title: Věc C-498/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) dne 16. září 2013 — Agrooikosystimata EPE v. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon, Perifereia Thessalias

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/49

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) dne 16. září 2013 — Agrooikosystimata EPE v. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon, Perifereia Thessalias
   (Věc C-498/13)
   2013/C 344/85
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Agrooikosystimata EPE

      Žalovaní: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon, Perifereia Thessalias

      Předběžná otázka

   Je k tomu, aby vznikl nárok na zařazení do dlouhodobého programu pro vynětí půdy ze zemědělské půdy v souladu s režimem zavedeným nařízením (EHS) č. 2078/92 (1) a nařízením (ES) č.746/96 (2), nezbytný status zemědělce nebo stačí nést hospodářské riziko integrovaného podniku, za jehož řízení je nesena odpovědnost?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 ze dne 30. června 1992 o zemědělských výrobních metodách slučitelných s požadavky ochrany životního prostředí a zachováním venkova (Úř. věst. L 215, s.85) (neoficiální překlad).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 746/96 ze dne 24. dubna 1996, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 o zemědělských výrobních metodách slučitelných s požadavky ochrany životního prostředí a zachováním venkova (Úř. věst. L 102, s.19) (neoficiální překlad).


title: Věc F-122/14: Žaloba podaná dne 27. října 2014 – ZZ v. Komise

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/58

         Žaloba podaná dne 27. října 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-122/14)
   (2015/C 007/74)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: J.-N. Louis, R. Metz a D. Verbeke, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Určení, že se nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1023/2013 ze dne 22. října 2013, kterým se mění služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie, nepoužije v rozsahu, ve kterém ruší metodu úpravy odměn a zavádí solidární daň, a zrušení rozhodnutí Rady, kterým se tato solidární daň počínaje dnem 1. ledna 2014 ukládá na odměnu žalobce, ačkoli se na tuto odměnu po dobu od 1. ledna 2014 do 30. června 2015 nevztahuje úprava odměn.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Určit, že se nařízení 1012/2013 nepoužije v rozsahu, ve kterém po dobu od 1. ledna 2014 do 30. června 2015 ruší metodu úpravy odměn a po stejnou dobu zavádí „solidární“ daň ve výši 6 %;

               —

               v důsledku toho zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-488/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2011 — Galileo International Technology v. OHIM — Galileo Sistemas y Servicios (GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS — Starší slovní ochranné známky Společenství GALILEO — Starší obrazová ochranné známka Společenství powered by Galileo — Starší obrazové ochranné známky Společenství GALILEO INTERNATIONAL — Relativní důvod zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2011 — Galileo International Technology v. OHIM — Galileo Sistemas y Servicios (GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS)
   (Věc T-488/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS - Starší slovní ochranné známky Společenství GALILEO - Starší obrazová ochranné známka Společenství powered by Galileo - Starší obrazové ochranné známky Společenství GALILEO INTERNATIONAL - Relativní důvod zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 340/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (zástupci: S. Malynicz, barrister, M. Blair a K. Gilbert, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Mondéjar Ortuño a P. Bullock, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Galileo Sistemas y Servicios, SL (Madrid, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. srpna 2008 (věc R 403/2006-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Galileo International Technology, LLC a Galileo Sistemas y Servicios, SL.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Galileo International Technology, LLC se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 24.1.2009.


title: Věc C-243/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de commerce de Charleroi (Belgie) dne 30. května 2006 – SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Sdružení evropských fotbalových klubů v. Mezinárodní federace fotbalových asociací (FIFA)

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de commerce de Charleroi (Belgie) dne 30. května 2006 – SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Sdružení evropských fotbalových klubů v. Mezinárodní federace fotbalových asociací (FIFA)
   (Věc C-243/06)
   (2006/C 212/18)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal de commerce de Charleroi
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Sdružení evropských fotbalových klubů

      Žalovaná: Mezinárodní federace fotbalových asociací (FIFA)
   Předběžné otázka
   Představují povinnosti uložené klubům a fotbalovým hráčům, kteří mají pracovní smlouvu s těmito kluby, ustanoveními stanov a předpisů FIFA, která upravují povinné a bezúplatné uvolňování hráčů národním federacím, jakož i jednostranné a závazné stanovení koordinovaného mezinárodního kalendáře zápasů, nedovolená omezení hospodářské soutěže nebo zneužití dominantního postavení nebo překážky výkonu základních svobod přiznaných Smlouvou o ES, a jsou tedy v rozporu s články 81 a 82 Smlouvy nebo s jakýmkoliv jiným ustanovením práva Společenství, zvláště s články 39 a 49 Smlouvy?


title: Věc T-696/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. září 2014 Bernatem Montagut Viladotem proti rozsudku vydanému dne 15. července 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-160/12, Montagut v. Komise

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/58

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. září 2014 Bernatem Montagut Viladotem proti rozsudku vydanému dne 15. července 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-160/12, Montagut v. Komise
   (Věc T-696/14 P)
   2014/C 409/79
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Bernat Montagut Viladot (Schaerbeek, Belgie) (zástupci: F. Rodríguez-Gigirey Pérez a J. Simón Sánchez, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. července 2014 ve věci F-160/12, Montagut v. Komise;

               —

               prohlásil žalobu B. Montagut Viladota ve věci F-160/12 za přípustnou a opodstatněnou a této žalobě vyhověl;

               —

               vyhověl v souladu s článkem 139 jednacího řádu návrhovým žádáním žalobce uvedeným v žalobě a zrušil rozhodnutí ze dne 8. února 2012, kterým je B. Montagut vyloučen z přístupu k seznamu úspěšných uchazečů, a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tento kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. července 2014 ve věci F-160/12, Montagut Viladot v. Komise, kterým byl zamítnut návrh žalobce na zrušení rozhodnutí výběrové komise výběrového řízení EPSO/AD/206/11 (AD 5) o nezahrnutí jména žalobce na seznam úspěšných uchazečů vzešlý z uvedeného výběrového řízení.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatel tři důvody kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod, vycházející z nesprávného právního posouzení spočívajícího ve způsobu, jakým nalézací soud vyložil ustanovení obsažená v hlavě 3 bodě 2 přílohy oznámení o výběrovém řízení a španělskou právní úpravu vysokoškolských diplomů

                           —

                           V této souvislosti navrhovatel uvádí, že se Soud soustředil výhradně na skutečnost, že vysokoškolský diplom B. Montaguta není „oficiálním dokladem“, což navrhovatel nezpochybňuje ani nepopírá, aniž se – v rozporu s vlastní judikaturou – vypořádal s tím, že diplom B. Montaguta je vysokoškolský diplom, což je požadavek uvedený v oznámení: „vzdělání na úrovni dokončeného vysokoškolského vzdělání v délce alespoň tří let doložené diplomem“.

               2.

               Druhý důvod, vycházející z porušení zásady právní jistoty

                           —

                           V této souvislosti navrhovatel uvádí, že Soud v rozsudku neprovedl řádné ani platné posouzení španělské právní úpravy – Ley de Universidades 6/2001 (zákonem č. 6/2001, o vysokých školách) – ve vztahu k vysokoškolskému diplomu B. Montaguta pro účely jeho zařazení na seznam úspěšných uchazečů, a dále že nerespektoval svou vlastní judikaturu v podobných případech (Thomé v. Komise, F-97/12) ani základní podmínky uvedené v oznámení o výběrovém řízení v souladu s pravidly týkajícími se ustanovení hlavy 3 bodu 2 přílohy onoho oznámení.

               3.

               Třetí důvod, vycházející z porušení zásady ochrany legitimního očekávání

                           —

                           V této souvislosti navrhovatel uvádí, že Soud v rozsudku neprovedl platné posouzení legitimního očekávání B. Montaguta, který očekával, že po sdělení ze dne 12. srpna 2011 bude zařazen na seznam úspěšných uchazečů, a omezil se jen na otázku dodržení použitelných právních předpisů.


title: Věc F-48/14: Žaloba podaná dne 22. května 2014 – ZZ v. Komise

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/35

         Žaloba podaná dne 22. května 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-48/14)
   2014/C 235/47
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: R. Duta, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí ze dne 14. února 2014, ve kterém výběrová komise zřízená ve výběrovém řízení EU Careers EPSO/AD/177/10-AUDIT2013-Administrateurs-AD5 po přezkumu potvrdila původní rozhodnutí výběrové komise z 3. října 2013, že žalobce nebude připuštěn do fáze hodnotícího centra výběrového řízení, a dále v případě potřeby zrušení původního rozhodnutí výběrové komise z 3. října 2013.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí výběrové komise z 14. února 2014 a 3. října 2013, podle kterých byla jeho přihláška do výběrového řízení EPSO/AD/177/10-AUDIT2013-Administrateurs-AD5 zamítnuta;

               —

               uložit všechny právní povinnosti v dané oblasti;

               —

               uložit Komisi zaplacení částky 5  000 eur, nebo jakékoliv jiné – i vyšší – částky, kterou stanoví Soud pro veřejnou službu ex aequo et bono, jako náhradu za svévolné zpracování jeho přihlášky;

               —

               uložit Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.


title: Věc C-201/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemí) dne 27. dubna 2012 — Z v. Minister voor Immigratie en Asiel

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemí) dne 27. dubna 2012 — Z v. Minister voor Immigratie en Asiel
   (Věc C-201/12)
   2012/C 217/16
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Z

      Žalovaný: Minister voor Immigratie en Asiel

      Předběžné otázky

               1)

               Tvoří cizinci s homosexuální orientací určitou společenskou vrstvu ve smyslu čl. 10 odst. 1 písm. d) směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (Úř. věst. L 304, s. 12, dále jen: „směrnice“)?

               2)

               Pokud je třeba na otázku 1 odpovědět kladně: Jaká homosexuální jednání spadají do oblasti působnosti směrnice a mohou akty pronásledování z důvodu těchto jednání, jsou-li splněny ostatní podmínky, vést k uznání postavení uprchlíka? Tato otázka se skládá z následujících podotázek:

                           a)

                           Může být od homosexuálních cizinců očekáváno, že svou sexuální orientaci ve své zemi původu budou přede všemi tajit, aby se vyhnuli pronásledování?

                           b)

                           Pokud je třeba na předchozí podotázku odpovědět záporně: Lze od homosexuálního cizince očekávat, že se zdrží vyjádření své sexuální orientace ve své zemi původu, aby se vyhnul pronásledování, a pokud ano, v jaké míře? Může být od homosexuálů očekáváno více zdrženlivosti než od heterosexuálů?

                           c)

                           Pokud lze v této souvislosti rozlišovat mezi vyjádřeními, která se týkají jádra sexuální orientace, a takovými, u kterých tomu tak není: Co se rozumí jádrem sexuální orientace a jak je možno jej určit?

               3)

               Představuje již samotná skutečnost, že je homosexuální jednání podle Code Pénal Senegalu diskriminačním způsobem trestné a hrozí za něj trest odnětí svobody, akt pronásledování ve smyslu čl. 9 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 9 odst. 2 písm. c) směrnice? Pokud nikoliv: Za jakých okolností by tomu tak bylo?


title: Věc C-482/15 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 26. října 2016 – Westermann Lernspielverlage GmbH, dříve Westermann Lernspielverlag GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví „Kasační opravný prostředek — Přihláška ochranné známky Evropské unie — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky ‚bambino‘ a ‚lük‘ — Námitkové řízení — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek ‚bambino‘ — Částečné zamítnutí zápisu — Zrušení starší ochranné známky, na níž jsou námitky založeny — Dopis navrhovatelky informující Tribunál o tomto zrušení — Skutečnost, že Tribunál odmítl založit dopis do spisu ve věci — Nedostatek odůvodnění“

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/22

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 26. října 2016 – Westermann Lernspielverlage GmbH, dříve Westermann Lernspielverlag GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
   (Věc C-482/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Přihláška ochranné známky Evropské unie - Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky ‚bambino‘ a ‚lük‘ - Námitkové řízení - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek ‚bambino‘ - Částečné zamítnutí zápisu - Zrušení starší ochranné známky, na níž jsou námitky založeny - Dopis navrhovatelky informující Tribunál o tomto zrušení - Skutečnost, že Tribunál odmítl založit dopis do spisu ve věci - Nedostatek odůvodnění“)
   (2017/C 006/27)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Westermann Lernspielverlage GmbH, dříve Westermann Lernspielverlag GmbH (zástupci: A. Nordemann a M. Maier, Rechtsanwälte)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Westermann Lernspielverlage GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 406, 7.12.2015.


title: Věc C-404/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Bíróság (Maďarsko) dne 27. srpna 2007 – Trestní řízení, které György Katz zahájil jako náhradní soukromý žalobce proti Istvánu Rolandu Sósovi

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Bíróság (Maďarsko) dne 27. srpna 2007 – Trestní řízení, které György Katz zahájil jako náhradní soukromý žalobce proti Istvánu Rolandu Sósovi
   (Věc C-404/07)
   (2007/C 283/23)
   Jednací jazyk: maďarština
   Předkládající soud
   Fővárosi Bíróság
   Účastníci původního trestního řízení
   György Katz, náhradní soukromý žalobce
   István Roland Sós, žalovaný
   Předběžná otázka
   Je třeba vykládat články 2 a 3 rámcového rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 o postavení obětí v trestním řízení v tom smyslu, že vnitrostátní soud musí mít možnost vyslechnout oběť jako svědka i v trestním řízení, v němž oběť nabyla postavení náhradního soukromého žalobce?


title: Věc T-431/11: Žaloba podaná dne 4. srpna 2011 — Iberdrola v. Komise

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/47

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2011 — Iberdrola v. Komise
   (Věc T-431/11)
   2011/C 282/87
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Iberdrola, SA (Bilbao, Španělsko) (zástupci: J. Ruiz Calzado, advokát, M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt, a J. Domínguez Pérez, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil čl. 1 odst. 1 rozhodnutí;

               —

               podpůrně, zrušil částečně odstavce 4 a 5 článku 1 rozhodnutí;

               —

               podpůrně, zrušil článek 4 rozhodnutí, nebo změnil odpovídajícím způsobem jeho rozsah, a

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise ze dne 12. ledna 2011, vydanému ve věci K 45/2007 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007), o daňových odpisech finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích zavedených Španělskem.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jako byly uvedeny ve věci T-429/11, BBVA v. Komise.


title: Věc C-230/04: Žaloba podaná dne 2. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/9

         Žaloba podaná dne 2. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice
   (Věc C-230/04)
   (2004/C 201/18)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 2. června 2004 žaloba směřující proti Francouzské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou G. Rozetem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Francouzská republika tím, že neumožnila započítání praxe a počtu odsloužených let ve veřejném sektoru jiného členského státu příslušníkům Společenství, kteří vstupují do francouzské veřejné nemocniční služby, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 39 ES a článku 7 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (1);

               —

               uložil Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Členské státy jsou povinny započítat doby zaměstnání ukončené migrujícími pracovníky ve srovnatelné oblasti činnosti v jiném členském státě pro účel náboru, zařazení a určení počtu odsloužených let těchto pracovníků ve své vlastní veřejné službě, za stejných podmínek, které platí pro počet odsloužených let a odbornou praxi nabyté v jejich vlastních systémech. Platná francouzská úprava neumožňuje započítání praxe a počtu odsloužených let ve veřejném sektoru jiného členského státu příslušníkům Společenství, kteří vstupují do francouzské veřejné nemocniční služby.

      (1)  Úř. věst. L 257,19.10.1968, s. 2.


title: Věc T-510/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. července 2010 — Toqueville v. OHIM — Schiesaro (TOCQUEVILLE 13) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Společenství TOCQUEVILLE 13 — Nedodržení lhůty pro podání odvolání proti rozhodnutí o zrušení — Žádost o navrácení do původního stavu — Článek 78 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 81 nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. července 2010 — Toqueville v. OHIM — Schiesaro (TOCQUEVILLE 13)
   (Věc T-510/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Společenství TOCQUEVILLE 13 - Nedodržení lhůty pro podání odvolání proti rozhodnutí o zrušení - Žádost o navrácení do původního stavu - Článek 78 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 81 nařízení (ES) č. 207/2009))
   2010/C 234/60
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Toqueville Srl (Miláno, Itálie) (zástupci: S. Bariatti, I. Palombella a E. Cucchiara, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupce: A. Sempio, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Marco Schiesaro (Limbiate, Itálie) (zástupci: A. Canella a D. Camaiora, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. srpna 2008 (věc R 829/2008-2) týkajícímu se žádosti o navrácení do původního stavu podané žalobkyní.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Toqueville Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 24.1.2009.


title: Věc C-16/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administratīvā apgabaltiesa (Lotyšská republika) dne 15. ledna 2008 – SIA Schenker v. Valsts ieņēmumu dienests

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administratīvā apgabaltiesa (Lotyšská republika) dne 15. ledna 2008 – SIA Schenker v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Věc C-16/08)
   (2008/C 92/22)
   Jednací jazyk: lotyština
   Předkládající soud
   Administratīvā apgabaltiesa
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: SIA Schenker.

      Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests
   Předběžné otázky
   Má být položka 8528 21 90 kombinované nomenklatury vykládána v tom smyslu, že ke dni 29. prosince 2004 se tato položka vztahovala rovněž na zařízení s kapalnými krystaly s aktivní maticí (TFT LCD – LTA320W2-L01, LTA260W1-L02, LTM170W1-L01), která sestávají hlavně z následujících prvků:

               1)

               dvou skleněných desek;

               2)

               vrstvy kapalných krystalů umístěné mezi uvedené desky;

               3)

               vertikální a horizontální čtečky signálu;

               4)

               podsvícení;

               5)

               konvertoru, jež generuje vysoké napětí pro podsvícení;

               6)

               ovládacího panelu – rozhraní pro přenos dat (PCB či PWB ovladač), jež zajišťuje sekvenční přenos dat do jednotlivých pixelů (bodů) LCD modulu za použití specifické technologie – LVDS (Low-voltage Differential Signaling)?


title: Věc T-187/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. dubna 2010 — Rodd & Gunn Australia v. OHIM (Vyobrazení psa) ( „Ochranná známka Společenství — Obrazová ochranná známka Společenství ztvárňující psa — Výmaz ochranné známky po uplynutí doby platnosti — Žádost o obnovu zápisu ochranné známky — Žádost o navrácení do původního stavu — Článek 78 nařízení (ES) č. 40/94 (po změně čl. 81 nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. dubna 2010 — Rodd & Gunn Australia v. OHIM (Vyobrazení psa)
   (Věc T-187/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Obrazová ochranná známka Společenství ztvárňující psa - Výmaz ochranné známky po uplynutí doby platnosti - Žádost o obnovu zápisu ochranné známky - Žádost o navrácení do původního stavu - Článek 78 nařízení (ES) č. 40/94 (po změně čl. 81 nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 148/47
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rodd & Gunn Australia Ltd (Wellington, Nový Zéland) (zástupci: B. Brandreth, barrister, a N. Jenkins, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: Ó. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. března 2008 (věc R 1245/2007-4) týkajícímu se žádosti o navrácení do původního stavu

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Rodd & Gunn Australia Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 5.7.2008.


title: Věc C-562/11: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Société d'Exportation de Produits Agricoles SA (SEPA) v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas ( „Zemědělství — Nařízení (EHS) č. 3665/87 — Článek 11 — Vývozní náhrady — Žádost o náhradu za vývoz, který nezakládá nárok na náhradu — Správní sankce“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/14

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Société d'Exportation de Produits Agricoles SA (SEPA) v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-562/11) (1)

   (Zemědělství - Nařízení (EHS) č. 3665/87 - Článek 11 - Vývozní náhrady - Žádost o náhradu za vývoz, který nezakládá nárok na náhradu - Správní sankce)
   2013/C 26/25
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Société d'Exportation de Produits Agricoles SA (SEPA)

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesfinanzhof — Výklad nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (Úř. věst. L 351, s. 1) ve znění pozměněném nařízením Komise (ES) č. 495/97 ze dne 18. března 1997 (Úř. věst. L 77, s. 12) a zejména čl. 11 odst. 1 — Žádost o vývozní náhradu v situaci, kdy není žádná náhrada stanovena — Možnost uložení sankcí žadateli

      Výrok

   Článek 11 odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2945/94 ze dne 2. prosince 1994 a nařízení Komise (ES) č. 495/97 ze dne 18. března 1997 musí být vykládán v tom smyslu, že s výhradou případů upuštění od sankce stanovených v tomto odst. 1 třetím pododstavci je třeba použít snížení uvedené v tomto odst. 1 prvním pododstavci písm. a), zejména pokud se ukáže, že zboží, pro jehož vývoz byla požadována vývozní náhrada, nemělo řádnou a spolehlivou obchodní jakost, a to bez ohledu na skutečnost, že vývozce jednal v dobré víře a správně popsal povahu a původ uvedeného zboží.

      (1)  Úř. věst. C 39, 11.2.2012.


title: Věc C-392/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Symvoulio tis Epikrateias ze dne  30. června 2005  ve věci Alevizos proti Ypourgos Oikonomikon

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Symvoulio tis Epikrateias ze dne 30. června 2005 ve věci Alevizos proti Ypourgos Oikonomikon
   (Věc C-392/05)
   (2006/C 10/25)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Symvoulio tis Epikrateias ze dne 30. června 2005 ve věci Alevizos proti Ypourgos Oikonomikon, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 31. října 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Symvoulio tis Epikrateias žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   „Podléhají státní úředníci a důstojníci, poddůstojníci a vojáci ozbrojených sil, bezpečnostních sborů a přístavních hlídek jako ostatní pracovníci článku 6 směrnice Rady 83/183/EHS, a mohou tak získat ‚obvyklé bydliště‘ v jiné zemi, kde žijí alespoň 185 dnů v kalendářním roce, aby tam vykonali svůj dočasný pracovní úkol, nebo mají i nadále, dokonce i po dobu jejich pracovního úkolu v této jiné zemi, své obvyklé bydliště v Řecku nezávisle na skutečnosti, že přesunuli do této jiné země své osobní a pracovní vazby?“


title: Věc C-67/07: Žaloba podaná dne 9. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/19

         Žaloba podaná dne 9. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-67/07)
   (2007/C 95/33)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: B. Stromsky, zmocněnec)

      Žalovaná: Francouzská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/24/ES (1) ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o tradiční rostlinné léčivé přípravky, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 této směrnice;
               podpůrně:
               určit, že Francouzská republika tím, že neuvědomila Komisi o právních a správních předpisech nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/24/ES ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o tradiční rostlinné léčivé přípravky, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 této směrnice;

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/24/ES uplynula dne 30. října 2005.

      (1)  Úř. věst. L 136, s. 85; Zvl. vyd. 13/34, s. 313.


title: Věc T-64/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2012 — Run2Day Franchise v. OHIM — Runners Point (Run2) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Run2 — Starší slovní a obrazová ochranná známka Společenství RUN2DAY — Starší obrazová ochranná známka Beneluxu RUN2DATE — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č 207/2009“ )

text:
               17.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2012 — Run2Day Franchise v. OHIM — Runners Point (Run2)
   (Věc T-64/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Run2 - Starší slovní a obrazová ochranná známka Společenství RUN2DAY - Starší obrazová ochranná známka Beneluxu RUN2DATE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č 207/2009)
   2012/C 80/30
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Run2Day Franchise BV (Utrecht, Nizozemsko) (zástupce: H. Koenraad, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Pohlmann, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Runners Point Warenhandels GmbH (Recklinghausen, Německo) (zástupce: H. Prange, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. listopadu 2010 (věc R 349/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Run2Day Franchise BV a Runners Point Warenhandels GmbH

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 11. prosince 2010 (věc R 349/2010-1) se zrušuje.

               2)

               OHIM a společnost Runners Point Warenhandels GmbH ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Run2Day Franchise BV.

      (1)  Úř. věst. C 89, 19.3.2011.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. července 2005 ve věci C-71/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo): Administración del Estado proti Xunta de Galicia (Státní podpory — Článek 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 88 odst. 3 ES) — Režim podpor na stavbu a přestavbu lodí, který nespadá do působnosti směrnice 90/684/EHS — Chybějící předběžné oznámení — Článek 92 odst. 1 Smlouvy o ES (nyní čl. 87 odst. 1 ES) — Pojem státní podpory — Ovlivnění obchodu mezi členskými státy)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/16

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 21. července 2005
   ve věci C-71/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo): Administración del Estado proti Xunta de Galicia (1)

   (Státní podpory - Článek 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 88 odst. 3 ES) - Režim podpor na stavbu a přestavbu lodí, který nespadá do působnosti směrnice 90/684/EHS - Chybějící předběžné oznámení - Článek 92 odst. 1 Smlouvy o ES (nyní čl. 87 odst. 1 ES) - Pojem státní podpory - Ovlivnění obchodu mezi členskými státy)
   (2005/C 217/30)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci C-71/04, jejímž předmětem je žádost rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Tribunal Supremo (Španělsko) ze dne 22. prosince 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 16. února 2004, v řízení Administración del Estado proti Xunta de Galicia, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, J.-P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus a A. Ó Caoimh (zpravodaj), soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 21. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Režim podpor na stavbu a přestavbu lodí, jaký byl zaveden nařízením č. 217/1994 ze dne 23. června 1994, který nespadá do působnosti směrnice Rady 90/684/EHS ze dne 21. prosince 1990 o podpoře lodního stavitelství, musí být, pokud je prokázáno, že uvedený režim může sám o sobě vést k poskytnutí státních podpor ve smyslu čl. 92 odst. 1 Smlouvy o ES (nyní po změně čl. 87 odst. 1 ES), předem oznámen Komisi Evropských společenství na základě čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 88 odst. 3 ES). V případě porušení tohoto ustanovení přísluší vnitrostátnímu soudu, aby z něj vyvodil veškeré důsledky v souladu se svým vnitrostátním právem, jak co se týče platnosti aktů provádějících opatření podpory, tak co se týče navrácení finanční podpory poskytnuté v rozporu s tímto ustanovením.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc T-30/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2015 – IDT Biologika v. Komise „Veřejné zakázky na dodávky — Zadávací řízení — Dodávka očkovacích látek proti vzteklině do Srbska — Odmítnutí nabídky uchazeče — Zadání veřejné zakázky jinému uchazeči — Výběrová kritéria — Zjevně nesprávné posouzení“

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2015 – IDT Biologika v. Komise
   (Věc T-30/12) (1)

   („Veřejné zakázky na dodávky - Zadávací řízení - Dodávka očkovacích látek proti vzteklině do Srbska - Odmítnutí nabídky uchazeče - Zadání veřejné zakázky jinému uchazeči - Výběrová kritéria - Zjevně nesprávné posouzení“)
   (2015/C 146/47)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: IDT Biologika GmbH (Dessau-Roßlau, Německo) (zástupci: původně R. Gross a T. Kroupa, poté R. Gross a A. Mekdam, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher a T. Scharf, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí delegace Evropské unie v Republice Srbsko ze dne 5. října 2011 (Úř. věst. 2011/S 222-359832), kterým se veřejná zakázka na dodávku očkovací látky proti vzteklině pro očkovací kampaně v Srbsku, označená EuropeAid/130686/C/SUP/RS, zadává konsorciu pod vedením společnosti Bioveta a.s. a kterým se odmítá nabídka žalobkyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti IDT Biologika GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 89, 24.3.2012.


title: Věc T-435/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. února 2007 – Simões Dos Santos v. OHIM ( Veřejná služba — Úředníci a zaměstnanci OHIM — Hodnocení a povýšení — Zrušení a nový výpočet bodů za zásluhy — Přechodný režim — Žaloba na neplatnost — Námitka protiprávnosti — Neexistence zpětné působnosti — Zásada legality a právní jistoty — Právní základ — Legitimní očekávání — Rovné zacházení )

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/34

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. února 2007 – Simões Dos Santos v. OHIM
   (Věc T-435/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci a zaměstnanci OHIM - Hodnocení a povýšení - Zrušení a nový výpočet bodů za zásluhy - Přechodný režim - Žaloba na neplatnost - Námitka protiprávnosti - Neexistence zpětné působnosti - Zásada legality a právní jistoty - Právní základ - Legitimní očekávání - Rovné zacházení“)
   (2007/C 82/76)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Manuel Simões Dos Santos (Madrid, Španělsko) (zástupce: A. Creus Carreras, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupci: I. de Medrano Caballero, zmocněnec, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokátem)
   Předmět věci
   Žádost o zrušení jednak rozhodnutí OHIM ze dne 7. července 2004, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce ze dne 11. března 2004, a jednak rozhodnutí OHIM ze dne 15. prosince 2003, které stanoví celkový počet bodů za zásluhy udělených žalobci v rámci povyšovacího období 2003, jakož i stanoviska smíšeného hodnotícího výboru ze dne 12. prosince 2003.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí OHIM ze dne 15. prosince 2003, které stanoví konečné přidělení bodů za zásluhy udělených žalobci v rámci povyšovacího období 2003, jakož i rozhodnutí OHIM ze dne 7. července 2004, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce ze dne 11. března 2004, se zrušují v rozsahu, ve kterém znamenají konstatování zániku bodů za zásluhy žalobce, jak byly uznány rozhodnutím PERS-PROM-39-03rev1 o povýšení ze dne 30. března 2004.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.


title: Věc T-333/10: Žaloba podaná dne 17. srpna 2010 — ATC a další v. Komise

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/28

         Žaloba podaná dne 17. srpna 2010 — ATC a další v. Komise
   (Věc T-333/10)
   ()
   2010/C 274/43
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Animal Trading Company (ATC) BV (Loon op Zand, Nizozemsko), Avicentra NV (Malle, Belgie), Borgstein birds and Zoofood Trading VOF (Wamel, Nizozemsko), Bird Trading Company Van der Stappen BV (Dongen, N Nizozemsko), New Little Bird’s srl. (Anagni, Itálie), Vogelhuis Kloeg (Zevenbergen, Nizozemsko) a Pistone Giovanni (Westerlo, Belgie) (zástupci: M. Osse a J. Houdijk, advocaten)

      Žalovaná: Evropská komise a Evropská unie, zastoupené Evropskou komisí

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               uložit Evropské unii nebo Evropské komisi náhradu škody, kterou žalobkyně utrpěly v důsledku přijetí rozhodnutí 2005/760/ES (1) nebo jeho prodloužení rozhodnutím 2005/862/ES (2) nebo rozhodnutím 2006/79/ES (3) nebo rozhodnutím 2006/405/ES (4) nebo rozhodnutím 2006/522/ES (5) nebo rozhodnutím 2007/21/ES (6) nebo rozhodnutím 2007/183/ES (7) nebo přijetím nařízení č. 318/2007/ES (8);

               —

               uložit Evropské unii nebo Evropské komisi náhradu nákladů řízení a mimosoudních výdajů.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhají náhrady škody, kterou utrpěly v důsledku zaprvé zákazu dovozu odchycených volně žijících ptáků, který je účinný od října 2005, zadruhé v důsledku prodloužení tohoto zákazu a zatřetí v důsledku ustanovení, která jsou od 1. července 2007 platná pro dovoz ptáků a fakticky nadále platná pro zákaz dovozu odchycených volně žijících ptáků.
   Pro první část žaloby na náhradu škody, která se týká přijetí rozhodnutí 2005/760/ES, se žalobkyně opírají o tři žalobní důvody.
   Zaprvé tvrdí, že Komise disponovala při výkonu jejích pravomocí podle článku 18 směrnice 91/496 (9) jen omezeným prostorem pro uvážení a že tyto pravomoci překročila tím, že zakázala dovoz ze zemí, ve kterých nedošlo k případům infikování ptačí chřipkou a nevyskytovalo se v nich konkrétní riziko šíření.
   Zadruhé žalobkyně zastávají názor, že by se Komise i tehdy, pokud by disponovala širší posuzovací pravomocí, dopustila dostatečně kvalifikovaného porušení. V této souvislosti vytýkají, že Komise nedodržela své pravomoci a uplatňují porušení zásady proporcionality, zásady rovného zacházení, vlastnického práva a svobody výkonu hospodářské činnosti, jakož i porušení zásady ochrany legitimního očekávání.
   Dále žalobkyně uvádějí, že utrpěly skutečnou a určitou škodu a že existuje příčinná souvislost mezi touto škodou a protiprávním jednáním Komise.
   Zatřetí žalobkyně uvádějí, že vzniklá škoda je mimořádná a zvláštní, takže překračuje hranice hospodářského rizika spojeného s výkonem činností v dotčené oblasti. Uložení úplného zákazu dovozu volně žijících ptáků nebylo předvídatelné a znevýhodnilo hlavně obchodníky s těmito ptáky. Žalobkyně proto navrhují určit odpovědnost Komise za údajně protiprávní jednání.
   Druhou částí své žaloby na náhradu škody se žalobkyně dovolávají náhrady škody utrpěné v důsledku prodloužení zákazu dovozu volně žijících ptáků ze třetích zemí. V této souvislosti uplatňují stejné žalobní důvody jako v první části jejich žaloby na náhradu škody.
   Konečně se žalobkyně domáhají náhrady škody za škodu, kterou utrpěly v důsledku nařízení č. 318/2007, které omezilo dovoz ptáků na ptáky, kteří byli chováni v zajetí a pocházeli z malého počtu třetích zemí. V této souvislosti se opírají o tři žalobní důvody.
   Zaprvé žalobkyně uvádí, že nařízení č. 318/2007 nemá dostatečně specifikovaný právní základ. Směrnice 91/496 a 92/65 (10) neobsahují žádný právní základ pro přijetí nařízení č. 318/2007 Komisí.
   Zadruhé žalobkyně uplatňují porušení zásad rovného zacházení a proporcionality, jakož i porušení svobody výkonu hospodářské činnosti a vlastnického práva.
   Dále žalobkyně uvádějí, že utrpěly skutečnou a určitou škodu a že existuje příčinná souvislost mezi touto škodou a protiprávním jednáním Komise.
   Zatřetí žalobkyně navrhují, aby se i pro případ, že se chování uzná jako v souladu s právem, určila odpovědnost Komise za škodu utrpěnou v důsledku nařízení č. 318/2007.

      (1)  Rozhodnutí Komise 2005/760/ES ze dne 27. října 2005 o některých ochranných opatřeních souvisejících s vysoce patogenní influenzou ptáků ve třetích zemích při dovozu ptáků chovaných v zajetí (Úř. věst. L 285, s. 60).

      (2)  Rozhodnutí Komise 2005/862/ES ze dne 30. listopadu 2005, kterým se mění rozhodnutí 2005/759/ES a 2005/760/ES týkající se ochranných opatření proti influenze ptáků kromě drůbeže (Úř. věst. L 317, s. 19).

      (3)  Rozhodnutí Komise 2006/79/ES ze dne 31. ledna 2006, kterým se mění rozhodnutí 2005/759/ES a 2005/760/ES, pokud jde o prodloužení doby jejich použitelnosti (Úř. věst. L 36, s. 48).

      (4)  Rozhodnutí Komise 2006/405/ES ze dne 7. června 2006, kterým se mění rozhodnutí 2005/710/ES, 2005/734/ES, 2005/758/ES, 2005/759/ES, 2005/760/ES, 2006/247/ES a 2006/265/ES, pokud jde o některá ochranná opatření týkající se vysoce patogenní influenzy ptáků (Úř. věst. L 158, s. 14).

      (5)  Rozhodnutí Komise 2006/522/ES ze dne 25. července 2006, kterým se mění rozhodnutí 2005/759/ES a 2005/760/ES, pokud jde o některá ochranná opatření související s vysoce patogenní influenzou ptáků a přesun některých živých ptáků do Společenství (Úř. věst. L 205, s. 28).

      (6)  Rozhodnutí Komise 2007/21/ES ze dne 22. prosince 2006, kterým se mění rozhodnutí 2005/760/ES, pokud jde o některá ochranná opatření související s vysoce patogenní influenzou ptáků a dovozem ptáků jiných než drůbež do Společenství (Úř. věst. L 7, s. 44).

      (7)  Rozhodnutí Komise 2007/183/ES ze dne 23. března 2007, kterým se mění rozhodnutí 2005/760/ES o některých ochranných opatřeních souvisejících s vysoce patogenní influenzou ptáků ve třetích zemích při dovozu ptáků chovaných v zajetí (Úř. věst. L 84, s. 44).

      (8)  Nařízení Komise (ES) č. 318/2007 ze dne 23. března 2007, kterým se stanoví veterinární podmínky dovozu některých ptáků do Společenství a jeho karanténní podmínky (Úř. věst. L 84, s. 7).

      (9)  Směrnice Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS (Úř. věst. L 268, s. 56; Zvl. vyd. 03/12, s. 58).

      (10)  Směrnice Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (Úř. věst. L 268, s. 54; Zvl. vyd. 03/13, s. 154).


title: Věc C-351/15 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. ledna 2017 – Evropská komise v. Total SA, Elf Aquitaine SA „Kasační opravný prostředek — Kartelové dohody — Trh s metakryláty — Pokuty — Solidární odpovědnost mateřských společností a jejich dceřiné společnosti za protiprávní jednání této dceřiné společnosti — Zaplacení pokuty dceřinou společností — Snížení výše pokuty dceřiné společnosti v důsledku rozsudku Tribunálu Evropské unie — Dopisy zaslané účetním oddělením Evropské komise, v nichž se od mateřských společností požaduje zaplacení částky, kterou Komise vrátila dceřiné společnosti, zvýšené o úroky z prodlení — Žaloba na neplatnost — Napadnutelné akty — Účinná soudní ochrana“

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. ledna 2017 – Evropská komise v. Total SA, Elf Aquitaine SA
   (Věc C-351/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Trh s metakryláty - Pokuty - Solidární odpovědnost mateřských společností a jejich dceřiné společnosti za protiprávní jednání této dceřiné společnosti - Zaplacení pokuty dceřinou společností - Snížení výše pokuty dceřiné společnosti v důsledku rozsudku Tribunálu Evropské unie - Dopisy zaslané účetním oddělením Evropské komise, v nichž se od mateřských společností požaduje zaplacení částky, kterou Komise vrátila dceřiné společnosti, zvýšené o úroky z prodlení - Žaloba na neplatnost - Napadnutelné akty - Účinná soudní ochrana“)
   (2017/C 070/05)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: V. Bottka a F. Dintilhac, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Total SA, Elf Aquitaine SA (zástupci: E. Morgan de Rivery a E. Lagathu, avocats)

      Vedlejší účastník řízení podporující účastnici podávající kasační opravný prostředek: Kontrolní úřad ESVO (zástupce: C. Perrin, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společnostmi Total SA a Elf Aquitaine SA.

               3)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.


title: Věc T-4/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2011 — Polsko v. Komise ( Zemědělství — Akt o přistoupení z roku 2003 — Nařízení (ES) č. 1260/2001 — Nařízení (ES) č. 1686/2005 — Nařízení (ES) č. 1193/2009 — Hospodářský rok 2004/2005 — Doplňková dávka — Stanovení dvou koeficientů — Příslušnost — Právní základ — Zmocňovací norma — Povinnost uvést odůvodnění — Dodržování podstatných formálních náležitostí )

text:
               12.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2011 — Polsko v. Komise
   (Věc T-4/06) (1)

   (Zemědělství - Akt o přistoupení z roku 2003 - Nařízení (ES) č. 1260/2001 - Nařízení (ES) č. 1686/2005 - Nařízení (ES) č. 1193/2009 - Hospodářský rok 2004/2005 - Doplňková dávka - Stanovení dvou koeficientů - Příslušnost - Právní základ - Zmocňovací norma - Povinnost uvést odůvodnění - Dodržování podstatných formálních náležitostí)
   2011/C 331/28
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupci: původně J. Pietras, poté E. Ośniecka-Tamecka, poté T. Nowakowski, poté M. Dowgielewicz, B. Majczyna a P. Rosiak, a nakonec B. Majczyna, M. Szpunar a D. Krawczyk, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně A. Szmytkowska, C. Cattabriga a F. Erlbacher, poté A. Szmytkowska a P. Rossi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na zrušení článku 2 nařízení Komise (ES) č. 1686/2005 ze dne 14. října 2005, kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví částky na dávky z výroby a koeficient doplňkové dávky v odvětví cukru (Úř. věst. L 271, s. 12), ve znění článku 3 nařízení Komise (ES) č. 1193/2009, ze dne 3. listopadu 2009, kterým se opravují nařízení (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a kterým se pro hospodářské roky 2002/03, 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví částky na dávky z výroby v odvětví cukru (Úř. věst. L 321, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 2 nařízení Komise (ES) č. 1686/2005 ze dne 14. října 2005, kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví částky na dávky z výroby a koeficient doplňkové dávky v odvětví cukru, ve znění článku 3 nařízení Komise (ES) č. 1193/2009, ze dne 3. listopadu 2009, kterým se opravují nařízení (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a kterým se pro hospodářské roky 2002/03, 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví částky na dávky z výroby v odvětví cukru (Úř. věst. L 321, s. 1), se zrušuje.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc T-459/10: Žaloba podaná dne 27. září 2010 — McBride v. Komise

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/40

         Žaloba podaná dne 27. září 2010 — McBride v. Komise
   (Věc T-459/10)
   ()
   2010/C 328/68
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Hugh McBride (Downings, Irsko) (zástupci: A. Collins SC, N. Travers, Barrister a D. Barry, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise, které bylo Irsku oznámeno dopisem ze dne 13. července 2010 pod číslem dokumentu K(2010) 4748, kterým se zamítá žádost o bezpečnost kapacity pro nové rybářské plavidlo Heather Jane II a které nahradilo rozhodnutí o této žádosti, které bylo obsaženo v rozhodnutí Komise 2003/245/ES ze dne 4. dubna 2003 o žádostech obdržených Komisí o zvýšení cílů VOP IV za účelem zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla o celkové délce větší než dvanáct metrů (Úř. věst. L 90, s. 48) a které bylo v tomto ohledu zrušeno rozsudkem Soudu ze dne 13. června 2006, ve spojených věcech T-218/03 až T-240/03, Boyle a další v. Komise, Recueil, s. II-1699;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobce domáhá podle článku 263 SFEU zrušení rozhodnutí Komise, které bylo Irsku oznámeno dopisem ze dne 13. července 2010 pod číslem dokumentu K(2010) 4748, kterým se zamítá žádost o bezpečnost kapacity pro nové rybářské plavidlo Heather Jane II a které nahradilo rozhodnutí o této žádosti, které bylo obsaženo v rozhodnutí Komise 2003/245/ES ze dne 4. dubna 2003 o žádostech obdržených Komisí o zvýšení cílů VOP IV za účelem zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla o celkové délce větší než dvanáct metrů (Úř. věst. L 90, s. 48) a které bylo v tomto ohledu zrušeno rozsudkem Soudu ze dne 13. června 2006, ve spojených věcech T-218/03 až T-240/03, Boyle a další v. Komise, Recueil, s. II-1699.
   Na podporu své žaloby uvádí žalobce následující důvody:

               Žalobce zaprvé uplatňuje, že žalovaná jednala bez právního základu. Článek 4 odst. 2 rozhodnutí Rady 97/413 ze dne 26. června 1997 o cílech a pravidlech restrukturalizace rybolovu Společenství v průběhu období od 1. ledna 1997 do 31. prosince 2001 k vytvoření trvalé rovnováhy mezi zdroji a jejich využíváním (Úř. věst. L 175, s. 27), je nadále vhodným právním základem pro napadené rozhodnutí a v důsledku toho Komise neměla k dispozici právní základ, aby přijala rozhodnutí jako ad hoc rozhodnutí.

               Zadruhé žalobce uvádí, že Komise porušila podstatné formální náležitosti. Napadené rozhodnutí mělo být přijato podle postupu projednávání v řídících výborech a tím, že rozhodla o přijetí rozhodnutí na ad hoc základě, porušila podstatné formální náležitosti.

               Žalobce zatřetí uvádí, že nesprávným výkladem čl. 4 odst. 2 rozhodnutí Rady 97/413/ES Komise překročila své pravomoci, zejména tím, že vycházela z nerelevantních kritérií a nezohlednila definici „intenzity rybolovu“ stanovenou v rozhodnutí Rady 97/413/ES a v právních předpisech Společenství v oblasti rybolovu, které byly použitelné v okamžiku podání žádosti žalobce o bezpečnostní tonáž v prosinci 2001.

               Krom toho obsahuje napadené rozhodnutí zjevně nesprávné posouzení žádosti žalobce o bezpečnostní tonáž. Konkrétně, rozhodnutí Komise, kterým byla zamítnuta žádost žalobce z důvodu, že využití náhradní kapacity v několika menších plavidlech pro plavidlo Heather Jane II znamenalo, že nedošlo ke zvýšení celkové kapacity víceúčelového segmentu irské flotily k okamžiku registrace tohoto plavidla, je neodůvodněné.

               Žalobce konečně uvádí, že Komise porušila jeho právo na řádnou správu. Odmítnutí Komise přezkoumat opodstatněnost jeho žádosti, představuje porušení její povinnosti podle článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zejména jeho práva, aby jeho žádost byla podle čl. 4 odst. 2 rozhodnutí Rady č. 97/413/ES přezkoumána „spravedlivě a v přiměřené lhůtě“.


title: Věc T-59/11: Žaloba podaná dne 31. ledna 2011 — ISOTIS v. Komise

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/24

         Žaloba podaná dne 31. ledna 2011 — ISOTIS v. Komise
   (Věc T-59/11)
   2011/C 89/47
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Eidikes Anagkes ISOTIS (Atény, Řecko) (zástupce: B. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že žalobkyně nijak neporušila články II.16.2 obecných smluvních podmínek šestého rámcového programu, II.7.3 (vážné porušení finančních předpisů) a II.7.4 (nepravdivá prohlášení) obecných smluvních podmínek eTEN a II.10.3 (porušení smlouvy a nepředložení informací) obecných smluvních podmínek CIP;

               —

               určit, že Komise porušila sporné smlouvy tím, že napadla přípustnost výdajů žalobkyně;

               —

               určit, že výdaje ve výši 932 362,44 eur, které žalobkyně předložila Komisi v rámci smluv ACCESS-eGOV, EU4ALL, eABILITIES, EMERGE, ENABLE, ASK-IT, NAVIGABILE, EURIDICE a T-SENIORITY jsou přípustné a že žalobkyně není povinna vrátit částky vyplacené Komisí;

               —

               určit, že zpoždění způsobené Komisí u posledních plateb určených na financování smluv EU4ALL, ASK-IT a ENABLE představuje porušení jejích smluvních povinností;

               —

               určit, že Komise je povinna uhradit žalobkyni částku 52 584,05 eur, navýšenou o úroky od data doručení této žaloby za výdaje, které žalobkyně musela vynaložit v rámci smlouvy EU4ALL;

               —

               určit, že Komise je povinna uhradit žalobkyni částku 20 678,61 eur, navýšenou o úroky od data doručení této žaloby za výdaje, které žalobkyně musela vynaložit v rámci smlouvy ASK-IT;

               —

               určit, že Komise je povinna vyplatit žalobkyni částku 11 693,05 eur, navýšenou o úroky od data doručení této žaloby za výdaje, které žalobkyně musela vynaložit v rámci smlouvy ENABLE;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu této žaloby, která se opírá o rozhodčí doložku obsaženou ve sporných smlouvách a dále o belgické právo, na něž tyto smlouvy odkazují, se žalobkyně dovolává dvou žalobních důvodů.
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že výdaje, které předložila Komisi, byly přípustné a že neporušila své smluvní povinnosti. Žalobkyně zejména tvrdí, že výtky, které jí Komise adresovala po uskutečnění finančního auditu týkajícího se programů ACCESS-eGOV, EU4ALL, eABILITIES, EMERGE, ENABLE, ASK-IT, NAVIGABILE, EURIDICE a T-SENIORITY, jež se týkají finanční správy a přípustnosti jejích výdajů, jsou zcela nepodložené. V důsledku toho nijak neporušila své smluvní povinnosti a veškeré její výdaje budou muset být uznány jako přípustné.
   Zadruhé Komise porušila své smluvní povinnosti tím, že zpochybnila přípustnost výdajů a zpozdila platby za některé z nich. Žalobkyně konkrétně tvrdí, že chování Komise je v rozporu se smlouvami, s dobrou vírou a představuje zneužití práva, protože závěry vycházející z finančního auditu jsou zcela nepodložené, nepřesné a obecné. Krom toho žalobkyně tvrdí, že zpoždění způsobené Komisí u posledních plateb určených na financování smluv EU4ALL, ASK-IT a ENABLE představuje porušení smluvních povinností a žádá Tribunál, aby určil, že Komise je povinna tyto platby uhradit.


title: Věc C-596/10: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 8. března 2012 — Evropská komise v. Francouzská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Daň z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Použití snížené sazby DPH na operace týkající se čeledi koňovitých, zejména koní“ )

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/2

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 8. března 2012 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-596/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Daň z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Použití snížené sazby DPH na operace týkající se čeledi koňovitých, zejména koní)
   2012/C 126/03
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: F. Dintilhac a M. Afonso, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, J.-S. Pilczer a B. Beaupère-Manokha, zmocněnci)

      Vedlejší účastník řízení: Irsko (zástupci: D. O’Hagan, zmocněnec a N. Travers a G. Clohessy, barristers)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 96 až 99 a přílohy III směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Použití snížené sazby DPH na operace týkající se čeledi koňovitých, zejména koní

      Výrok

               1)

               Francouzská republika tím, že použila snížené sazby daně z přidané hodnoty na operace týkající se čeledi koňovitých, zejména koní, i když tato zvířata nejsou běžně určena k používání při přípravě potravin nebo zemědělských výrobků, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 96 až 99 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty ve spojení s přílohou III této směrnice.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Irsko ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 72, 5.3.2011.


title: Věc F-114/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 18. června 2013 — Rodrigues Regalo Corrêa v. Parlament ( „Veřejná služba — Odměna — Rodinné přídavky — Příspěvek na vzdělání — Podmínky přiznání — Odpočet příspěvku stejné povahy, který byl vyplacen z jiných zdrojů — Zjevně neopodstatněná žaloba“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/49

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 18. června 2013 — Rodrigues Regalo Corrêa v. Parlament
   (Věc F-114/11) (1)

   (Veřejná služba - Odměna - Rodinné přídavky - Příspěvek na vzdělání - Podmínky přiznání - Odpočet příspěvku stejné povahy, který byl vyplacen z jiných zdrojů - Zjevně neopodstatněná žaloba)
   2013/C 252/88
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: João Manuel Rodrigues Regalo Corrêa (Kehlen, Lucembursko) (zástupce: A. Salerno, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: M. Ecker a V. Montebello-Demogeot, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Parlamentu, na základě kterého se určitá finanční pomoc členského státu přiznaná studentům vyššího vzdělávání považuje za dávky téže povahy, jako jsou rodinné přídavky, a na základě kterého se tato finanční pomoc odpočítává od příspěvku na vzdělání přiznaného žalobci, jakož i návrh na zrušení rozhodnutí požadovat vrácení neoprávněně vyplacených částek

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba Rodriguese Regala Corrêa se odmítá z důvodu, že zjevně postrádá jakýkoli právní základ.

               2)

               Rodrigues Regalo Corrêa ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 6, 7.1.2012, s. 28.


title: Věc C-54/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. února 2015 společností Trefilerías Quijano, S.A., proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 25. listopadu 2014 ve spojených věcech T-427/10 a T-576/10 a ve věci T-439/12, Trefilerías Quijano v. Komise

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/20

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. února 2015 společností Trefilerías Quijano, S.A., proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 25. listopadu 2014 ve spojených věcech T-427/10 a T-576/10 a ve věci T-439/12, Trefilerías Quijano v. Komise
   (Věc C-54/15 P)
   (2015/C 118/26)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Trefilerías Quijano, S.A. (zástupci: F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil na základě článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie usnesení Tribunálu ze dne 25. listopadu 2014 ve spojených věcech T-427/10 a T-576/10 a ve věci T-439/12, Trefilerías Quijano v. Komise, a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů tohoto řízení i řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka jediný důvod kasačního opravného prostředku.
   Navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení při posuzování právního zájmu společnosti Trefilerías Quijano, S.A., na podání žaloby, a to jak v řízení o žalobě na neplatnost ve věci T-576/10, podané proti rozhodnutí Komise ze dne 30. září 2010, kterým se mění rozhodnutí C(2010) 4387 (final) v řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP (věc COMP/38.344 – Předepjatá ocel), tak při úpravě žalobních důvodů a návrhových žádání předložených ve věci T-427/10 ve vztahu k rozhodnutí Komise ze dne 30. září 2010, kterým se mění rozhodnutí C(2010) 4387 (final) v řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP (věc COMP/38.344) – Předepjatá ocel).


title: Věc T-581/10: Žaloba podaná dne 23. prosince 2010 — X Technology Swiss v. OHIM — Brawn (X-Undergear)

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/29

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2010 — X Technology Swiss v. OHIM — Brawn (X-Undergear)
   (Věc T-581/10)
   2011/C 63/56
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: X Technology Swiss GmbH (Wollearau, Švýcarsko) (zástupci: A. Herbertz a R. Jung, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Brawn LLC (Weekhawken, Spojené státy americké)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. října 2010 ve věci R 1580/2009-1;

               —

               rozhodnout, že žalovaný ponese vlastní náklady řízení, a uložit mu náhradu nákladů řízení žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „X-Undergear“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 23 a 25.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Brawn LLC.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: národní ochranná známka a slovní ochranná známka Společenství „UNDERGEAR“ pro výrobky zařazené do třídy 25.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), protože mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-340/06: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/4/ES — Přístup veřejnosti k informacím o životním prostředí — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/12

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-340/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/4/ES - Přístup veřejnosti k informacím o životním prostředí - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 199/20)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: U. Wölker, zmocněnec)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupce: E. Riedl, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí veškerých předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS (Úř. věst. L 41, s. 26)
   Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 249, 14.10.2006.


title: Věc F-144/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. dubna 2016 – Pedersen v. Komise

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/45

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. dubna 2016 – Pedersen v. Komise
   (Věc F-144/12) (1)

   (2016/C 222/59)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013, s. 77.


title: Věc C-176/13 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. února 2016 – Rada Evropské unie v. Bank Mellat, Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Boj proti šíření jaderných zbraní — Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice — Zmrazení finančních prostředků íránské banky — Povinnost uvést odůvodnění — Postup při přijímání aktu — Zjevně nesprávné posouzení“

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/4

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. února 2016 – Rada Evropské unie v. Bank Mellat, Evropská komise
   (Věc C-176/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Boj proti šíření jaderných zbraní - Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice - Zmrazení finančních prostředků íránské banky - Povinnost uvést odůvodnění - Postup při přijímání aktu - Zjevně nesprávné posouzení“)
   (2016/C 145/03)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert a M. Bishop, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Bank Mellat (zástupci: M. Brindle, QC, R. Blakeley a V. Zaiwalla, barristers, jakož i Z. Burbeza, P. Reddy, S. Zaiwalla a F. Zaiwalla, solicitors), Evropská komise (zástupci: D. Gauci a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující navrhovatelku: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: L. Christie a S. Behzadi-Spencer, zmocněnci, ve spolupráci se S. Lee, barrister)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Bank Mellat v řízení v obou stupních.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení v obou stupních.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


title: Věc C-428/11: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království) — Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry v. Office of Fair Trading ( „Směrnice 2005/29/ES — Nekalé obchodní praktiky — Praktika spočívající v informování spotřebitele o tom, že vyhrál cenu, a zavazující ho k tomu, aby pro její získání vynaložil nějaké výdaje“ )

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/11

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království) — Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry v. Office of Fair Trading
   (Věc C-428/11) (1)

   (Směrnice 2005/29/ES - Nekalé obchodní praktiky - Praktika spočívající v informování spotřebitele o tom, že vyhrál cenu, a zavazující ho k tomu, aby pro její získání vynaložil nějaké výdaje)
   2012/C 379/18
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci/Účastnice původního řízení

      Žalobci: Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry

      Žalovaný: Office of Fair Trading

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad přílohy 1 bodu 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, s. 22) — Obchodních praktiky, které jsou považovány za nekalé za všech okolností — Praktika spočívající v informování spotřebitele o nabytí ceny nabízející mu různé způsoby vyžádání uvedené ceny a zavazující ho k tomu, aby vynaložil určité výdaje, které se liší podle zvoleného způsobu vyžádání

      Výrok

   Bod 31 druhá odrážka přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) musí být vykládán v tom smyslu, že zakazuje agresivní praktiky, jimiž obchodníci, jako jsou obchodníci dotčení ve věci v původním řízení, vytvářejí klamný dojem, že spotřebitel již vyhrál cenu, ačkoli pro získání této ceny, ať už se jedná o žádost o informace o povaze uvedené ceny nebo její převzetí, musí spotřebitel vynaložit finanční prostředky nebo mu vznikají nějaké výdaje.
   Je nerozhodné, že náklady uložené spotřebiteli, jako je cena poštovní známky, jsou zanedbatelné oproti hodnotě ceny nebo z nich obchodníkovi neplyne žádný zisk.
   Je taktéž nerozhodné, že k získání ceny může dojít několika způsoby navrženými spotřebiteli obchodníkem, z nichž alespoň jeden je bezplatný, pokud jeden nebo více navržených způsobů předpokládá, že spotřebitel ponese náklady, aby se informoval o ceně nebo o způsobech jejího převzetí.
   Vnitrostátním soudům přísluší, aby informace poskytnuté spotřebitelům posoudily ve světle bodů 18 a 19 směrnice 2005/29, jakož i jejího čl. 5 odst. 2 písm. b), tj. s ohledem na jasnost a srozumitelnost těchto informací pro veřejnost, na niž se daná praktika zaměřuje.

      (1)  Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


title: Věc C-270/07: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo ( Nesplnění povinnosti státem — Společná zemědělská politika — Poplatky v oblasti veterinárních prohlídek a kontrol — Směrnice 85/73/EHS — Nařízení (ES) č. 882/2004 )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-270/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Společná zemědělská politika - Poplatky v oblasti veterinárních prohlídek a kontrol - Směrnice 85/73/EHS - Nařízení (ES) č. 882/2004“)
   2009/C 113/09
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Erlbacher a A. Szmytkowska, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, zmocněnci, U. Karpenstein, Rechtsanwalt)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 1 a čl. 5 odst. 3 a odst. 4 směrnice Rady ze dne 29. ledna 1985 o financování veterinárních inspekcí a kontrol čerstvého masa a drůbežího masa (Úř. věst. L 32, s. 14) ve znění směrnice Rady 97/79/ES ze dne 18. prosince 1997 (Úř. věst. L 24, s. 31) jakož i čl. 27 odst. 2, 4 a 10 nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (Úř. věst. L 165, s. 1) ve znění nařízení Komise (ES) č. 776/2006 ze dne 23. května 2006 (Úř. věst. L 136, s. 3) — Vnitrostátní právní úprava sanitární inspekce masa, která nad rámec poplatku Společenství umožňuje vybírání zvláštního dodatečného poplatku na pokrytí nákladů bakteriologické inspekce čerstvého masa.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 199, 25.8.2007.


title: Věc T-498/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2009 Petrus Kerstens proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. září 2009 ve věci F-102/07, Kerstens v. Komise

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/35

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2009 Petrus Kerstens proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. září 2009 ve věci F-102/07, Kerstens v. Komise
   (Věc T-498/09 P)
   2010/C 51/67
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Petrus Kerstens (Overijse, Belgie) (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání navrhovatele

               —

               zrušit napadený rozsudek;

               —

               vrátit věc Soudu pro veřejnou službu Evropské unie;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tímto kasačním opravným prostředkem se navrhovatel domáhá zrušení rozsudku Soudu pro veřejnou službu (SVS) ze dne 29. září 2009, vydaného ve věci Kerstens v. Komise, F-102/07, kterým SVS zamítl jako neopodstatněnou žalobu směřující ke zrušení několika rozhodnutí Komise, jimiž byly navrhovateli přiděleny prioritní body generálního ředitelství (PBGŘ) a prioritní body jako uznání za plnění dodatečných úkolů v zájmu služby (PBDÚ) v letech povýšení 2004, 2005 a 2006.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku navrhovatel uplatňuje dva důvody vycházející z:

               —

               nesprávného právního posouzení, kterého se dopustil SVS při použití zásady rovného zacházení, článku 5 obecných prováděcích ustanovení k článku 45 služebního řádu a kritérií, které pro účely přidělení prioritních bodů za rok 2005 stanovil ředitel Úřadu pro správu a vypořádávání individuálních nároků podle tohoto ustanovení, jakož i zkreslení důkazů;

               —

               porušení práv obhajoby, jelikož se SVS opíral o údajný výpis z posudku o vývoji služebního postupu za rok 2004, který nebyl předložen a nemohl se stát předmětem rozporu mezi stranami.


title: Věc F-94/06: Žaloba podaná dne 11. srpna 2006 – F v. Komise

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/22

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2006 – F v. Komise
   (Věc F-94/06)
   (2006/C 237/39)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: F (Brusel, Belgie) (zástupci: J. Van Rossum, S. Orlandi a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ředitelky generálního ředitelství ADMIN/C „sociální politika, zaměstnanci v Lucembursku, zdraví, hygiena“ ze dne 23. února 2006 o odchodu žalobce do důchodu a kterým mu byl přiznán invalidní důchod stanovený v souladu s ustanoveními čl. 78 pododstavce 2 služebního řádu se zpětným účinkem k 1. únoru 2002;

               —

               uložit žalované, aby žalobci zaplatila částku stanovenou ex aequo et bono na 15 000 eur;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje žalobní důvody, které jsou velice podobné žalobním důvodům uplatňovaným v rámci věci F-44/06 (1), kterou on sám zahájil.

      (1)  Úř. věst. C 154, 1.7.2006, s. 25.


title: Věc C-248/12 P: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 6. března 2014 – Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — EZOZF, EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování Evropské unie — Přípustnost žaloby na neplatnost — Situace žalobce, který není bezprostředně dotčen sporným rozhodnutím“

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/2

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 6. března 2014 – Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development v. Evropská komise
   (Věc C-248/12 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - EZOZF, EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování Evropské unie - Přípustnost žaloby na neplatnost - Situace žalobce, který není bezprostředně dotčen sporným rozhodnutím“)
   2014/C 184/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (zástupce: K. Brown, solicitor)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: N. Donnelly a P. Rossi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development v. Komise ze dne 6. března 2012, T 453/10, kterým Tribunál odmítl jako nepřípustnou žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise 2010/399/EU ze dne 15. července 2010 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) z financování Evropské unie (oznámeno pod číslem K(2010) 4894) (Úř. věst. L 184, s. 6) v rozsahu, ve kterém toto rozhodnutí vylučuje některé výdaje uskutečněné Velkou Británií a Severním Irskem.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se odmítá.

               2)

               Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených v souvislosti s řízením o projednávaném kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 200, 7.7.2012.


title: Věc F-4/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 15. dubna 2010 — de Britto Patricio-Dias v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Přidělení — Opětovné zařazení — Zájem služby — Vztah mezi platovou třídou a pracovním místem — Práva obhajoby — Odůvodnění“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/53

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 15. dubna 2010 — de Britto Patricio-Dias v. Komise
   (Věc F-4/09) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Přidělení - Opětovné zařazení - Zájem služby - Vztah mezi platovou třídou a pracovním místem - Práva obhajoby - Odůvodnění“)
   2010/C 148/93
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Jorge de Britto Patricio-Dias (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Massaux, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o opětovném zařazení žalobce

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Jorgemu de Britto Patricio-Diasovi se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009, s. 54.


title: Věc C-41/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. března 2011 — Evropská komise v. Nizozemské království ( „Nesplnění povinnosti státem — Daň z přidané hodnoty — Šestá směrnice o DPH — Směrnice 2006/112/ES — Uplatnění snížené sazby — Živá zvířata obvykle určená k použití při přípravě potravin pro lidskou a zvířecí spotřebu — Dodání, dovoz a pořízení koní“ )

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. března 2011 — Evropská komise v. Nizozemské království
   (Věc C-41/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Daň z přidané hodnoty - Šestá směrnice o DPH - Směrnice 2006/112/ES - Uplatnění snížené sazby - Živá zvířata obvykle určená k použití při přípravě potravin pro lidskou a zvířecí spotřebu - Dodání, dovoz a pořízení koní)
   2011/C 130/03
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a W. Roels, zmocněnci)

      Žalovaný: Nizozemské království (zástupci: C.M. Wissels, M. Noort, D.J.M. de Grave a J. Langer, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a C. Blaschke, zmocněnci), Francouzská republika (zástupkyně: B. Beaupère-Manokha, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 12 ve spojení s přílohou H šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) a článků 96, 97, 98 a 99 ve spojení s přílohou III směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Snížená sazba — Dodání, dovoz a pořízení určitých živých zvířat (zejména koní), která nejsou určena k přípravě nebo výrobě potravin pro lidskou a zvířecí spotřebu

      Výrok

               1)

               Nizozemské království tím, že uplatnilo sníženou sazbu daně z přidané hodnoty na veškerá dodání, dovoz a pořízení koní uvnitř Společenství, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 12 ve spojení s přílohou H šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 2006/18/ES ze dne 14. února 2006, jakož i z článků 96, 97, 98 a čl. 99 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty ve spojení s přílohou III této směrnice.

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Spolková republika Německo a Francouzská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 6.6.2009.


title: Věc T-69/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2010 — Polsko v. Komise ( Sbližování právních předpisů — Směrnice 2001/18/ES — Vnitrostátní předpisy odchylující se od harmonizačního opatření — Zamítavé rozhodnutí Komise — Neoznámení ve lhůtě šesti měsíců stanovené v čl. 95 odst. 6 prvním pododstavci ES )

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2010 — Polsko v. Komise
   (Věc T-69/08) (1)

   (Sbližování právních předpisů - Směrnice 2001/18/ES - Vnitrostátní předpisy odchylující se od harmonizačního opatření - Zamítavé rozhodnutí Komise - Neoznámení ve lhůtě šesti měsíců stanovené v čl. 95 odst. 6 prvním pododstavci ES)
   2011/C 30/60
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupci: původně M. Dowgielewicz, poté M. Dowgielewicz, B. Majczyna a M. Jarosz, a konečně M. Szpunar, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Patakia, C. Zadra a K. Herrmann, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Česká republika (zástupce: M. Smolek, zmocněnec); Řecká republika (zástupci: A. Samoni-Rantou a M. Tassopoulou, zmocněnci); a Rakouská republika (zástupci: původně E. Riedl, poté E. Riedl a C. Pesendorfer, a konečně E. Riedl, C. Pesendorfer, G. Hesse a M. Fruhmann, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2008/62/ES ze dne 12. října 2007 k článkům 111 a 172 polského návrhu zákona o geneticky modifikovaných organismech, oznámeným Polskou republikou podle čl. 95 odst. 5 Smlouvy o ES jakožto odchylky od ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí (Úř. věst. 2008, L 16, s. 17)

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise 2008/62/ES ze dne 12. října 2007 k článkům 111 a 172 polského návrhu zákona o geneticky modifikovaných organismech, oznámeným Polskou republikou podle čl. 95 odst. 5 Smlouvy o ES jakožto odchylky od ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí, se zrušuje.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Polskou republikou.

               3)

               Česká republika, Řecká republika a Rakouská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.