo (Scandiano, Itálie), Iginio Russolo (San Quirinino, Itálie), Francesco Sabato (Barcellona, Spagna), Giuseppe Salvatore (Silvi, Itálie), Luca Eudilio Sarzi Amadè, (Miláno, Itálie), Tiziano Scagliola (Terlizzi, Itálie), Antonio Scalzullo (Avellino, Itálie), Liviano Semeraro (Gavirate, Itálie), Laura Liliana Serpente (Ancona, Itálie), Maria Grazia Serpente (Ancona, Itálie), Luciana Serra (Miláno, Itálie), Giuseppe Silecchia (Altamura, Itálie), Paolo Sillani (Bergamo, Itálie), Vincenzo Solombrino (Neapol, Itálie), Patrizia Spiezia (Casoria, Itálie), Alberto Tarantini (Řím, Itálie), Halyna Terentyeva (Concordia Sagittaria, Itálie), Vincenzo Tescione (Caserta, Itálie), Riccardo Testa (Cecina, Itálie), Salvatore Testa (Pontinia, Itálie), Nadia Toneatti (Trieste, Itálie), Giuseppe Ucci (Como, Itálie), Giovanni Urbanelli (Pescara, Itálie), Giuseppina Urciuoli (Avellino, Itálie), Amelia Vaccaro (Chiavari, Itálie), Maria Grazia Valentini (Tuenno, Itálie), Nicola Varacalli (Occhieppo Superiore, Itálie), Giancarlo Vargiu (Bologna, Itálie), Salvatore Veltri Barraco Alestra (Marsala, Itálie), Roberto Vernero (Miláno, Itálie), Vincenza Vigilia (Castello d’Agogna, Itálie), Celso Giuliano Vigna (Castel San Pietro Terme, Itálie), Roberto Vignoli (Santa Marinella, Itálie), Georg Weger (Merano, Itálie), Albino Zanichelli (Busana, Itálie), Andrea Zecca (Řím, Itálie), Maurizio Zorzi (Ora, Itálie)
   (zástupci: S. Sutti a R. Spelta, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               určil, že tato žaloba je přípustná;

               —

               po shledání a vyvození důsledků z odpovědnosti Evropské centrální banky (ECB) ve smyslu článku 340 SFEU uložil této žalované náhradu vzniklé škody ve výši alespoň 12 504 614,98 eur, nebo v jiné výši, kterou bude Tribunál považovat za správnou a spravedlivou, s výhradou přesného určení v průběhu řízení, spolu se zákonnými úroky a úroky s prodlení z částky narostlé ode dne splatnosti do dne skutečného zaplacení;

               —

               podpůrně po shledání a vyvození důsledků z odpovědnosti ECB ve smyslu článku 340 SFEU uložil této žalované náhradu vzniklé škody ve výši alespoň 3 668 020,39 eur, nebo v jiné výši, kterou bude Tribunál považovat za správnou a spravedlivou, s výhradou přesného určení v průběhu řízení, spolu se zákonnými úroky a úroky s prodlení z částky narostlé ode dne splatnosti do dne skutečného zaplacení;

               —

               podpůrněji po shledání a vyvození důsledků z odpovědnosti ECB ve smyslu článku 340 SFEU uložil této žalované náhradu vzniklé škody ve výši alespoň 3 2 667 651,19 eur, nebo v jiné výši, kterou bude Tribunál považovat za správnou a spravedlivou, s výhradou přesného určení v průběhu řízení, spolu se zákonnými úroky a úroky s prodlení z částky narostlé ode dne splatnosti do dne skutečného zaplacení;

               —

               ještě podpůrněji uložil BCE náhradu škody z důvodu zákonného nebo nezaviněného jednání ve výši, kterou bude Tribunál považovat za správnou a spravedlivou,

               —

               uložil ECB náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobci v této věci se dovolávají mimosmluvní odpovědnosti žalované z důvodu způsobu, jakým zasáhla do restrukturalizace řeckého dluhu a tvrdí, že je dána odpovědnost ECB ve smyslu čl. 340 odst. 3 SFEU vzhledem k tomu, že jsou splněny všechny požadavky pro její vznik, a sice protiprávní jednání ECB, které žalobci napadají, existence skutečné škody a příčinná souvislost mezi škodou a jednáním uvedeného orgánu.
   V této souvislosti se zdůrazňuje, že žalovaná:

               —

               tajně uzavřela dohodu dne 15. února 2012 o výměně dluhových nástrojů s Řeckou republikou;

               —

               opomněla nebo odmítla podílet se na restrukturalizaci řeckého dluhu uložené Řeckému státu za účelem získání druhé tranše podpor, přičemž došlo ke konfliktu zájmů, jelikož sama ECB je součástí Troiky;

               —

               vydala rozhodnutí ze dne 5. března 2012, které podmínilo způsobilost řeckých dluhových nástrojů jako zástavy systémem odkoupení zpřístupněným pouze národním centrálním bankám, přestože tyto dluhové nástroje nemají úvěrovou kvalitu.

         Na podporu žaloby totiž žalobci argumentují, že jednání žalované mělo negativní a přímo související vliv na jejich právní postavení, že se jich dotklo zvýšení objemu ztrát pro soukromé investory, odklad pohledávky a degradování soukromých investorů do kategorie věřitelů „junior“.
   Podle žalobců představuje toto jednání zjevné porušení norem vyšší právní síly směřujících k ochraně jednotlivců, zejména zásad rovného zacházení s věřiteli, zákazu diskriminace, rovnosti, proporcionality, legitimní důvěry, ochrany legitimního očekávání majitelů dluhových nástrojů a právní jistoty.
   Podpůrně pro případ, že by Tribunál nekvalifikoval jednání ECB jako protiprávní, žalobci nicméně poukazují na existenci přinejmenším objektivní odpovědnosti ECB či nezaviněného jednání nebo každopádně odpovědnosti vyplývající ze zákonného aktu vzhledem k tomu, že jednání ECB, které je napadáno, způsobilo abnormální a zvláštní škodu i s ohledem na základní práva chráněná po Lisabonské smlouvě Niceskou listinou, a to v článku 17 (vlastnictví), článku 21 (zásada zákazu diskriminace), článku 38 (ochrana spotřebitelů) a článku 41 (právo na řádnou správu).


title: Věc C-621/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. prosince 2011 New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, dříve New Yorker SHK Jeans GmbH, proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 29. září 2011 ve věci T-415/09, New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, dříve New Yorker SHK Jeans GmbH, v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Vallis K. — Vallis A. & Co. O.E.

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/44

      Kasační opravný prostředek podaný dne 2. prosince 2011 New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, dříve New Yorker SHK Jeans GmbH, proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 29. září 2011 ve věci T-415/09, New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, dříve New Yorker SHK Jeans GmbH, v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Vallis K. — Vallis A. & Co. O.E.
      (Věc C-621/11 P)
      (2012/C 25/82)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, dříve New Yorker SHK Jeans GmbH (zástupci: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda, S. Kirschstein-Freund, Rechtsanwälte)

         Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Vallis K. — Vallis A. & Co. O.E.

         Návrhová žádání

      Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  1)

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 29. září 2011 ve věci T-415/09 a

                              a)

                              zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. července 2009 v rozsahu, v němž se odvolání zamítá a potvrzuje zamítnutí přihlášky pro výrobky zařazené do třídy 25,
                              podpůrně,

                              b)

                              vrátil věc Tribunálu, aby vydal konečné rozhodnutí.

                  2)

                  uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladu řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  —

                  Zohlednění dodatečných důkazů o užívání ochranné známky po uplynutí lhůty stanovené Úřadem pro předložení takových důkazů je v rozporu s čl. 42 odst. 2 a 3 a čl. 76 odst. 2 nařízení o ochranné známce Společenství (1) (dále jen „NOZS“) (dříve čl. 42 odst. 2 a 3 a čl. 74 odst. 2 NOZS) a pravidlem 22 odst. 2 nařízení k provedení NOZS (dále jen „prováděcí nařízení“).

                  —

                  Předložení důkazu o skutečném užívání namítané ochranné známky je předmětem úpravy pouze pravidla 22 odst. 2 prováděcího nařízení. Znění pravidla 22 odst. 2 prováděcího nařízení diskreční pravomoc nezakládá. Článek 76 odst. 2 NOZS se tedy nepoužije. Neprokáže-li se skutečné užívání namítané ochranné známky ve lhůtě stanovené Úřadem v souladu s pravidlem 22 odst. 2 první větou prováděcího nařízení, je třeba námitky zamítnout.

                  —

                  Vyzve-li Úřad namítající stranu, aby s ohledem na důkaz o užívání předložila v souladu s článkem 75 NOZS a pravidlem 20 odst. 4 prováděcího nařízení svá vyjádření v odpověď na argumenty navrhovatelky, může tak uvedená strana učinit. Další důkaz o užívání však nelze zohlednit, neboť byl předložen po uplynutí lhůty. Zohlednění opožděně předloženého důkazu je v rozporu s čl. 42 odst. 2 a 3 NOZS a pravidlem 22 odst. 2 prováděcího nařízení.

                  —

                  Pouhé předložení vyjádření přihlašovatelky, ve kterých namítá, že důkaz předložený ve lhůtě je nedostatečný, zohlednění dodatečného důkazu o užívání ochranné známky neodůvodňuje.

                  —

                  I kdyby bylo možné čl. 76 odst. 2 NOZS uplatnit na dodatečný důkaz o užívání předložený po uplynutí lhůty uvedené v pravidle 22 odst. 2 prováděcího nařízení, čl. 42 odst. 2 a 3, čl. 76 odst. 2 NOZS a pravidlo 22 odst. 2 prováděcího nařízení byly v projednávaném případě porušeny.

                  —

                  Později předložený důkaz není dodatečným důkazem. Aby se jednalo o dodatečný důkaz, je třeba, aby důkazy předložené v rámci původně stanovené lhůty prokázaly skutečné užívání namítané ochranné známky a následně předložené důkazy pouze upřesňovaly již prokázané skutečnosti. Tribunál tím, že připustil použití čl. 76 odst. 2 NOZS v řízení před odvolacím senátem, tedy porušil uvedené ustanovení.

                  —

                  Došlo ke zneužití diskreční pravomoci stanovené čl. 76 odst. 2 NOZS. Tím, že Úřad zohlednil pouze okolnost, že další příklady užívání ochranné známky měla předložit namítající strana, zneužil svoji diskreční pravomoc. Otázka, zda je nutné, aby jedna ze stran řízení předložila dodatečné důkazy, je okolností, ke které Úřad nesmí přihlížet. Tuto otázku si musí odpovědět sám příslušný účastník řízení. Úřad nadto nezohlednil žádné další okolnosti. Dokonce neposoudil ani důkazní hodnotu původně předložených informací. Tribunál tím, že rozhodl, že diskreční pravomoc zneužita nebyla, porušil použitelné právo.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-121/12 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. října 2013 — Bernhard Rintisch v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Valfleuri Pâtes alimentaires SA ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 74 odst. 2 — Nařízení (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 50 odst. 1 první a třetí pododstavec — Námitky majitele starší ochranné známky — Existence ochranné známky — Důkazy předložené na podporu námitek po uplynutí lhůty stanovené za tímto účelem — Nezohlednění — Posuzovací pravomoc odvolacího senátu — Ustanovení, které by stanovilo jinak — Okolnosti, které brání zohlednění dalších nebo doplňkových důkazů“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/25

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. října 2013 — Bernhard Rintisch v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Valfleuri Pâtes alimentaires SA
   (Věc C-121/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 74 odst. 2 - Nařízení (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 50 odst. 1 první a třetí pododstavec - Námitky majitele starší ochranné známky - Existence ochranné známky - Důkazy předložené na podporu námitek po uplynutí lhůty stanovené za tímto účelem - Nezohlednění - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Ustanovení, které by stanovilo jinak - Okolnosti, které brání zohlednění dalších nebo doplňkových důkazů)
   2013/C 344/41
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Bernhard Rintisch (zástupce: A. Dreyer, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (zástupce: F. Baujoin, avocat)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 16. prosince 2011, Rintisch v. OHIM — Valfleuri Pâtes alimentaires (T-109/09), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou majitelem některých slovních ochranných známek Společenství a národních slovních ochranných známek, národní obrazové ochranné známky a národního obchodního označení obsahujícího výraz „PROTI“, pro výrobky zařazené do tříd 5, 29, 30 a 32, proti rozhodnutí R 1660/2007-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 21. ledna 2009 zamítajícímu odvolání podané proti rozhodnutí námitkového oddělení, které zamítlo námitky žalobce proti zápisu slovní ochranné známky „PROTIVITAL“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29 a 30 — Opožděné předložení dokumentů — Posuzovací pravomoc svěřená v čl. 74 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 40/94 (nyní čl. 76 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 207/2009)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Bernhardu Rintischovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 165, 9.6.2012.


title: Věc C-501/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. listopadu 2008 Município de Gondomar proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 10. září 2008 ve věci T-324/06, Município de Gondomar v. Komise

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. listopadu 2008 Município de Gondomar proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 10. září 2008 ve věci T-324/06, Município de Gondomar v. Komise
   (Věc C-501/08 P)
   (2009/C 19/32)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Município de Gondomar (zástupci: J. L. da Crus Vilaça a L. Pinto Monteiro, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení Soudu prvního stupně a rozhodnout, že žaloba na neplatnost směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C(2006) 3782 ze dne 16. srpna 2006, týkajícího se zrušení podpory poskytnuté z Fondu soudržnosti, je přípustná;

               —

               podpůrně zrušit usnesení Soudu a vrátit věc Soudu, aby rozhodl, a

               —

               uložit Komisi náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů navrhovatelky, na základě článku 69 jednacího řádu Soudního dvora, nebo, podpůrně vyhradit rozhodnutí ohledně nákladů řízení rozsudku nebo usnesení, kterým se končí řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   1.   NESPRÁVNÉ PRÁVNÍ POSOUZENÍ PODMÍNKY PŘÍMÉHO URČENÍ A NEDOSTATEK ODŮVODNĚNÍ
   Obec Gondomar má za to, že portugalský právní rámec má zvláštnosti, které by měly vést k odlišnému výkladu, než který byl uveden Soudem v usnesení o nepřípustnosti, které vynesl v rámci věci T-324/06, a který je stižen nesprávným právním posouzením.
   Z portugalské právní úpravy, zejména z článků 18 a 20 prováděcího nařízení Fondu soudržnosti v Portugalsku, schváleného jediným článkem nařízení s mocí zákona č. 191/2000 ze dne 16. srpna 2000, totiž vyplývá, že Portugalská republika nemá prostor pro uvážení, pokud jde o rozhodnutí zachovat, či nezachovat podpory poskytnuté Fondem soudržnosti obci Gondomar, jako orgánu odpovědnému za provedení záměru, což vede k závěru, že Komise automaticky učinila rozhodnutí týkající se zrušení podpory poskytnuté z Fondu soudržnosti, neboť výše uvedená právní úprava neumožňuje zbavit orgány, které ji provádí, povinnosti navrátit neoprávněně vyplacené částky.
   Soud ve svém usnesení o nepřípustnosti ve věci T-324/06 na tuto otázku neodkázal, a co se týče podstatného aspektu pro účely rozhodnutí o přípustnosti žaloby, se Soud dopustil nesprávného právního posouzení s bezprostředními důsledky pro výkon procesních práv, která navrhovatelce dává článek 230 ES.
   Vzhledem k tomu, že Soud o této otázce nerozhodl, jeho usnesení je rovněž stiženo nedostatkem odůvodnění nebo nedostatečným odůvodněním. V souladu s naukou a judikaturou Společenství totiž existuje obecná povinnost uvést odůvodnění rozhodnutí vydaných správními a soudními orgány pro účely usnadnění úkolu soudního přezkumu Soudním dvorem.
   Vzhledem k tomu, že Soud nerozhodl o specifikách portugalského práva, může se tento nedostatek odůvodnění závažně dotknout zájmů navrhovatelky.
   2.   PORUŠENÍ ZÁSADY ÚČINNÉ SOUDNÍ OCHRANY
   Obec Gondomar má dále za to, že je v nebezpečí, že jí bude upřeno právo na účinnou soudní ochranu z důvodu nedostatku opravných prostředků na vnitrostátní úrovni pro zpochybnění žádosti o navrácení finančních příspěvků z Fondu soudržnosti, neboť akt, kterým bylo oznámeno rozhodnutí Komise týkající se zrušení finančního příspěvku z Fondu soudržnosti, je aktem, proti němuž není možno podat opravný prostředek na interní úrovni.
   Oznámení rozhodnutí Komise, proti kterému není možno podat opravný prostředek na interní úrovni, bylo učiněno dopisem pověřence pro Fond soudržnosti ministerstva životního prostředí ze dne 25. září 2006, který se omezuje na „předání“ rozhodnutí Komise, které obsahuje výrok.
   Nemožnost podat opravný prostředek porušuje zásadu práva na účinnou soudní ochranu, jak je zaručeno nejnovější naukou a judikaturou Společenství.


title: Věc T-276/14: Žaloba podaná dne 30. dubna 2014 – Flachglas Torgau a další v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/29

         Žaloba podaná dne 30. dubna 2014 – Flachglas Torgau a další v. Komise
   (Věc T-276/14)
   2014/C 223/34
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Flachglas Torgau GmbH (Torgau, Německo), Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen am Rhein, Německo) a Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Německo) (zástupci: S. Altenschmidt a H. Janssen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. prosince 2013 ve věci státní podpory SA. 33995 (2013/C) – Podpora výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů a nižší příplatek EEG pro uživatele s vysokou spotřebou energie,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož příplatek EEG a zvláštní kompenzační režim stanovené zákonem o podpoře obnovitelné energie (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien – Erneuerbare-Energien-Gesetz – EEG) nepředstavují opatření poskytovaná státem nebo ze státních prostředků. Veškeré relevantní skutečnosti nutné pro kvalifikaci těchto opatření byly zjištěny v rámci postupu před zahájením soudního řízení za účasti Komise a Spolkové republiky Německo. Nepřetrvávaly žádné pochybnosti, o nichž by měla Komise rozhodnout v řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU a čl. 4 odst. 4 nařízení č. 659/1999 (1).

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 108 odst. 1 SFEU a zásady právní jistoty

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že Komise porušila čl. 108 odst. 1 SFEU a zásadu právní jistoty tím, že k přezkumu svého předběžného posouzení EEG jako podpory použila řízení o nové podpoře podle čl. 4 odst. 4 nařízení č. 659/1999, namísto řízení o existující podpoře podle článku 17 a násl. nařízení č. 659/1999. V této souvislosti především uvádějí, že v rozhodnutí ze dne 22. května 2002 nepovažovala Komise EEG 2000 za podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož nedošlo k poskytnutí státních prostředků. Rozdíly mezi EEG 2000 a EEG 2012 nejsou z pohledu rozhodnutí Komise ze dne 22. května 2002 zásadní. Komise tak mohla namítat změněný právní názor Komise v řízení podle čl. 108 odst. 1 SFEU, aniž musela zatěžovat žalobkyně.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení článku 41 Listiny základních práv a práva být vyslechnut

                           —

                           Žalobkyně dále tvrdí, že žalovaná napadené rozhodnutí vydala, aniž by předtím žalobkyním dala možnost se vyjádřit.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc T-117/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. března 2011 — Itálie v. EHSV ( „Jazykový režim — Oznámení o volném pracovním místě generálního tajemníka EHSV — Zveřejnění ve třech úředních jazycích — Informace týkající se oznámení o volném pracovním místě — Zveřejnění ve všech úředních jazycích — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Články 12 ES a 290 ES — Článek 12 PŘOZ — Nařízení č. 1“ )

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 31. března 2011 — Itálie v. EHSV
   (Věc T-117/08) (1)

   (Jazykový režim - Oznámení o volném pracovním místě generálního tajemníka EHSV - Zveřejnění ve třech úředních jazycích - Informace týkající se oznámení o volném pracovním místě - Zveřejnění ve všech úředních jazycích - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Články 12 ES a 290 ES - Článek 12 PŘOZ - Nařízení č. 1)
   2011/C 145/37
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: R. Adam, zmocněnec, ve spolupráci s P. Gentilim, avvocato dello Stato)

      Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV) (zástupci: původně M. Bermejo Garde, poté M. Arsène, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Španělské království (zástupce: F. Díez Moreno, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení jednak oznámení o volném pracovním místě č. 73/07 na pozici generálního tajemníka sekretariátu EHSV, jež bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 28. prosince 2008 v německém, anglickém a francouzském znění (Úř. věst. C 316 A, s. 1), a dále změny uvedeného oznámení o volném pracovním místě, jež byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 30. ledna 2008 v německém, anglickém a francouzském znění (Úř. věst. C 25 A, s. 19).

      Výrok rozsudku

               1)

               Oznámení o volném pracovním místě č. 73/07 na pozici generálního tajemníka sekretariátu Evropského hospodářského a sociálního výboru (EHSV), jež bylo zveřejněno dne 28. prosince 2007, v pozměněném znění ze dne 30. ledna 2008, se zrušuje.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 116, 9.5.2008.


title: Věc C-321/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. července 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – Hans Markus Kofoed v. Skatteministeriet (Směrnice 90/434/EHS — Společný systém zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií — Vnitrostátní rozhodnutí ukládající zdanění podílů — Výměna podílů — Rozdělení dividend krátce poté — Zneužití práva)

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. července 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – Hans Markus Kofoed v. Skatteministeriet
   (Věc C-321/05) (1)

   (Směrnice 90/434/EHS - Společný systém zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií - Vnitrostátní rozhodnutí ukládající zdanění podílů - Výměna podílů - Rozdělení dividend krátce poté - Zneužití práva)
   (2007/C 199/09)
   Jednací jazyk: dánština
   Předkládající soud
   Østre Landsret
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Hans Markus Kofoed

      Žalovaný: Skatteministeriet
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Østre Landsret – Výklad čl. 2 písm. d) směrnice Rady 90/434/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států (Úř. věst. L 225, s. 1) – Výměna akcií bezprostředně následovaná rozdělením dividend nabývající společností, jejichž výše přesahuje 10 % jmenovité hodnoty převáděných akcií.
   Výrok
   Za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věci v původním řízení, nelze takovou dividendu, jaká byla zaplacena, zahrnout do výpočtu „vyplacené hotovosti“ stanovené v čl. 2 písm. d) směrnice Rady 90/434/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států, a že tudíž předmětná výměna podílů představuje „výměnu akcií“ ve smyslu čl. 2 písm. d) této směrnice.
   Článek 8 odst. 1 směrnice 90/434 tedy v zásadě brání zdanění takové výměny podílů, ledaže by mohly být normy vnitrostátního práva týkající se zneužití práva, daňového úniku či vyhnutí se daňovým povinnostem vykládány v souladu s čl. 11 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice, a z tohoto důvodu odůvodňovat její zdanění.

      (1)  Úř. věst. C 257, 15.10.2005.


title: Věc F-61/15: Žaloba podaná dne 23. dubna 2015 – ZZ v. Komise

text:
               6.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/27

         Žaloba podaná dne 23. dubna 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-61/15)
   (2015/C 221/37)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Úřadu Komise pro správu a vyplácení individuálních nároků ze dne 25. září 2014, kterým byl zamítnut nárok žalobce na příspěvek za práci v zahraničí.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv ze dne 25. září 2014, kterým byl zamítnut nárok žalobce na příspěvek za práci v zahraničí,

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-128/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Státní rada) (Řecko) dne 11. března 2010 — Naftiliaki Etaireia Thasou AE v. Ypourgos Emporikis Naftilías

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Státní rada) (Řecko) dne 11. března 2010 — Naftiliaki Etaireia Thasou AE v. Ypourgos Emporikis Naftilías
   (Věc C-128/10)
   2010/C 134/38
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias (Státní rada)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Naftiliaki Etaireia Thasou AE

      Žalované: Ypourgos Emporikis Naftilías

      Předběžná otázka

   Umožňují ustanovení článků 1, 2 a 4 nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž) (Úř. věst. 1992 L 364, s. 7), vykládaných v souladu se zásadou volného pohybu služeb, přijetí vnitrostátní právní úpravy, která stanoví, že majitelé plavidel nesmí poskytovat služby námořní kabotáže bez předchozího správního povolení, pokud: a) účelem dotčeného povolovacího systému je ověřit, zda s ohledem na podmínky v určitém přístavu mohou být námořní spojení ohlášená majitelem plavidla provozována za podmínek bezpečnosti plavidla a za podmínek přístavního pořádku, jakož i ověřit způsobilost plavidla, pro které je povolení požadováno, vplout bez obtíží do určitého přístavu v čase ohlášeném majitelem plavidla jakožto vhodném pro určité spojení, aniž by byla předem prostřednictvím právních předpisů stanovena kritéria, na jejichž základě jsou tyto otázky posuzovány orgánem veřejné správy, zejména v případě, kdy několik majitelů plavidel má zájem o přistání v témže přístavu v téže době; b) takový povolovací režim představuje prostředek k uložení závazku veřejné služby vyznačující se z tohoto hlediska následujícími znaky: i) vztahuje se bez výjimky na veškerou námořní dopravu obsluhující ostrovy, ii) správní orgán příslušný k vydávaní povolení je nadán širokou diskreční pravomocí při ukládání závazku veřejné služby, aniž by byla předem prostřednictvím právních předpisů stanovena kritéria pro výkon této pravomoci, jakož i obsah závazku veřejné služby, který může být případně uložen?


title: Věc F-64/09: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 29. září 2009 — Labate v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Pojištění pro případ pracovních úrazů a nemocí z povolání — Nemoc z povolání — Žaloba pro nečinnost — Nepříslušnost Tribunálu — Postoupení Tribunálu )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/79

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 29. září 2009 — Labate v. Komise
   (Věc F-64/09)
   („Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Pojištění pro případ pracovních úrazů a nemocí z povolání - Nemoc z povolání - Žaloba pro nečinnost - Nepříslušnost Tribunálu - Postoupení Tribunálu“)
   2010/C 24/151
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Kay Labate (Tarquinia, Itálie) (zástupce: I. Forrester, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Předmět věci

   Žaloba na určení protiprávnosti nečinnosti Komise, která nerozhodla o žádosti žalobkyně směřující k uznání toho, že onemocnění, na které její manžel zemřel, bylo nemocí z povolání.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba zapsaná pod číslem jednacím F-64/09, Labate v. Komise, se postupuje Soudu prvního stupně;

               2)

               O nákladech řízení v tomto stupni bude rozhodnuto později.


title: Věc C-99/05: Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne  18. května 2006  – Komise Evropských společenství v. Finská republika

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/29

         Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 18. května 2006 – Komise Evropských společenství v. Finská republika
   (Věc C-99/05) (1)

   (2006/C 178/50)

      Jednací jazyk: finština

   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005


title: Věc T-753/15: Žaloba podaná dne 18. prosince 2015 – Guccio Gucci v. OHIM – Guess? IP Holder (znázornění čtyř propletených písmen G)

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/26

         Žaloba podaná dne 18. prosince 2015 – Guccio Gucci v. OHIM – Guess? IP Holder (znázornění čtyř propletených písmen G)
   (Věc T-753/15)
   (2016/C 078/37)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Guccio Gucci SpA (Florencie, Itálie) (zástupci: P. Roncaglia, F. Rossi a N. Parrotta, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, Spojené státy americké)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie pro obrazovou ochrannou známku znázorňující čtyři propletená písmena G – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 090 048

      Řízení před OHIM: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. října 2015 ve věci R 1703/2014-4.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v tomto řízení.

               —

               uložil společnosti Guess náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v řízení před odvolacím senátem OHIM.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 5 a článku 75 nařízení 207/2009.


title: Věc T-443/04: Žaloba podaná dne 5. listopadu 2004 Italskou republikou proti Komisi Evropských společenství

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/32

         Žaloba podaná dne 5. listopadu 2004 Italskou republikou proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-443/04)
   (2005/C 19/66)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 5. listopadu 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Italskou republikou, zastoupenou Antoniem Cingolem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil přípisy Evropské komise ze dne 27. srpna 2004 (DOCUP Abruzzes), ze dne 3. září 2004 (DOCUP Latium), ze dne 15. září 2004 (POR Molise), ze dne 17. září 2004 (PON Rozvoj místních podniků), ze dne 17. září 2004 (DOCUP Veneto), ze dne 20. září 2004 (POR Calabre) a ze dne 22. září (DOCUP Ligurie), jejichž předmětem je podřídit postup platby záloh v souvislosti s režimy podpor podmínkám, které nejsou vyžadovány platnými právními předpisy, za účelem neoprávněně omezit způsobilost výdajů spojených s používáním dotčených strukturálních fondů,

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou stejné s dovolávanými argumenty ve věci T-345/04, Italská republika proti Komisi. (1)

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Věc C-141/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. března 2013 společností Reber Holding GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 17. ledna 2013 ve věci T-355/09, Reber Holding GmbH & Co. KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. března 2013 společností Reber Holding GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 17. ledna 2013 ve věci T-355/09, Reber Holding GmbH & Co. KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-141/13 P)
   2013/C 141/30
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Reber Holding GmbH & Co. KG (zástupci: O. Spuhler, M. Geitz, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Wedl & Hofmann GmbH

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               1)

               Zrušit rozsudek ze dne 17. ledna 2013 ve věci T-355/09 a rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 9. července 2009 ve věci R 623/2008-4;

               2)

               podpůrně zrušit rozsudek uvedený v bodu I a vrátit věc Tribunálu;

               3)

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tribunál vykládá pojem „skutečného užívání“ uvedený v první větě čl. 42 odst. 2 ve spojení s čl. 42 odst. 3 nařízení o ochranné známce Společenství v tom smyslu, že závisí na úrovni obratu a na počtu prodejních míst. To je nesprávné už z důvodu, že podle relevantní judikatury Soudního dvora není v žádném případě nutné, aby bylo dosaženo určité úrovně obratu proto, aby užívání bylo skutečné.
   I kdyby Tribunál určil, že v projednávané věci nebyla ochranná známka „Waltzertraum“, která je předmětem námitky, skutečně užívána pro čokoládové výrobky, neměl bez dalšího ukončit svůj přezkum.
   Tribunál měl v další fázi přezkumu, s přihlédnutím k zásadám uvedeným v rozsudku Soudního dvora z 19. června 2012 ve věci C-307/10 (dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), vycházet z ručně vyráběných pralinek. V takovém případě by musel přezkoumat, zda předložené důkazy o užívání postačují k prokázání skutečného užívání ochranné známky „Walzertraum“, která je předmětem námitky, pro ručně vyráběné pralinky. Jednoznačně tomu tak je. Tribunál však v tomto přezkumu nepokračoval.
   Napadené rozhodnutí krom toho představuje porušení obecné zásady rovného zacházení. Rozdílné zacházení spočívá především v tom, že Tribunál i v případě ochranné známky, která je předmětem námitky, obecně vycházel z čokoládových výrobků naproti tomu, že se tato ochranná známka používá v souvislosti s ručně vyráběnými pralinkami. Na základě odkazu na čokoládové výrobky by se v případě účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek nutně uplatnila stejná míra pro posouzení skutečného užívání, jako v případě mezinárodního koncernu. To je však v rozporu se zásadou rovného zacházení.
   Z tohoto důvodu je nutné kasačnímu opravnému prostředku vyhovět v plném rozsahu.


title: Věc T-444/11: Žaloba podaná dne 8. srpna 2011 — Gold East Paper (Jiangsu) a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) v. Rada

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/24

         Žaloba podaná dne 8. srpna 2011 — Gold East Paper (Jiangsu) a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) v. Rada
   (Věc T-444/11)
   2011/C 298/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Čína) a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (zástupci: V. Akritidis, Y. Melin a F. Crespo, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 128, s. 18) v rozsahu, ve kterém se týká žalobkyň, a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně deset žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod, vycházející z toho, že výše uloženého vyrovnávacího cla přesahuje výši zjištěných napadnutelných subvencí v rozporu se čl. 15 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení (1), a to v tom, že první uložené ad valorem clo nebylo vyjádřeno jako procento z ceny CIF, nýbrž jako procento z obratu.

               2)

               Druhý žalobní důvod, vycházející z toho, že výhoda vyplývající z poskytnutí užívacích práv k pozemkům ze strany vlády za nižší než přiměřenou cenu nebyla v rozporu se čl. 4, čl. 6 písm. d) a článkem 28 základního antisubvenčního nařízení řádně vypočítána.

               3)

               Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení článku 4 základního antisubvenčního nařízení, protože program osvobození dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky od daně není specifický a v důsledku toho clo uložené za účelem vyrovnání tohoto programu práva porušuje uvedené ustanovení práva.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 7 odst. 3 základního antisubvenčního nařízení, protože rozpočítání výše subvence u osvobození dováženého zařízení od DPH a cla a u vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu bylo rozpočítáno na dobu kratší, než je obvyklá odpisovací doba v dotčeném výrobním odvětví.

               5)

               Pátý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 6 písm. b) základního antisubvenčního nařízení, protože v souvislosti s preferenčním úvěrováním průmyslu natíraného papíru dotčené evropské orgány nezkoumaly, jaký úrok by byli žalobci dostali na trhu.

               6)

               Šestý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 14 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, jelikož uložení vyrovnávacích cel není s ohledem na doprovodné uložení antidumpingových cel nutné.

               7)

               Sedmý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení a nedostatečného odůvodnění, protože dotčené evropské orgány vedly šetření tak, že bylo pravděpodobnější, že v důsledku procesu zjišťování skutkových okolností a posouzení dospějí k závěru, že výrobnímu odvětví EU vzniká újma.

               8)

               Osmý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 2 písm. d) a článku 15 základního antisubvenčního nařízení, protože prováděcí nařízení Rady (EU) č. 452/2011 stanovilo takové cílové rozpětí zisků, jakého výrobní odvětví EU nikdy nedosáhlo.

               9)

               Devátý žalobní důvod, vycházející z toho, že rozhodnutí vyloučit z vymezení dotčeného a obdobného výrobku kotouče pro kotoučové stroje bylo ovlivněno zjevně nesprávnými posouzeními při posuzování skutkových okolností případu a vedlo k porušení článku 8 (újma), čl. 9 odst. 1 (výrobní odvětví Unie) a čl. 10 odst. 6 (procesní legitimace) základního antisubvenčního nařízení.

               10)

               Desátý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 a čl. 8 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení, protože sporné nařízení neobsahuje posouzení, zda uložené clo nejde nad rámec toho, co je nutné k vyrovnání újmy způsobené subvencovanými dovozy.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 188, 18.7.2009, s. 93).


title: Věc F-21/06: Žaloba podaná dne  2. března 2006  – Da Silva v. Komise

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/31

         Žaloba podaná dne 2. března 2006 – Da Silva v. Komise
   (Věc F-21/06)
   (2006/C 108/58)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Joao Da Silva (Brusel, Belgie) (zástupci: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               prohlásit, že je žaloba přípustná a opodstatněná, včetně námitky protiprávnosti, kterou obsahuje;

               —

               zrušit zařazení žalobce do platové třídy A*14, stupně 2, obsažené v rozhodnutí ze dne 18. května 2005, kterým byl žalobce jmenován jako ředitel;

               —

               zařadit žalobce do platové třídy a stupně, do kterých měl být normálně zařazen (nebo jejich ekvivalentu podle zařazení zavedeného novým služebním řádem) podle ustanovení oznámení o volném pracovním místě zveřejněného dne 7. listopadu 2003 na základě čl. 29 odst. 2 služebního řádu (oznámení o pracovním místě ředitele v platové třídě A2);

               —

               znovu úplným způsobem stanovit služební postup žalobce se zpětným účinkem ke dni jeho takto opraveného zařazení do platové třídy a stupně, včetně platby úroků z prodlení;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Dne 7. listopadu 2003 Komise zveřejnila místo ředitele v platové třídě A2 podle čl. 29 odst. 2 služebního řádu. Žalobce, vedoucí útvaru v platové třídě A3, stupni 7, který zastával uvedené místo dočasně, se rozhodl o toto místo ucházet.
   Rozhodnutím ze dne 18. května 2005 byl jmenován na volné pracovní místo a zařazen do platové třídy A*14, stupně 2, s datem platnosti stanoveným na 16. září 2004.
   Ve své žalobě žalobce uplatňuje, že toto zařazení je nižší než platová třída A2, nyní A*15, které bylo uvedeno v oznámení o volném pracovním místě. Navíc je toto zařazení rovněž nižší než zařazení žalobce před jeho jmenováním na místo ředitele, když byl vedoucím útvaru. Tento výsledek není konsistentní se skutečností, že místo ředitele zahrnuje vyšší funkce a odpovědnosti.
   Žalobce se domnívá, že jeho zařazení porušuje čl. 2 odst. 1 a čl. 5 odst. 5 přílohy XIII služebního řádu. Bylo rovněž porušeno několik zásad: zásada zákazu diskriminace, zásada rovnocennosti pracovních míst a platových tříd, uvedená v čl. 7 odst. 1 jako základní zásada zaručují rovné zacházení s úředníky, zásady zákazu zpětné účinnosti, právní jistoty a ochrany legitimního očekávání, jakož i zásady řádné správy a péče. Krom toho došlo k porušení nároku na služební postup a zájmu služby.
   Žalobce podpůrně uplatňuje, že čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu je protiprávní.


title: Věc C-447/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Svea hovrätt (Švédsko) dne 13. října 2008 – Otto Sjöberg v. Åklagaren

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Svea hovrätt (Švédsko) dne 13. října 2008 – Otto Sjöberg v. Åklagaren
   (Věc C-447/08)
   (2008/C 327/28)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Svea hovrätt
   Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Otto Sjöberg

      Odpůrkyně: Åklagaren
   Předběžné otázky

               1)

               Může být za určitých okolností přijatelná diskriminace na základě státní příslušnosti ve vnitrostátním odvětví hazardních her a loterií s ohledem na naléhavé důvody obecného zájmu?

               2)

               Existuje-li více cílů sledovaných restriktivní politikou uplatňovanou ve vnitrostátním odvětví hazardních her a loterií, a jedním z těchto cílů je financování sociálních činností, lze takové financování považovat za dodatečný zisk vyplývající z takové restriktivní politiky? V případě záporné odpovědi na tuto otázku, je uplatňovaná restriktivní politika přesto přijatelná, pokud nelze cíl spočívající ve financování sociálních činností považovat za hlavní cíl takové restriktivní politiky?

               3)

               Může se stát dovolávat naléhavých důvodů obecného zájmu jako odůvodnění restriktivní politiky v odvětví hazardních her, pokud státem ovládané společnosti provádějí marketing hazardních her a loterií, jejichž výnosy náležejí státu, a jedním z několika cílů takového marketingu je financování sociálních činností? V případě záporné odpovědi na tuto otázku, je uplatňovaná restriktivní politika přesto přijatelná, pokud financování sociálních činností není shledáno hlavním cílem takového marketingu?

               4)

               Může být všeobecný zákaz marketingu hazardních her a sázek organizovaných v jiném členském státě loterijní společností, která má v takovém státě sídlo a podléhá dohledu orgánů dotčeného členského státu, přiměřený cíli spočívajícímu v kontrole a dohledu nad provozováním hazardních her, pokud současně neexistují žádná omezení pro marketing hazardních her a loterií organizovaných loterijními společnostmi se sídlem v členském státě, který uplatňuje takovou restriktivní politiku? Jaká bude odpověď na tuto otázku, pokud je cílem takového postupu omezení hazardních her?

               5)

               Je provozovatel hazardních her, který získal koncesi k provozování určitých hazardních her v určitém státu a který podléhá dohledu příslušného orgánu takového státu, oprávněn provádět marketing svých produktů v odvětví hazardních her v jiných členských státech, například prostřednictvím inzerátů v novinách, aniž by nejdříve požádal o vydání koncese příslušné orgány takových států? V případě kladné odpovědi na tuto otázku, znamená to, že předpisy členského státu, které jsou založeny na ukládání trestních sankcí za propagaci účasti na loteriích organizovaných v zahraničí, tvoří překážku svobody usazování a svobody poskytování služeb, kterou nelze v žádném případě přijmout na základě naléhavých důvodů obecného zájmu? Má z hlediska odpovědi na první otázku nějaký význam, zda se členský stát, kde má provozovatel hazardních her sídlo, dovolává stejných naléhavých důvodů obecného zájmu jako stát, v němž má provozovatel v úmyslu provádět marketing svých hazardních her?


title: Věc T-625/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. října 2015 – The Tea Board v. OHIM – Delta Lingerie (Darjeeling collection de lingerie) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Obrazová ochranná známka Darjeeling collection de lingerie — Starší kolektivní slovní a obrazové ochranné známky Společenství DARJEELING — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 5 odst. 5 nařízení č. 207/2009“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. října 2015 – The Tea Board v. OHIM – Delta Lingerie (Darjeeling collection de lingerie)
   (Věc T-625/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Obrazová ochranná známka Darjeeling collection de lingerie - Starší kolektivní slovní a obrazové ochranné známky Společenství DARJEELING - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 5 odst. 5 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 389/40)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Tea Board (Kalkata, Indie) (zástupci: A. Nordemann a M. Maier, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Palmero Cabezas, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Delta Lingerie (Cachan, Francie) (zástupci: G. Marchais a P. Martini-Berthon, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. září 2013 (věc R 1502/2012-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi The Tea Board a Delta Lingerie.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 17. září 2013 (věc R 1502/2012-2) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká produktů dotčených přihlašovanou ochrannou známkou a zařazených do třídy 25 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, v platném znění, a „služeb maloobchodního prodeje dámského spodního prádla, parfémů, toaletních vod a kosmetiky, domácího a koupelnového textilu“, dotčených přihlašovanou ochrannou známkou a zařazených do třídy 35 ve smyslu uvedené dohody.

               2.

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3.

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 45, 15.2,2014.


title: Věc C-446/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgie) – Trestní řízení proti Ioannisu Doulamisovi (Článek 81 ES ve spojení s článkem 10 ES — Vnitrostátní právní předpisy zakazující reklamu v oblasti poskytování zubní péče)

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/2

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgie) – Trestní řízení proti Ioannisu Doulamisovi
   (Věc C-446/05) (1)

   (Článek 81 ES ve spojení s článkem 10 ES - Vnitrostátní právní předpisy zakazující reklamu v oblasti poskytování zubní péče)
   (2008/C 116/03)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal de première instance de Bruxelles
   Účastník původního trestního řízení
   Ioannis Doulamis.

      Za přítomnosti: Union des Dentistes et Stomatologistes de Belgique (UPR), Jeana Totolidise
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal de première instance de Bruxelles – Výklad článku 81, čl. 10 odst. 2 a čl. 3 bod 1 písm. g) Smlouvy o založení ES – Vnitrostátní předpisy zakazující jakoukoliv reklamu v oblasti zubní péče
   Výrok
   Článek 81 ES ve spojení s čl. 3 odst. 1 písm. g) ES a čl. 10 druhým pododstavcem ES nebrání takovým vnitrostátním právním předpisům, jako je zákon ze dne 15. dubna 1958 o reklamě v oblasti zubní péče, které zakazují každému a poskytovatelům zubní péče v rámci svobodného povolání nebo zubařské praxe využít jakoukoli reklamu v oblasti zubní péče.

      (1)  Úř. věst. C 48, 25.2.2006.


title: Věc C-286/08: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika ( Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 2006/12/ES a 91/689/EHS — Nebezpečné odpady — Povinnost vypracovat a přijmout plán pro nakládání s nebezpečnými odpady — Povinnost vybudovat jednotnou a přiměřenou síť zařízení na odstraňování nebezpečných odpadů — Směrnice 1999/31/ES — Ukládání odpadů na skládky — Odstraňování nebezpečných odpadů )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/21

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-286/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 2006/12/ES a 91/689/EHS - Nebezpečné odpady - Povinnost vypracovat a přijmout plán pro nakládání s nebezpečnými odpady - Povinnost vybudovat jednotnou a přiměřenou síť zařízení na odstraňování nebezpečných odpadů - Směrnice 1999/31/ES - Ukládání odpadů na skládky - Odstraňování nebezpečných odpadů“)
   2009/C 267/36
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia a J.-B. Laignelot, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupce: E. Skandalou, zmocněnec)

      Předmět

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 1 odst. 2 a článku 6 směrnice Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech (Úř. věst. L 377, s. 20; Zvl. vyd. 15/02, s. 78) a čl. 5 odst. 1 a 2, čl. 7 odst. 1 a článků 4 a 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 o odpadech (Úř. věst. L 114, s. 9) [dříve směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975, ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991 ] — Porušení čl. 3 odst. 1, článků 6 až 9 a článků 13 a 14 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. L 182, s. 1; Zvl. vyd. 15/04, s. 228) — Nevypracování plánu pro nakládání s nebezpečnými odpady v souladu s požadavky právních předpisů Společenství a nevybudování jednotné a přiměřené sítě zařízení na odstraňování nebezpečných odpadů — Nesplnění povinností, co se týče nakládání s odpady a ukládání odpadů na skládky

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že

                           —

                           v přiměřené lhůtě nevypracovala ani nepřijala plán pro nakládání s nebezpečnými odpady v souladu s požadavky použitelných právních předpisů Společenství a nevybudovala jednotnou a přiměřenou síť zařízení na odstraňování nebezpečných odpadů s využitím metod, které nejlépe zaručují vysokou úroveň ochrany životního prostředí a lidského zdraví,

                           —

                           nepřijala veškerá nezbytná opatření k zajištění souladu nakládání s nebezpečnými odpady s články 4 a 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 o odpadech, jakož i s čl. 3 odst. 1, články 6 až 9 a články 13 a 14 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají, zaprvé, z čl. 1 odst. 2 a článku 6 směrnice Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech, ve spojení s čl. 5 odst. 1 a 2, jakož i čl. 7 odst. 1 směrnice 2006/12, zadruhé, z čl. 1 odst. 2 směrnice 91/689, ve spojení s ustanoveními článků 4 a 8 směrnice 2006/12, jakož i, zatřetí, z čl. 3 odst. 1, článků 6 až 9 a článků 13 a 14 směrnice 1999/31.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc T-409/09: Žaloba podaná dne 5. října 2009 — Evropaïki Dynamiki v. Komise

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/27

         Žaloba podaná dne 5. října 2009 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-409/09)
   2010/C 11/54
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               uložit Komisi, aby uhradila žalobkyni částku ve výši 2 000 000 eur, která odpovídá hrubému zisku žalobkyně (50 % hodnoty zakázky);

               —

               uložit Komisi, aby uhradila žalobkyni částku ve výši 100 000 eur, která odpovídá škodě, kterou utrpěla z toho důvodu, že ji nebyla přidělena zakázka;

               —

               uložit Komisi, aby uhradila žalobkyni právní náklady a ostatní náklady a výdaje vynaložené v souvislosti s touto žalobou, a to i v případě, že tato žaloba bude zamítnuta.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V projednávané věci podává žalobkyně žalobu na určení mimosmluvní odpovědnosti vzniklé ze škody, kterou údajně utrpěla v důsledku rozhodnutí Komise ze dne 15. září 2004, kterým byla odmítnuta její nabídka předložená v odpověď na veřejné nabídkové řízení FISH/2004/02 na dodávku počítačů a poskytování souvisejících služeb spojených s informačními systémy generálního ředitelství pro rybolov (1) a kterým byla zakázka přidělena jinému uchazeči. Ve svém rozsudku ze dne 10. září 2008 (2) Soud prvního stupně rozhodl, že když Komise přijímala uvedené rozhodnutí, nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění, kterou má podle článku 100 finančního nařízení (3) a článku 149 prováděcích pravidel.
   Na podporu svých návrhových žádání žalobkyně uvádí, že výše uvedený rozsudek Soudu uznal, že výběrová komise zaměnila kritéria pro přidělování zakázek s kritérii pro výběr a nesprávně posoudila nabídku žalobkyně a odmítla ji tedy neoprávněně.
   Dále žalobkyně vznáší další tvrzení týkající se nesrovnalostí ve výše uvedeném výběrovém řízení, která byla předložena ve věci C-465/04 a která Soud nepřezkoumal ani se k nim nevyjádřil. Žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu zákazu diskriminace a volné hospodářské soutěže a zásadu řádné správy a náležité péče a že dopustila zjevného nesprávného posouzení. Tvrdí, že za takových okolností je porušení práva Společenství dostatečně vážným porušením práva.
   Vzhledem k tomu, že Soud zrušil rozhodnutí Komise poté, co byla zakázka přidělená na základě zrušeného rozhodnutí úplně provedena, žádá žalobkyně náhradu škody za nepřidělení uvedené zakázky jakož i za ztrátu příležitosti.

      (1)  Úř. věst. 2004/S 73-061407

      (2)  (T-465/04, Evropaïki Dynamiki v. Komise, Sb. rozh. s. II-00154).

      (3)  Nařízení Rady (ES, EURATOM) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).


title: Věc F-117/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 1. srpna 2016 – Cat v. Komise „Veřejná služba – Smluvní zaměstnanci – Důchody – Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu – Převod nároků na důchod nabytých v jiných důchodových systémech do důchodového systému Unie – Rozhodnutí o uznání odpracovaných let, které uplatňuje nová obecná prováděcí ustanovení (OPU) k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu – Článek 81 jednacího řádu – Zjevně neopodstatněná žaloba“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/52

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 1. srpna 2016 – Cat v. Komise
      (Věc F-117/14) (1)

      („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Důchody - Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu - Převod nároků na důchod nabytých v jiných důchodových systémech do důchodového systému Unie - Rozhodnutí o uznání odpracovaných let, které uplatňuje nová obecná prováděcí ustanovení (OPU) k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu - Článek 81 jednacího řádu - Zjevně neopodstatněná žaloba“)
      (2016/C 364/67)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Michel Cat (Cotonou, Benin) (zástupci: J.-N. Louis, R. Metz a D. Verbeke, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci, poté G. Gattinara, zmocněnec)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí týkajících se převodu důchodových nároků žalobce do důchodového systému Unie, které uplatňuje nová obecná prováděcí ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu úředníků.

         Výrok usnesení

                  1)

                  Žaloba se zamítá jako zjevně neopodstatněná.

                  2)

                  Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015, s. 56.


title: Věc T-418/13: Žaloba podaná dne 13. srpna 2013 — Richter + Frenzel v. OHIM — Richter (Richter+Frenzel)

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/33

         Žaloba podaná dne 13. srpna 2013 — Richter + Frenzel v. OHIM — Richter (Richter+Frenzel)
   (Věc T-418/13)
   2013/C 325/56
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Richter + Frenzel GmbH + Co. KG (Würzburg, Německo) (zástupce: D. Altenburg, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ferdinand Richter GmbH (Pasching, Rakousko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. března 2013 (R 2001/2011-4),

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů odvolacího řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Richter + Frenzel“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 1, 6, 7, 8, 9, 11, 16, 17, 19, 20, 24, 25, 35, 37, 39, 41 a 42 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 8 545 998

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Ferdinand Richter GmbH

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „RICHTER“, obrazová ochranná známka „RICHTER edition“ a ochranná známka „RICHTER“ používaná v obchodním styku v Rakousku, která není zapsaná

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009


title: Věc T-156/09: Žaloba podaná dne 17. dubna 2009 — Four Ace International v. OHIM (skiken)

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/43

         Žaloba podaná dne 17. dubna 2009 — Four Ace International v. OHIM (skiken)
   (Věc T-156/09)
   2009/C 153/84
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Four Ace International Ltd (zástupce: G. Uphoff, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ve věci R 519/2008-4 ze dne 6. února 2009, doručené dne 11. února 2009, které se týká přihlášky ochranné známky Společenství č. 5 819 371 a změnit ho v rozsahu, v němž zápis bude proveden také pro následující výrobky a služby: třída 39 — organizace cest a třída 41 — výchova; vzdělávání; zábava; sportovní a kulturní činnosti;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „skiken“ pro služby zařazené do tříd 35, 39, 41 a 43

      Rozhodnutí průzkumového referenta: částečné zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009) (1), neboť přihlašovaná ochranná známka má nezbytnou rozlišovací způsobilost a neexistuje žádná potřeba dostupnosti.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-284/10: Žaloba podaná dne 25. června 2010 — Milux v. OHIM (IMPLANTCONTROL)

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/48

         Žaloba podaná dne 25. června 2010 — Milux v. OHIM (IMPLANTCONTROL)
   (Věc T-284/10)
   ()
   2010/C 234/86
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Milux Holding S.A. (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: J. Bojs, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. června 2010 ve věci R 1438/2009-4;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „IMPLANTCONTROL“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 10 a 44

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně použil zásadu zákazu diskriminace ve vztahu ke skutkovým okolnostem v projednávané věci; podpůrně, porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně dospěl k závěru, že přihlašovaná ochranná známka nemá dostatečnou inherentní rozlišovací způsobilost.


title: Věc F-67/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 8. července 2010 — Lesniak v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Jmenování — Dočasní zaměstnanci jmenovaní úředníky — Žadatelé zapsaní na seznam kandidátů vhodných na přijetí před vstupem nového služebního řádu v platnost — Přechodná pravidla pro zařazení do platového stupně při přijetí — Zařazení do platového stupně podle nových, méně výhodných, pravidel — Článek 5 odst. 4 a čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/55

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 8. července 2010 — Lesniak v. Komise
   (Věc F-67/06) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Jmenování - Dočasní zaměstnanci jmenovaní úředníky - Žadatelé zapsaní na seznam kandidátů vhodných na přijetí před vstupem nového služebního řádu v platnost - Přechodná pravidla pro zařazení do platového stupně při přijetí - Zařazení do platového stupně podle nových, méně výhodných, pravidel - Článek 5 odst. 4 a čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu)
   2010/C 234/100
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Christophe Lesniak (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Cooeln, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a H. Krämer, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: M. Simm a I. Šulce, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 8. srpna 2005 o jmenování žalobce, v té době dočasného zaměstnance zařazeného do platové třídy A*10, platového stupně 2, a úspěšného uchazeče vnějšího výběrového řízení PE/99/A, úředníkem ve zkušební době se zařazením do platové třídy A*6, platového stupně 2

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 178, 29.7.2006, s. 43.


title: Věc C-533/09: Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 15. prosince 2011 — Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/8

         Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 15. prosince 2011 — Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-533/09) (1)

   2012/C 109/15
   Jednací jazyk: portugalština
   Předseda šestého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Věc T-318/16: Žaloba podaná dne 21. června 2016 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-444S)

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/31

         Žaloba podaná dne 21. června 2016 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-444S)
   (Věc T-318/16)
   (2016/C 287/38)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: český

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Moravia Consulting spol. s r. o. (Brno, Česká republika) (zástupce: M. Kyjovský, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník v řízení před odvolacím senátem: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka EU „SDC-444S“ – Přihláška č. 12 780 061

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. dubna 2016 ve věci R 1573/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje(í), aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný(é) žalobní důvod(y)

               —

               porušení čl. 8, odst. 4 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 52, odst. 1, písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 76, odst. 1 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení pravidla 50, odst. 1 nařízení č. 2868/95.


title: Věc C-82/06: Žaloba podaná dne  8. února 2006  Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/17

         Žaloba podaná dne 8. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-82/06)
   (2006/C 86/32)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 8. února 2006 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou D. Recchia a M. Konstantinidisem, jako zmocněnci.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Italská republika tím, že nevypracovala ani neoznámila

                           —

                           plán pro nakládání s odpady v souladu s čl. 7 odst. 1 směrnice 75/442/EHS (1) ve znění pozdějších předpisů, pro provincii Rimini,

                           —

                           plán pro nakládání s odpady obsahující místa nebo zařízení pro nakládání s odpady a s nebezpečnými odpady v souladu s čl. 7 odst. 1 čtvrtou odrážkou směrnice 75/442/EHS ve znění pozdějších předpisů, pro region Latium,

                           —

                           plán pro nakládání s odpady v souladu s článkem 6 směrnice 91/689/EHS (2) pro regiony Friuli Venezia-Giulia a Puglia a pro autonomní provincii Bolzano Alto-Adige, jakož i pro provincii Rimini,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 1 směrnice 75/442/EHS o odpadech, ve znění pozdějších předpisů a článku 6 směrnice 91/689/EHS o nebezpečných odpadech;

               2.

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Členské státy mají podle článku 7 směrnice o odpadech, ve znění pozdějších předpisů a článku 6 směrnice o nebezpečných odpadech povinnost vypracovat a oznámit Komisi plány pro nakládání s odpady.
   Současná situace v Itálii je taková, že vypracování a oznámení plánů pro nakládání s odpady není úplné. Do dnešního dne Komise ještě neobdržela oznámení o všech plánech ve smyslu dvou výše uvedených směrnic.

      (1)  Úř. věst. L 194, s. 39; Zvl. vyd. 15/01, s. 23.

      (2)  Úř. věst. L 377, s. 20; Zvl. vyd. 15/02, s. 78.


title: Věc C-483/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia provincial de Tarragona (Španělsko) dne 30. listopadu 2009 — Trestní řízení proti Magatte Gueye

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia provincial de Tarragona (Španělsko) dne 30. listopadu 2009 — Trestní řízení proti Magatte Gueye
   (Věc C-483/09)
   2010/C 37/20
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia provincial de Tarragona

      Účastníci původního řízení

      Obviněná: Magatte Gueye

      Ostatní účastníci řízení: Ministerio Fiscal a Eva Caldes

      Předběžné otázky

               1)

               Má být právo oběti být pochopena, které se uvádí v osmém bodu odůvodnění rámcového rozhodnutí (1), vykládáno jako pozitivní povinnost státních orgánů pověřených stíháním a trestáním škodlivých jednání umožnit, aby oběť vyjádřila své hodnocení, úvahu a názor ohledně přímých účinků, které na její život mohou vyplynout z uložení trestů pachateli, s nímž udržuje rodinný nebo intenzivní citový vztah?

               2)

               Má být článek 2 rámcového rozhodnutí 2001/220/SVV vykládán v tom smyslu, že povinnost států uznávat práva a oprávněné zájmy oběti znamená vzít v úvahu její názor, když trestní důsledky řízení mohou podstatným a přímým způsobem ohrozit výkon jejího práva na svobodný rozvoj osobnosti a soukromého a rodinného života?

               3)

               Má být článek 2 rámcového rozhodnutí 2001/220/SVV vykládán v tom smyslu, že státní orgány nemohou přestat brát v úvahu svobodnou vůli oběti, když se staví proti uložení nebo zachování zákazu přiblížení, když je útočník členem její rodiny a není zjištěna objektivní situace rizika opakování trestné činnosti, je zjištěna taková úroveň osobního, společenského, kulturního a citového rozvoje, která vylučuje prognózu podřízenosti pachateli, nebo je naopak třeba zachovat vhodnost tohoto opatření v každém případě s ohledem na specifickou typologii této trestné činnosti?

               4)

               Má být článek 8 rámcového rozhodnutí 2001/220/SVV, když stanoví, že státy zajistí přiměřenou úroveň ochrany oběti, vykládán v tom smyslu, že umožňuje povinné a všeobecné ukládání zákazu přiblížení nebo zákazu styku jako vedlejších trestů ve všech případech, v nichž je dotyčná osoba obětí trestných činů spáchaných v prostředí rodiny, s ohledem na specifickou typologii této trestné činnosti, nebo článek 8 naopak vyžaduje provést individualizované vyvážení, které umožní zjistit případ od případu přiměřenou úroveň ochrany s ohledem na soupeřící zájmy?

               5)

               Má být článek 10 rámcového rozhodnutí 2001/220/SVV vykládán v tom smyslu, že umožňuje vyloučit obecným způsobem mediaci v trestních řízeních týkajících se trestné činnosti páchané v prostředí rodiny s ohledem na specifickou typologii této trestné činnosti, nebo má naopak být umožněna mediace rovněž v tomto typu řízení při vyvažování soupeřících zájmů případ od případu?

      (1)  Rámcové rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 o postavení obětí v trestním řízení


title: Věc T-297/15 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2016 – Coedo Suárez v. Rada „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Disciplinární opatření — Zbavení funkce se snížením příspěvku v invaliditě — Odmítnutí žaloby v prvním stupni — Nesprávné právní posouzení — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2016 – Coedo Suárez v. Rada
   (Věc T-297/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Disciplinární opatření - Zbavení funkce se snížením příspěvku v invaliditě - Odmítnutí žaloby v prvním stupni - Nesprávné právní posouzení - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 078/28)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Ángel Coedo Suárez (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a M. Veiga, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 26. března 2015, Coedo Suárez v. Rada (F-38/14, Sb. VS, EU:F:2015:25) a směřující ke zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 26. března 2015, Coedo Suárez v. Rada (F–38/14), se zrušuje v rozsahu, v němž zamítá druhou část prvního žalobního důvodu, týkající se posouzení polehčujících okolností.

               2)

               Žaloba podaná Ángelem Coedo Suárezem k Soudu pro veřejnou službu ve věci F–38/14 se zamítá.

               3)

               A. Coedo Suárezi nahradí náklady řízení před Soudem pro veřejnou službu, ponese vlastní náklady tohoto řízení a nahradí polovinu nákladů tohoto řízení vynaložených Radou Evropské unie.

               4)

               Rada ponese polovinu vlastních nákladů tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 27.7.2015.


               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/31

         Určení soudce nahrazujícího předsedu pro účely rozhodování o předběžných opatřeních
   (2008/C 171/54)
   Soud prvního stupně dne 12. června 2008 v návaznosti na demisi soudce J. D. Cooka rozhodl o změně rozhodnutí ze dne 19. září 2007 a určil v souladu s článkem 106 jednacího řádu soudce S. Papasavvase, aby v období od 1. července 2008 do 30. června 2009 nahradil pro účely rozhodování o předběžných opatřeních předsedu Soudu v případě jeho nepřítomnosti nebo překážky na jeho straně.