title: Věc F-77/09: Žaloba podaná dne 14. září 2009 — Nijs v. Evropský účetní dvůr

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/65

         Žaloba podaná dne 14. září 2009 — Nijs v. Evropský účetní dvůr
   (Věc F-77/09)
   2009/C 282/125
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Bart Nijs (Bereldange, Lucembursko) (zástupce: Fränk Rollinger, advokát)

      Žalovaný: Evropský účetní dvůr

      Předmět a popis sporu

   Žaloba na zrušení rozhodnutí komise ad hoc Evropského účetního dvora ze dne 15. ledna 2009, kterým byl žalobce odvolán z funkce bez snížení starobního důchodu s účinky od 1. února 2009

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí komise ad hoc Evropského účetního dvora ze dne 15. ledna 2009, kterým byl žalobce odvolán z funkce bez snížení starobního důchodu s účinky od 1. února 2009;

               —

               zrušit rozhodnutí 81-2007 Evropského účetního dvora ze dne 20. září 2007, kterým byly přeneseny pravomoci orgánu oprávněného ke jmenování komisi ad hoc;

               —

               zrušit veškerá přípravná rozhodnutí přijatá touto komisí ad hoc, zejména rozhodnutí ze dne 22.29. října 2007, ze dne 23. listopadu 2007 a ze dne 12. června 2008 o zahájení správního řízení;

               —

               podpůrně pro případ, že Soud nevyhoví návrhům na zrušení rozhodnutí, určit, že sankce uložená komisí ad hoc Evropského účetního dvora dne 15. ledna 2009 je s ohledem na článek 10 přílohy IX služebního řádu úředníků Evropských společenství ze shora uvedených důvodů příliš přísná;

               —

               vrátit věc orgánu oprávněnému ke jmenování Evropského soudního dvora v jiném složení k novému rozhodnutí anebo, pokud to bude opravdu pokládáno za nezbytné, uložit sankci, která bude podstatně přiměřenější vzhledem ke skutkovému stavu;

               —

               dále podpůrně výslovně určit, že jak je uvedeno výše, v projednávané věci nebyla respektována zásada přiměřené lhůty, a zohlednit tuto skutečnost v rámci sankce, která má být případně uložena;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-494/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Provinciale di Alessandra (Itálie) dne 1. prosince 2009 — Bolton Alimentari SpA v. Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/44

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Provinciale di Alessandra (Itálie) dne 1. prosince 2009 — Bolton Alimentari SpA v. Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria
   (Věc C-494/09)
   2010/C 24/76
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Bolton Alimentari SpA

      Žalovaný: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 239 CKS vykládán tak, že v případě, jako je projednávaný případ, v němž členský stát má za to, že Evropské komisi nemůže být přičítáno žádné porušení předpisů a nelze ani připustit jinou možnost uvedenou v čl. 905 odst. 1 PCKS, může tento členský stát sám rozhodnout o žádosti dlužníka o vrácení cla ve smyslu čl. 899 odst. 2 PCKS?

               2)

               V případě, že odpověď na otázku v předchozím bodě bude kladná, může se slovní spojení „zvláštní situace“, vyskytující se ve znění článku 239 CKS, vztahovat na vyloučení jednoho dovozce Společenství z celní kvóty, jejíž datum otevření připadá na neděli, z důvodu nedělní zavírací doby celních úřadů uvedeného státu Společenství?

               3)

               Musejí být články 308a až 308c PCKS, jakož i příslušná ustanovení Dohody, vykládány tak, že v případě, jako je projednávaný případ, členský stát měl předem požádat Komisi o pozastavení této celní kvóty, aby umožnil rovné a nediskriminační zacházení s italskými dovozci ve srovnání s dovozci z jiných členských států?

               4)

               Může být vyloučení společnosti Bolton s.p.a. z kvót, o němž rozhodla Komise, a sdělení TAXUD považovány za opatření skutečně v souladu s články 308a až 308c PCKS, jakož i s příslušnými ustanoveními Správní dohody o regulaci celních kvót přijaté Výborem pro celní kodex dne 30. října 2007 (TAXUD 3439/2006 — rev. 1-IT), a tedy za platné?


title: Věc C-135/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Nakládání s odpady — Směrnice 75/442/EHS, 91/689/EHS a 1999/31/ES)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/8

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-135/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nakládání s odpady - Směrnice 75/442/EHS, 91/689/EHS a 1999/31/ES)
   (2007/C 96/11)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Recchia a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. M. Braguglia a G. Fiengo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 4, 8 a 9 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (Úř. věst. L 194, s. 39) ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991 (Úř. věst. L 78, s. 32) – Porušení čl. 2 odst. 1 směrnice Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech (Úř. věst. L 377, s. 20) – Porušení čl. 14 písm. a), b) a c) směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. L 182, s. 1)
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala veškerá opatření nezbytná k tomu:

                           —

                           aby zajistila odstraňování odpadů bez ohrožení lidského zdraví a bez poškozování životního prostředí, a zakázala svévolné opuštění, nepovolené ukládání a nekontrolované odstraňování odpadů;

                           —

                           aby bylo zajištěno, že každý držitel odpadu s ním bude manipulovat prostřednictvím soukromé nebo veřejné organizace, která uskutečňuje operace odstraňování a využití, nebo že využívá nebo odstraňuje odpad sám v souladu s ustanoveními směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech, ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991;

                           —

                           aby každá organizace nebo podnik, který provádí odstraňování odpadů, musel získat povolení od příslušného orgánu;

                           —

                           aby v každé lokalitě, kde se provádí vypouštění nebo ukládání nebezpečných odpadů, byly odpady registrovány a identifikovány, a

                           —

                           aby, co se týče povolených skládek nebo skládek, které jsou ke dni 16. července 2001 již provozovány, provozovatel skládky zpracoval a před 16. červencem 2002 předložil příslušnému orgánu ke schválení plán úprav místa skládky obsahující informace týkající se podmínek povolení, jakož i veškerá nápravná opatření, která považuje za nutná, a aby po předložení plánu úprav místa skládky příslušný orgán přijal konečné rozhodnutí, pokud jde o další provozování a v nejkratším termínu ukončil provoz těch skládek, které neobdržely povolení k pokračování provozu, nebo povolil nezbytné práce a stanovil přechodné období pro uskutečnění tohoto plánu,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 4, 8 a 9 směrnice 75/442, ve znění směrnice 91/156/EHS, z článku 2 odst. 1 směrnice Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech a z článku 14 písm. a) až c) směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 132, 28.5.2005.


title: Věc T-501/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2016 – Karl-May-Verlag v. OHIM Constantin Film Produktion (WINNETOU) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství WINNETOU — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 52 odst. 1 a 2 nařízení č. 207/2009 — Zásady autonomie a nezávislosti ochranné známky Společenství — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2016 – Karl-May-Verlag v. OHIM Constantin Film Produktion (WINNETOU)
   (Věc T-501/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství WINNETOU - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 52 odst. 1 a 2 nařízení č. 207/2009 - Zásady autonomie a nezávislosti ochranné známky Společenství - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 156/42)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Karl-May-Verlag GmbH, dříve Karl May Verwaltungs- und Vertriebs- GmbH (Bamberg, Německo) (zástupci: M. Pejman a M. Brenner, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Pohlmann, poté M. Fischer, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Constantin Film Produktion GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: P. Baronikians a S. Schmidt, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 9. července 2013 (věc R 125/2012-1), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Constantin Film Produktion GmbH a Karl-May Verwaltungs- und Vertriebs- GmbH.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 9. července 2013 (věc R 125/2012-1) se zrušuje v rozsahu, v němž vyhovělo návrhu na prohlášení neplatnosti.

               2.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení vynaložených společností Karl-May-Verlag GmbH.

               3.

               Společnost Constantin Film Produktion GmbH ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 336, 16. 11. 2013.


title: Věc C-397/10: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 30. června 2011 — Evropská komise v. Belgické království ( „Nesplnění povinnosti státem — Článek 56 SFEU — Volný pohyb služeb — Vnitrostátní právní úprava, která podmiňuje činnost agentur zprostředkujících dočasnou práci řadou povinností — Neodůvodněné překážky“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/6

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 30. června 2011 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-397/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Článek 56 SFEU - Volný pohyb služeb - Vnitrostátní právní úprava, která podmiňuje činnost agentur zprostředkujících dočasnou práci řadou povinností - Neodůvodněné překážky)
   2011/C 252/08
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J.-P. Keppenne a I. Rogalski, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království (zástupce: M. Jacobs, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 56 SFEU — Omezení volného pohybu služeb — Vnitrostátní právní úprava, která podmiňuje činnost usazených v jiných členských státech řadou povinností — Neodůvodněné překážky

      Výrok

               1)

               Belgické království tím, že podrobilo agentury zprostředkující dočasnou práci poskytující služby na území Région de Bruxelles-Capitale následujícícm povinnostem:

                           —

                           mít za společenský účel výlučně poskytování pracovníků a

                           —

                           mít zvláštní právní formu,

                     nesplnilo povinnosti, které mu vyplývají ze článku 56 SFEU.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc C-293/05: Žaloba podaná dne 20. července 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/9

         Žaloba podaná dne 20. července 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-293/05)
   (2005/C 229/19)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 20. července 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Sarou Pardo Quintillan a Donatellou Recchia, členy právní služby Komise.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1)

               určil, že Italská republika tím, že nepřijala opatření k zajištění toho, aby od 31. prosince 1998 byly městské odpadní vody z aglomerace tvořené několika obcemi provincie Varese v povodí řeky Olona podrobeny čištění podle přísnějších požadavků, než je sekundární čištění nebo jiné rovnocenné čištění upravené v článku 4 směrnice 91/271/EHS (1), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 2 ve spojení s čl. 5 odst. 5 této směrnice;

               2)

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise nenapadá nesplnění povinnosti označit povodí, které odvádí vodu z jižní oblasti Lambro-Olona, za citlivou oblast, jelikož to je předmětem zvláštního řízení o nesplnění povinnosti. Nicméně toto povodí je částí území nacházejícího se v povodí řeky Pád, které bylo oficiálně označeno za citlivou oblast.
   Proto by podle čl. 5 odst. 5, který odkazuje na odstavec 2 téhož článku, měly být odpadní vody z aglomerace v provincii Varese nacházející se v povodí řeky Olona od 31. prosince 1998 podrobeny čištění podle přísnějších požadavků než je sekundární čištění.
   Přes uplynutí této lhůty nebyla aglomerace Varese dosud vybavena čistírnou odpadních vod, která by zajistila, že s odpadními vodami z této aglomerace je nakládáno v souladu s čl. 5 odst. 2 směrnice 91/271/EHS.

      (1)  Směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, 30.5.1991. s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26).


title: Spojené věci C-512/14 P a C-513/14 P: Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 17. července 2015 – Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) v. Unibail Management

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/26

         Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 17. července 2015 – Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) v. Unibail Management
   (Spojené věci C-512/14 P a C-513/14 P) (1)

   (2015/C 320/39)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda třetího senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 138, 27.4.2015.


title: Věc C-528/13: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Strasbourg – Francie) – Geoffrey Léger v. Ministre des Affaires sociales et de la Santé et des Droits des femmes, Etablissement français du sang „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zdraví — Směrnice 2004/33/ES — Technické požadavky na krev a krevní složky — Darování krve — Kritéria pro způsobilost dárců — Kritéria pro trvalé nebo dočasné vyloučení — Osoby, jejichž sexuální chování je vystavuje vysokému riziku nákazy závažným infekčním onemocněním přenosných krví — Muž, který měl sexuální styky s jiným mužem — Listina základních práv Evropské unie — Článek 21 odstavec 1 a článek 52 odstavec 1 — Sexuální orientace — Diskriminace — Odůvodnění — Proporcionalita“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/7

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Strasbourg – Francie) – Geoffrey Léger v. Ministre des Affaires sociales et de la Santé et des Droits des femmes, Etablissement français du sang
   (Věc C-528/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zdraví - Směrnice 2004/33/ES - Technické požadavky na krev a krevní složky - Darování krve - Kritéria pro způsobilost dárců - Kritéria pro trvalé nebo dočasné vyloučení - Osoby, jejichž sexuální chování je vystavuje vysokému riziku nákazy závažným infekčním onemocněním přenosných krví - Muž, který měl sexuální styky s jiným mužem - Listina základních práv Evropské unie - Článek 21 odstavec 1 a článek 52 odstavec 1 - Sexuální orientace - Diskriminace - Odůvodnění - Proporcionalita“)
   (2015/C 213/10)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif de Strasbourg

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Geoffrey Léger

      Žalovaní: Ministre des Affaires sociales et de la Santé et des Droits des femmes, Etablissement français du sang

      Výrok

   Bod 2.1 přílohy III směrnice Komise 2004/33/ES ze dne 22. března 2004, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/98/ES, pokud jde o některé technické požadavky na krev a krevní složky, musí být vykládán v tom smyslu, že kritérium pro trvalé vyloučení z dárcovství krve uvedené v tomto ustanovení, které se týká sexuálního chování, platí i pro situaci, kdy členský stát stanoví s ohledem na situaci, která v tomto státě panuje, trvalou kontraindikaci dárcovství krve platící pro muže, kteří měli sexuální styky s jinými muži, pokud je na základě aktuálního stavu lékařských, vědeckých a epidemiologických poznatků a údajů zjištěno, že takové sexuální chování vystavuje tyto osoby vysokému riziku nákazy závažným infekčním onemocněním přenosným krví, a pokud při respektování zásady proporcionality neexistují účinné postupy pro detekci těchto infekčních onemocnění nebo – v případě neexistence takových postupů – neexistují méně omezující metody než taková kontraindikace, aby byl zajištěn vysoký stupeň ochrany zdraví příjemců. Vnitrostátnímu soudu přísluší posoudit, zda jsou v dotčeném státě tyto podmínky splněny.

      (1)  Úř. věst. C 367, 14.12.2013.


title: Věc T-198/10: Usnesení Tribunálu ze dne 12. ledna 2011 — Maximuscle v. OHIM — Foreign Supplement Trademark (GAKIC)

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/33

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. ledna 2011 — Maximuscle v. OHIM — Foreign Supplement Trademark (GAKIC)
   (Věc T-198/10) (1)

   2011/C 72/52
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc T-53/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 – BPB v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh sádrokartonových desek — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Jediné a pokračující jednání — Opakování — Pokuta — Pokyny pro výpočet pokut — Sdělení o spolupráci )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/41

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 – BPB v. Komise
   (Věc T-53/03) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh sádrokartonových desek - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Jediné a pokračující jednání - Opakování - Pokuta - Pokyny pro výpočet pokut - Sdělení o spolupráci“)
   (2008/C 209/69)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: BPB plc (Slough, Spojené království) (zástupci: T. Sharpe QC, a A. Nourry, Solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Castillo de la Torre, zmocněnec, J. Flynn, QC, a C. Kilroy, Barrister)
   Předmět věci
   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2005/471/ES ze dne 27. listopadu 2002 v řízení podle článku 81 [ES] proti BPB plc, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA a Gyproc Benelux NV (Věc COMP/E-1/37.152 – Sádrokartonové desky) (Úř. věst. 2005, L 166, s. 8), nebo podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené žalobkyni
   Výrok rozsudku

               1)

               Částka pokuty uložené společnosti BPB plc článkem 3 rozhodnutí Komise 2005/471/ES ze dne 27. listopadu 2002 v řízení podle článku 81 [ES] proti BPB plc, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA a Gyproc Benelux NV (Věc COMP/E-1/37.152 – Sádrokartonové desky) se stanoví na 118,8 milionů eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise ponese desetinu vlastních nákladů řízení a ukládá se jí náhrada desetiny nákladů řízení vynaložených BPB.

               4)

               BPB ponese devět desetin vlastních nákladů řízení a ukládá se jí náhrada devíti desetin nákladů řízení vynaložených Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 101, 26.4.2003.


title: Věc C-249/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 28. května 2015 – Wind 1014 GmbH, Kurt Daell v. Skatteministeriet

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 28. května 2015 – Wind 1014 GmbH, Kurt Daell v. Skatteministeriet
   (Věc C-249/15)
   (2015/C 245/16)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Østre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Wind 1014 GmbH, Kurt Daell

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Předběžné otázky

               1.

               Je slučitelné s unijním právem, včetně článku 56 SFEU, pokud vozidlo, které je předmětem leasingové smlouvy mezi leasingovou společností se sídlem v jednom členském státě a leasingovým nájemcem s bydlištěm či sídlem v jiném členském státě (viz druhá otázka), nelze v zásadě začít užívat k provozu na pozemních komunikacích v posledně jmenovaném členském státě v době, kdy vnitrostátní orgány zpracovávají žádost o povolení úhrady poměrné registrační daně z uvedeného vozidla za dobu, po kterou má být dané vozidlo v tomto členském státě užíváno?

               2.

               Je slučitelné s unijním právem, včetně článku 56 SFEU, pokud vnitrostátní opatření požaduje jako podmínku pro registraci či placení poměrné daně z vozidla pouze pro dočasné (nikoli trvalé) užívání předchozí souhlas nebo vede k tomu, že:

                           i)

                           vnitrostátní orgány vyžadují úplné zaplacení registrační daně v Dánsku jako podmínku pro okamžité užívání s tím, že vypočtený rozdíl mezi plnou výší daně a poměrnou částí daně se v případě následného vydání povolení vrací i s úroky, nebo že

                           ii)

                           vnitrostátní orgány vyžadují úplné zaplacení registrační daně jako podmínku pro okamžité užívání a tato částka není v případě ukončení dočasného užívání upravována a přeplatek není vracen, není-li uvedené povolení vydáno?


title: Věc C-24/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 19. ledna 2009 – Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening v. AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 19. ledna 2009 – Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening v. AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad
   (Věc C-24/09)
   (2009/C 69/50)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Högsta domstolen
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening

      Žalovaný: AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad
   Předběžné otázky

               1)

               Vyplývá z článku 10a směrnice 85/337 (1) – podle něhož má dotčená veřejnost mít za určitých okolností možnost dosáhnout přezkoumání soudem nebo jiným nezávislým a nestranným orgánem zřízeným ze zákona a napadnout tak hmotnou nebo procesní zákonnost rozhodnutí – že existuje rovněž požadavek, aby dotčená veřejnost měla právo napadnout rozhodnutí soudu vydané v územním řízení v případě, kdy dotčená veřejnost měla možnost účastnit se soudního řízení o vydání územního rozhodnutí a předložit soudu své vyjádření?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Mají být čl. 1 odst. 2, čl. 6 odst. 4 a článek 10a směrnice 85/337 vykládány v tom smyslu, že s ohledem na dotčenou veřejnost uvedenou v čl. 6 odst. 4 a článku 10a je možné stanovit různé vnitrostátní požadavky, s tím, že malá místní sdružení na ochranu životního prostředí tak mají právo účastnit se rozhodovacích postupů uvedených v čl. 6 odst. 4 pro záměry, které mohou mít významný vliv na životní prostředí v oblasti, kde takové sdružení působí, ale nikoli právo podat opravný prostředek uvedený v článku 10a směrnice 85/337?

               3)

               Vyplývá z článku 15a směrnice 96/61 (2) – podle něhož má dotčená veřejnost mít za určitých okolností možnost dosáhnout přezkoumání soudem nebo jiným nezávislým a nestranným orgánem zřízeným ze zákona a napadnout tak hmotnou nebo procesní zákonnost rozhodnutí – že existuje rovněž požadavek, aby dotčená veřejnost měla právo napadnout rozhodnutí soudu vydané v územním řízení v případě, kdy dotčená veřejnost měla možnost účastnit se soudního řízení o vydání územního rozhodnutí a předložit soudu své vyjádření?

               4)

               V případě kladné odpovědi na třetí otázku: Mají být čl. 2 odst. 14 a článek 15a směrnice 96/61 vykládány v tom smyslu, že je možné stanovit různé vnitrostátní požadavky ohledně soudního přezkumu s tím, že malá místní sdružení na ochranu životního prostředí, která mají právo účastnit se rozhodovacích postupů v případě záměrů, které mohou mít významný vliv na životní prostředí v oblasti, kde taková sdružení působí, ale nikoli právo podat opravný prostředek uvedený v článku 15a směrnice 96/61, jelikož nemají potřebný minimální počet členů stanovený vnitrostátním právem?

      (1)  Směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, 5.7.1985, s. 40).

      (2)  Směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění (Úř. věst. 1996 L 257, s. 26).


title: Věc C-90/14: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Miranda de Ebro – Španělsko) – Banco Grupo Cajatres SA v. María Mercedes Manjón Pinilla, Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. M. A. Viana Gordejuela „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 93/13/EHS — Smlouva uzavřená mezi prodávajícím či poskytovatelem a spotřebitelem — Hypoteční smlouva — Klauzule týkající se úroku z prodlení — Doložka o předčasném splacení — Řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se hypotéky — Snížení výše úroků — Pravomoc vnitrostátního soudu“

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/5

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Miranda de Ebro – Španělsko) – Banco Grupo Cajatres SA v. María Mercedes Manjón Pinilla, Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. M. A. Viana Gordejuela
   (Věc C-90/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 93/13/EHS - Smlouva uzavřená mezi prodávajícím či poskytovatelem a spotřebitelem - Hypoteční smlouva - Klauzule týkající se úroku z prodlení - Doložka o předčasném splacení - Řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se hypotéky - Snížení výše úroků - Pravomoc vnitrostátního soudu“)
   (2015/C 320/06)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Miranda de Ebro

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Banco Grupo Cajatres SA

      Žalovaní: María Mercedes Manjón Pinilla, Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. M. A. Viana Gordejuela

      Výrok

               1)

               Článek 3 odst. 1, čl. 4 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, musí být vykládány v tom smyslu, že posouzení zneužívající povahy klauzulí smlouvy, na které se vztahuje tato směrnice, vnitrostátním soudem, od něj vyžaduje, aby zohlednil povahu zboží a služeb, které jsou předmětem dotyčné smlouvy, s odkazem na všechny okolnosti související s uzavřením této smlouvy k datu jejího uzavření.

               2)

               Článek 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice 93/13 musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby vnitrostátní ustanovení stanovila snížení úroků z prodlení v rámci smlouvy o hypotečním úvěru, pokud tato vnitrostátní ustanovení:

                           —

                           se nedotýkají posouzení ze strany vnitrostátního soudu projednávajícího návrh na výkon rozhodnutí týkajícího se hypotéky, který rozhodne o „zneužívající“ povaze ustanovení o úrocích z prodlení, a

                           —

                           nepředstavují překážku tomu, aby tento soud uvedené ustanovení zrušil, pokud konstatuje jeho „zneužívající“ povahu ve smyslu čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 151, 19.5.2014.


title: Věc T-271/17: Žaloba podaná dne 8. května 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking v. Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/34

         Žaloba podaná dne 8. května 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking v. Revoind Industriale
   (Věc T-271/17)
   (2017/C 231/42)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU) (zástupci: B. Mastantuono, zmocněnec, a M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Revoind Industriale Srl (Oricola, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uložil žalované zaplatit CSJU částku 189 128,26 eur v souvislosti s grantovou dohodou pro partnery č. 632456 „WITTINESS-WindTunnel Tests on an Innovative regional A/C for Noise assessment“, navýšenou o úroky z prodlení ve výši 979,32 eur vypočítané v sazbě 3,5 % za období od 7. února 2017 do 1. dubna 2017;

               —

               uložil žalované zaplatit částku ve výši 18,14 eur denně ve formě úroků od 2. dubna 2017 do data úplného splacení dluhu a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvod.
   Žalobkyně tvrdí, že žalovaná porušila své smluvní závazky tím, že nerealizovala projekt WITTINESS a neposkytla CSJU příslušné zprávy a výstupy v souladu s článkem II.2 přílohy II grantové dohody.
   Navíc žalovaná neprovedla práci, která měla vykonat podle přílohy I této dohody, a tím porušila své povinnosti podle článku II.3 písm. a), e) a h) přílohy II grantové dohody.
   Žalobkyně proto vypověděla grantovou dohodu na základě článku II.38 přílohy II této dohody a vydala oznámení o dluhu týkající se předběžného financování ve výši 189 128,26 eur, které koordinátor již vyplatil žalované v souladu s ustanoveními grantové dohody. Finančních prostředky vyplacené v rámci předběžného financování totiž zůstávají vlastnictvím žalobkyně až do konečného zaplacení.
   Skutečnosti, které vedly ke vzniku povinností společnosti Revoind Industriale S.r.l., jakožto příjemkyně na základě grantové dohody, jsou v projednávané věci zcela nesporné a námitky žalované jsou obecné, neúplné a bez jakéhokoli důkazu, takže se zdají být zcela neopodstatněné.
   Žalobkyně je tedy oprávněna požadovat vrácení finančních prostředků vyplacených žalované v rámci předběžného financování, navýšených o úroky z prodlení.


title: Věc C-44/15: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 26. listopadu 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Hauptzollamt Frankfurt am Main v. Duval GmbH & Co. KG „Řízení o předběžné otázce — Celní unie a společný celní sazebník — Sazební zařazení — Kombinovaná nomenklatura — Číslo 9025 — Pojem ‚teploměr‘ — Indikátory vystavení předem určené reakční teplotě na jedno použití“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/10

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 26. listopadu 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Hauptzollamt Frankfurt am Main v. Duval GmbH & Co. KG
   (Věc C-44/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Celní unie a společný celní sazebník - Sazební zařazení - Kombinovaná nomenklatura - Číslo 9025 - Pojem ‚teploměr‘ - Indikátory vystavení předem určené reakční teplotě na jedno použití“)
   (2016/C 038/13)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Hauptzollamt Frankfurt am Main

      Žalovaná: Duval GmbH & Co. KG

      Výrok

   Číslo 9025 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1549/2006 ze dne 17. října 2006, musí být vykládáno v tom smyslu, že zahrnuje papírové indikátory teploty prostředí potažené případně plastovým filmem, které tak jako výrobky dotčené v původním řízení nezvratnou změnou barvy bez možnosti dalšího opětovného použití ukazují, zda bylo dosaženo jedné nebo více mezních teplot.

      (1)  Úř. věst. C 127, 20. 4. 2015.


title: Věc C-213/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Oberster Gerichtshof ze dne 29. dubna 2004 ve věci Ewald Burtscher proti Josefu Staudererovi

text:
               24.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Oberster Gerichtshof ze dne 29. dubna 2004 ve věci Ewald Burtscher proti Josefu Staudererovi
   (Věc C-213/04)
   (2004/C 190/10)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Oberster Gerichtshof (Rakousko) ze dne 29. dubna 2004 ve věci Ewald Burtscher proti Josefu Staudererovi, které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 19. května 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Oberster Gerichtshof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Je třeba vykládat článek 56 ES v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě (Vorarlberger Grundverkehrgesetz, zákon země Vorarlberska o převodech pozemků), na základě které v případě nabytí pozemku na základě právního úkonu nevyžadujícího povolení pozemkového úřadu, způsobuje skutečnost, že ve stanovené lhůtě nebylo předloženo prohlášení nabyvatele o tom, že pozemek je zastavěn, že nabytí nebylo provedeno za účelem využívání pozemku jako rekreačního objektu a že nabyvatel má rakouské státní občanství nebo s ním musí být zacházeno stejným způsobem, zpětnou neplatnost převodu?


title: Věc T-633/16: Žaloba podaná dne 6. září 2016 – Bilde v. Parlament

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/27

         Žaloba podaná dne 6. září 2016 – Bilde v. Parlament
   (Věc T-633/16)
   (2016/C 383/36)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dominique Bilde (Lagarde, Francie) (zástupce: G. Sauveur, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 23. června 2016, oznámené dne 6. července 2016, podle kterého „částka 40 320 eur byla neoprávněně vyplacena ve prospěch D. BILDE“ a kterým bylo příslušné schvalující osobě a účetnímu orgánu nařízeno zajistit navrácení této částky,

               —

               zrušil také oznámení a opatření směřující k výkonu shora uvedeného rozhodnutí, obsažená v dopisech generálního ředitele pro finance z 30. června a 30. července 2016, č. D 201921 a D 312551, a

               —

               zrušil zároveň výzvu k úhradě č. 2016-889 podepsanou týmž generálním ředitelem pro finance dne 29. června 2016,

               —

               přiznal žalobkyni částku 20 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy vyplývající současně z nepodložených obvinění před ukončením šetření, z porušení jejího dobrého jména a z velmi vážného narušení jejího osobního a politického života v důsledku napadeného rozhodnutí,

               —

               přiznal jí také částku 15 000 eur jako náhradu nákladů vynaložených na odměnu jejích právních zástupců, na přípravu této žaloby, na kopírování a na podání žaloby a písemností k ní přiložených, a uložil Evropskému parlamentu povinnost tuto částku zaplatit,

               —

               uložil Evropskému parlamentu náhradu veškerých nákladů řízení;

               —

               podpůrně, pro případ, že by Tribunál nebyl zcela přesvědčen o relevantnosti a upřímnosti právních a skutkových žalobních důvodů předložených žalobkyní, a v zájmu řádného výkonu spravedlnosti s ohledem na nespornou spojitost mezi údajnými skutky, na nichž se zakládá napadené rozhodnutí, a skutky, které jsou předmětem trestního vyšetřování iniciovaného předsedou Evropského parlamentu:

                           —

                           přerušil řízení do konečného pravomocného rozhodnutí francouzského soudu rozhodujícího ve věci trestního stíhání iniciovaného předsedou Evropského parlamentu,

                           —

                           v důsledku toho nařídil odklad vykonatelnosti napadeného rozhodnutí až do skončení řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jedenáct žalobních důvodů, které jsou v podstatě stejné jako žalobní důvody uplatněné ve věci T-624/16, Gollnisch v. Parlament, nebo jsou jim podobné.


title: Věc C-104/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. února 2016 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 10. prosince 2015 ve věci T-512/12, Front Polisario v. Rada

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. února 2016 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 10. prosince 2015 ve věci T-512/12, Front Polisario v. Rada
   (Věc C-104/16 P)
   (2016/C 111/20)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: A. de Elera-San Miguel Hurtado a A. Westerhof Löfflerová, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario), Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ve věci T-512/12,

               —

               vydat konečné rozhodnutí o otázkách, které jsou předmětem kasačního opravného prostředku, ve smyslu zamítnutí žaloby Front Polisario (dále jen „žalobkyně“) na neplatnost napadeného aktu a

               —

               uložit žalobkyni náhradu nákladů vynaložených Radou v řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá Rada několik důvodů vycházejících z nesprávného právního posouzení.
   Rada zaprvé uvádí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že je žalobkyně aktivně legitimována k předložení věci soudu Evropské unie.
   Zadruhé tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že žalobkyně byla zrušeným rozhodnutím bezprostředně a osobně dotčena.
   Zatřetí Tribunálu vytýká, že se dopustil nesprávného právního posouzení, když napadený akt zrušil na základě důvodu, který žalobkyně neuplatnila a proti němuž se Rada neměla možnost bránit.
   Začtvrté Rada Tribunálu vytýká, že se dopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že Rada byla povinna před přijetím zrušeného rozhodnutí zkoumat možný dopad činností spojených s výrobou produktů, na něž se vztahuje dohoda uzavřená prostřednictvím zrušeného rozhodnutí, na lidská práva obyvatel Západní Sahary.
   Zapáté se měl Tribunál dopustit nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že Rada byla povinna před přijetím zrušeného rozhodnutí zkoumat, zda nic nenasvědčuje tomu, že by podle dohody uzavřené prostřednictvím uvedeného rozhodnutí mohly být přírodní zdroje území Západní Sahary, které je pod marockou kontrolou, využívány na úkor obyvatel tohoto území a že by jejich využívání mohlo vést k porušování jejich základních práv.
   Na posledním místě Rada tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když přistoupil k částečnému zrušení sporného rozhodnutí, jež mělo za následek změnu jeho podstaty


title: Věc F-103/06: Žaloba podaná dne 4. září 2006 – Blank a další v. Komise

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/35

         Žaloba podaná dne 4. září 2006 – Blank a další v. Komise
   (Věc F-103/06)
   (2006/C 261/72)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Klaus Blank (St. Stevens-Woluwe, Belgie) a další (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí orgánu oprávněného ke jmenování zapsat žalobce na seznam úředníků povýšených do platových tříd A*10 za hodnotící období 2005, takových jak tato rozhodnutí konkludentně vyplývají ze Správního sdělení č. 85-2005 ze dne 23. listopadu 2005;

               —

               uvést orgánu oprávněnému ke jmenování účinky, které má zrušení napadených rozhodnutí a zejména překvalifikování platové třídy žalobců podle případu na platovou třídu A*10 se zpětným účinkem k 1. březnu 2005;

               —

               podpůrně, co se týče pouze jednoho z žalobců, jednak žalobkyni požádat, aby jej uznala za schopného povýšení do platové třídy A*10 při jeho příštím povýšení a jednak žalobkyni uložit, aby nahradila újmu utrpěnou týmž žalobcem z důvodu, že nebyl od 1. března 2005 povýšen do platové třídy A*10;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci na podporu své žaloby uvádějí žalobní důvody velmi podobné těm, které byly uvedeny v rámci věci F-45/06 (1).

      (1)  Úř. věst. EU C 143, 17.6.2006, s. 39


title: Věc T-207/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. června 2014 – 1872 Holdings v. OHIM – Havana Club International (THE SPIRIT OF CUBA) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství THE SPIRIT OF CUBA — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. června 2014 – 1872 Holdings v. OHIM – Havana Club International (THE SPIRIT OF CUBA)
   (Věc T-207/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství THE SPIRIT OF CUBA - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2014/C 253/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: 1872 Holdings vof (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupce: M. Antoine-Lalance, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Club International, SA (Havana, Kuba) (zástupce: M. Pomares Caballero, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 31. ledna 2013 (věc R 684/2012-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Havana Club International SA a 1872 Holdings vof.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               1872 Holdings vof se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


title: Věc T-360/08: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 31. března 2009 — Španělsko v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Zpětvzetí napadeného aktu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/42

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 31. března 2009 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-360/08) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Zpětvzetí napadeného aktu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2009/C 141/89
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: J. Rodríguez Cárcamo, zmocněnec)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Steiblytė a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost rozhodnutí Komise K(2008) 3247 ze dne 25. června 2008 o snížení podpory z Fondu soudržnosti pro skupinu projektů č. 2001.ES.16.C.P.E.036 (sanace severního hydrografického povodí — Galicie-2001) poskytnuté rozhodnutím K(2001) 4084 ze dne 20. prosince 2001

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí ve věci samé již nebude vydáno.

               2)

               Komise ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Španělským královstvím.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc T-297/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2014 – Junited Autoglas Deutschland v. OHIM – Belron Hungary (United Autoglas) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství United Autoglas — Starší národní obrazová ochranná známka AUTOGLASS — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2014 – Junited Autoglas Deutschland v. OHIM – Belron Hungary (United Autoglas)
   (Věc T-297/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství United Autoglas - Starší národní obrazová ochranná známka AUTOGLASS - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2014/C 421/51
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: C. Weil, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: M. Rajh a J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Belron Hungary Kft – Zug Branch (Zug, Švýcarsko) (zástupce: L. Christy, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. dubna 2013 (věc R 206/2012-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Belron Hungary Kft – Zug Branch a Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 215, 27.7.2013.


title: Věc T-304/15: Žaloba podaná dne 1. června 2015 – Abdulkarim v. Rada

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/46

         Žaloba podaná dne 1. června 2015 – Abdulkarim v. Rada
   (Věc T-304/15)
   (2015/C 245/56)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mouhamad Wael Abdulkarim (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: J.-P. Buyle a L. Cloquet, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 2015/375 ze dne 6. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, v rozsahu, v němž se týká žalobce,

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/383 ze dne 6. března 2015, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, v rozsahu, v němž se týká žalobce,

               —

               uložil Radě náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobcem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů, které jsou v podstatě totožné nebo obdobné jako žalobní důvody uplatněné ve věci T-303/15, Barqawi v. Rada.


title: Věc C-311/11 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. července 2012 — Smart Technologies ULC v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 7 odst. 1 písm. b) — Slovní ochranná známka WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH — Ochranná známka, kterou tvoří reklamní slogan — Rozlišovací způsobilost — Zamítnutí zápisu“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/15

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. července 2012 — Smart Technologies ULC v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-311/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odst. 1 písm. b) - Slovní ochranná známka WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH - Ochranná známka, kterou tvoří reklamní slogan - Rozlišovací způsobilost - Zamítnutí zápisu)
   2012/C 287/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Smart Technologies ULC (zástupci: M. Edenborough QC, T. Elias, barrister)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) ze dne 13. dubna 2011, Smart Technologies v. OHIM (T-523/09), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) R 554/2009-2 ze dne 29. září 2009, kterým bylo zamítnuto odvolání proti rozhodnutí průzkumového referenta zamítajícímu zápis slovní ochranné známky „WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH“ pro výrobky zařazené do třídy 9

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Smart Technologies ULC se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


title: Věc T-377/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. března 2015 – ultra air v. OHIM – Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství ultra.air ultrafilter — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 52 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009“

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/46

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. března 2015 – ultra air v. OHIM – Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)
   (Věc T-377/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství ultra.air ultrafilter - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 52 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 138/60)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ultra air GmbH (Hilden, Německo) (zástupce: C. König, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Německo) (zástupci: N. Siebertz, M. Teworte-Vey a A. Renvert, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. května 2013 (věc R 1100/2011-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Donaldson Filtration Deutschland GmbH a ultra air GmbH

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 6. května 2013 (věc R 1100/2011-4) se zrušuje v části, v níž se týká ovládání s časovačem.

               2.

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3.

               Ultra air GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené OHIM a společností Donaldson Filtration Deutschland GmbH.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7.9.2013.


title: Věc T-530/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2015 – Verein StHD v. OHIM (Zobrazení černé stužky) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující černou stužku — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               19.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2015 – Verein StHD v. OHIM (Zobrazení černé stužky)
   (Věc T-530/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující černou stužku - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 346/33)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Verein Sterbehilfe Deutschland (Verein StHD) (Zürich, Švýcarsko) (zástupce: P. Brauns, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. května 2014 (věc R 1940/2013–4) týkajícímu se přihlášky obrazového označení znázorňujícího černou stužku jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Verein Sterbehilfe Deutschland (Verein StHD) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc F-76/11: Žaloba podaná dne 1. srpna 2011 — ZZ v. Evropská komise

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/29

         Žaloba podaná dne 1. srpna 2011 — ZZ v. Evropská komise
   (Věc F-76/11)
   2011/C 319/63
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: R. Guarino, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o zamítnutí návrhu žalobce směřující k přiznání příspěvku za práci v zahraničí

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 29. dubna 2011;

               —

               v důsledku toho prohlásit, že žalobce má právo na příspěvek za práci v zahraničí stanovený v příloze VII článku 4 služebního řádu úředníků;

               —

               uložit žalované platbu tohoto příspěvku ode dne 16. srpna 2010, kdy žalobce nastoupil do služby, jakož i platbu vyrovnávacích úroků od tohoto data až do skutečného zaplacení příspěvku;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-95/14: Žaloba podaná dne 17. září 2014 – ZZ v. ECB

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/63

         Žaloba podaná dne 17. září 2014 – ZZ v. ECB
   (Věc F-95/14)
   2014/C 421/93
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí výkonné rady ECB o neposkytnutí dodatečného zvýšení platu žalobci v roce 2014 v souvislosti s každoročním přezkumem platů a prémií

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí výkonné rady o neposkytnutí dodatečného zvýšení platu žalobci v roce 2014, přijaté dne 25. února 2014 a sdělené zaměstnancům dne 3. března 2014,

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí zvláštního odvolání ze dne 1. července 2014, došlého dne 8. července 2014,

               —

               v případě nutnosti, zrušit rozhodnutí příslušného vedoucího oddělení/GŘ-H, kterým tento nezamýšlel navrhnout ani nenavrhl žalobce pro zvýšení platu, implicitně sdělené rozhodnutím výkonné rady ze dne 25. února 2014 a rozhodnutím o zamítnutí zvláštního odvolání ze dne 1. července 2014,

               —

               uložit náhradu majetkové újmy spočívající ve ztrátě možnosti na zvýšení platu v roce 2014, vyčíslenou na 54  635 eur, nebo alternativně zrušit řízení vedoucí k rozhodnutí ze dne 25. února 2014 a uložit ECB zorganizovat nové řízení týkající se poskytnutí dodatečných zvýšení platů v roce 2014,

               —

               uložit žalované náhradu nemajetkové újmy vyčíslené ex aequo et bono na 5  000 eur,

               —

               uložit ECB náhradu veškerých nákladů řízení.


title: Věc T-496/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. června 2015 – McCullough v. Cedefop „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se zadání veřejných zakázek a uzavření smluv, které z nich vyplývají — Žádost o vydání dokumentů v rámci trestního řízení — Odepření přístupu — Výjimka týkající se ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce — Výjimka týkající se ochrany rozhodovacího procesu“

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. června 2015 – McCullough v. Cedefop
   (Věc T-496/13) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se zadání veřejných zakázek a uzavření smluv, které z nich vyplývají - Žádost o vydání dokumentů v rámci trestního řízení - Odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce - Výjimka týkající se ochrany rozhodovacího procesu“)
   (2015/C 245/19)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Colin Boyd McCullough (Soluň, Řecko) (zástupce: G. Matsos, advokát)

      Žalovaný: Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělávání (Cedefop) (zástupci: původně C. Lettmayr, zmocněnec, poté M. Fuchs, zmocněnkyně, původně ve spolupráci s E. Petritsi, advokátkou, poté ve spolupráci s E. Petritsi a E. Roussou, advokátkami, poté ve spolupráci s E. Roussou a P. Anestisem, advokáty, a nakonec s P. Anestisem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Cedefop ze dne 15. července 2013, kterým byl žalobci odepřen přístup k zápisům řídící rady Cefedop, k zápisům z jeho kanceláře a k zápisům pilotní skupiny „Knowledge Management System“ vypracovaným v období od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2005; návrh, aby Cefedop bylo nařízeno předložení požadovaných dokumentů a návrh na povolení vstupu řeckým orgánům do prostor a budov Cefedop v souladu s použitelným vnitrostátním právem za účelem vyšetřování, provedení prohlídky prostor a zabavování v těchto prostorách s cílem získat požadované dokumenty a vyšetřit případná protiprávní jednání, a to na základě článku 16 nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (Úř. věst. L 39, s. 1; Zvl. vyd. 05/01, s. 175) a čl. 1 odst. 1 protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (Cefedop) ze dne 15. července 2013, kterým se odpírá přístup k zápisům řídící rady Cefedop, zápisům z jeho kanceláře a zápisům pilotní skupiny „Knowledge Management System“ vypracovaným za období od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2005, se zrušuje v rozsahu, v němž odpírá přístup k zápisům řídící rady a zápisům z kanceláře, s výjimkou přístupu ke jménům jejich členů.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Cefedop ponese vlastní náklady řízení a tři čtvrtiny nákladů vynaložených Colinem Boydem McCulloughem.

               4)

               Colin Boyd McCullough nahradí jednu čtvrtinu nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 344, 23.11.2013.


title: Věc C-119/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 1. dubna 2009 — Société fiduciaire nationale d'expertise comptable v. Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 1. dubna 2009 — Société fiduciaire nationale d'expertise comptable v. Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   (Věc C-119/09)
   2009/C 141/49
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Société fiduciaire nationale d'expertise comptable

      Žalované: Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

      Předběžné otázky

   Bylo cílem směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (1) zamezit, pokud jde o regulovaná povolání, na něž se vztahuje, veškerým obecným zákazům bez ohledu na formu dané obchodní praktiky, nebo ponechala členským státům možnost zachovat obecné zákazy pro některé obchodní praktiky, jako je podomní poskytování služeb?

      (1)  Úř. věst. L 376, s. 36.


title: Věc C-75/12: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 4. července 2012 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Giudice di Pace di Revere — Itálie) — trestní řízení proti Majalimu Abdelovi ( „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Chybějící popis sporu v původním řízení — Zjevná nepřípustnost“ )

text:
               6.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/8

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 4. července 2012 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Giudice di Pace di Revere — Itálie) — trestní řízení proti Majalimu Abdelovi
   (Věc C-75/12) (1)

   (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Chybějící popis sporu v původním řízení - Zjevná nepřípustnost)
   2012/C 303/17
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Giudice di Pace di Revere

      Účastník původního trestního řízení

   Majali Abdel

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Giudice di Pace di Revere — Výklad článků 2, 4, 6, 7, 8, 15 a 16 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 348, s. 98), jakož i čl. 4 odst. 3 Smlouvy o EU — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví pokutu cizinci, který neoprávněně vstoupil na vnitrostátní území nebo na něm neoprávněně pobývá — Přípustnost trestného činu neoprávněného pobytu — Přípustnost okamžitého vyhoštění na období přinejmenším pěti let nebo trestu omezujícího svobodu („permanenza domiciliare“) nahrazujícího pokutu — Povinnosti členských států během lhůty pro provedení směrnice

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Giudice di Pace di Revere (Itálie) ze dne 26. ledna 2012 je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 118, 21.4.2012.


title: Věc C-105/08: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. června 2010 — Evropská komise v. Portugalská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Volný pohyb služeb a volný pohyb kapitálu — Články 49 ES a 56 ES, jakož i články 36 a 40 dohody o EHP — Přímé daně — Zdanění obdržených úroků — Nepříznivé zacházení s nerezidenty — Důkazní břemeno“ )

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. června 2010 — Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-105/08) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Volný pohyb služeb a volný pohyb kapitálu - Články 49 ES a 56 ES, jakož i články 36 a 40 dohody o EHP - Přímé daně - Zdanění obdržených úroků - Nepříznivé zacházení s nerezidenty - Důkazní břemeno)
   2010/C 221/02
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: R. Lyal a M. Afonso, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, J. Menezes Leitão a C. Guerra Santos, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas a V. Kazlauskaitė-Švenčionienė, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 49 ES a 56 ES — Rozdílné zacházení, pokud jde o zdanění úroků placených finančním institucím podle toho, zda mají svoje sídlo na portugalském území, či nikoli

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Litevská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 116, 9.5.2008.


title: Věc T-208/09: Žaloba podaná dne 26. května 2009 — Mars v. OHIM — Marc (MARC Marlon Abela Restaurant Corporation)

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/22

         Žaloba podaná dne 26. května 2009 — Mars v. OHIM — Marc (MARC Marlon Abela Restaurant Corporation)
   (Věc T-208/09)
   2009/C 167/43
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mars, Inc. (McLean, Spojené státy) (zástupci: A. Bryson, barrister, a V. Marsland, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Marc Ltd (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. března 2009 ve věci R 1827/2007-2; a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová známka „MARC Marlon Abela Restaurant Corporation“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 29, 30, 31, 32, 33, 35 a 43

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní a obrazové označení „MARS“ zapsané jako ochranná známka Společenství pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 29, 30, 32 a 35

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám bylo částečně vyhověno

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 [z něhož se stal čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009] tím, že odvolací senát (i) nesprávně, aniž by pro to měl důkazy, předpokládal (nebo určil), že dotčené ochranné známky mají jasný a zvláštní význam pro veřejnost v pobaltských státech, takže veřejnost je schopna tyto známky bezprostředně rozpoznat. To vedlo odvolací senát k nesprávnému závěru, že mezi známkami existuje koncepční rozdíl, který převážil nad vizuálními a akustickými podobnostmi a odůvodnil závěr, že dotčené ochranné známky nejsou podobné; a že (ii) vůbec nebo náležitě nepřihlédl k okolnostem, za nichž se dotčené výrobky a služby prodávají, a k dopadu těchto okolností (a) na posouzení vizuální a fonetické podobnosti mezi ochrannými známkami; a (b) na poměrnou váhu, kterou je třeba v rámci celkového posouzení podobnosti/nebezpečí záměny přiznat jednotlivým kritériím (vizuálnímu, akustickému, koncepčnímu), na jejichž základě se podobnost posuzuje. Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 40/94 (z něhož se stal čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009) tím, že odvolací senát nesprávně zamítl námitky založené na tomto ustanovení z důvodu, že žalobkyně neprokázala existenci všech kumulativních podmínek, které jsou nezbytné pro použití uvedeného ustanovení. Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 40/94 (z něhož se stal čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 207/2009) tím, že odvolací senát měl nesprávně za to, že nebezpečí záměny je třeba pro účely čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 40/94 posoudit na základě stejných zásad.


title: Věc T-581/14: Žaloba podaná dne 30. července 2014 – Vierling v. OHIM – IP Leanware (BRAINCUBE)

text:
               6.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 351/21

         Žaloba podaná dne 30. července 2014 – Vierling v. OHIM – IP Leanware (BRAINCUBE)
   (Věc T-581/14)
   2014/C 351/26
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Yvonne Vierling (Kolín, Německo) (zástupci: G. Hasselblatt a D. Kipping, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: IP Leanware (Issoire, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. dubna 2014 ve věci 1486/2013-2.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „BRAINCUBE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 38 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 4 61  713

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: starší německá slovní ochranná známka ochranné známky „Braincube“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-452/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. června 2015 – Laboratoires CTRS v. Komise „Humánní léčivé přípravky — Léčivé přípravky pro vzácná onemocnění — Registrace léčivého přípravku Cholic Acid FGK (nyní Kolbam) — Léčebné indikace — Výhradní právo na trhu — Článek 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 141/2000“

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. června 2015 – Laboratoires CTRS v. Komise
   (Věc T-452/14) (1)

   („Humánní léčivé přípravky - Léčivé přípravky pro vzácná onemocnění - Registrace léčivého přípravku Cholic Acid FGK (nyní Kolbam) - Léčebné indikace - Výhradní právo na trhu - Článek 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 141/2000“)
   (2015/C 245/20)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Laboratoires CTRS (Boulogne Billancourt, Francie) (zástupci: K. Bacon, barrister, M. Utges Manley a M. Vickers, solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. White, P. Mihaylova a A. Sipos, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C (2014) 2375 ze dne 4. dubna 2014 o registraci, za výjimečných okolností, humánního léčivého přípravku pro vzácná onemocnění „Cholic Acid FGK – Kyselina cholová“ podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004, ve znění prováděcího rozhodnutí Komise C (2014) 6508 ze dne 11. září 2014, kterým se převádí a mění registrace, kterou rozhodnutí C (2014) 2375 poskytlo za výjimečných okolností humánnímu léčivému přípravku pro vzácná onemocnění „Kolbam – Kyselina cholová“, v rozsahu, v němž v podstatě uvádí, že tento léčivý přípravek je zaregistrován pro léčebné indikace léčivého přípravku Orphacol, nebo podpůrně návrh na zrušení článku 1 tohoto rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Komise C (2014) 2375 ze dne 4. dubna 2014 o registraci, za výjimečných okolností, humánního léčivého přípravku pro vzácná onemocnění „Cholic Acid FGK – Kyselina cholová“ podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004, ve znění prováděcího rozhodnutí Komise C (2014) 6508 ze dne 11. září 2014, kterým se převádí a mění registrace, kterou rozhodnutí C (2014) 2375 poskytlo za výjimečných okolností humánnímu léčivému přípravku pro vzácná onemocnění „Kolbam – Kyselina cholová“, se zrušuje.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Laboratoires CTRS.

               3)

               ASK Pharmaceuticals GmbH ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 253, 4.8.2014.


title: Věc C-368/16: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 13. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret – Dánsko) – Assens Havn v. Navigators Management (UK) Limited „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (ES) č. 44/2001 — Příslušnost ve věcech pojištění — Vnitrostátní právní předpisy, které za určitých podmínek stanoví právo poškozené osoby podat žalobu přímo proti pojistiteli osoby, která nehodu zavinila — Ujednání o příslušnosti sjednané mezi pojistitelem a osobou, jež způsobila škodu“

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/10

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 13. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret – Dánsko) – Assens Havn v. Navigators Management (UK) Limited
   (Věc C-368/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Příslušnost ve věcech pojištění - Vnitrostátní právní předpisy, které za určitých podmínek stanoví právo poškozené osoby podat žalobu přímo proti pojistiteli osoby, která nehodu zavinila - Ujednání o příslušnosti sjednané mezi pojistitelem a osobou, jež způsobila škodu“)
   (2017/C 293/13)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Højesteret

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Assens Havn

      Žalovaná: Navigators Management (UK) Limited

      Výrok

   Článek 13 bod 5 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ve spojení s čl. 14 bodem 2 písm. a) tohoto nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že poškozený, který může podat přímou žalobu proti pojistiteli osoby, která mu způsobila škodu, není vázán ujednáním o příslušnosti sjednaným mezi tímto pojistitelem a touto osobou.

      (1)  Úř. věst. C 314, 29.8.2016.


title: Věc F-123/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 30. dubna 2014 – Lecolier v. Komise

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/65

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 30. dubna 2014 – Lecolier v. Komise
   (Věc F-123/13) (1)

   2014/C 421/98
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 52, 22. 2. 2014, s. 54.


title: Spojené věci C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P a C-519/06 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. října 2009 — GlaxoSmithKline Services Unlimited, dříve Glaxo Wellcome plc (C-501/06 P), Komise Evropských společenství (C-513/06 P), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (C-515/06 P), Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (C-519/06 P) v. Komise Evropských společenství, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) ( Kasační opravné prostředky — Kartelové dohody — Omezení paralelního obchodu s léčivými přípravky — Článek 81 odst. 1 ES — Cílené omezení hospodářské soutěže — Vnitrostátní regulace cen — Nahrazení odůvodnění — Článek 81 odst. 3 ES — Přispění k podpoře technického pokroku — Přezkum — Důkazní břemeno — Odůvodnění — Právní zájem na podání žaloby )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/2

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. října 2009 — GlaxoSmithKline Services Unlimited, dříve Glaxo Wellcome plc (C-501/06 P), Komise Evropských společenství (C-513/06 P), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (C-515/06 P), Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (C-519/06 P) v. Komise Evropských společenství, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar)
   (Spojené věci C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P a C-519/06 P) (1)

   („Kasační opravné prostředky - Kartelové dohody - Omezení paralelního obchodu s léčivými přípravky - Článek 81 odst. 1 ES - Cílené omezení hospodářské soutěže - Vnitrostátní regulace cen - Nahrazení odůvodnění - Článek 81 odst. 3 ES - Přispění k podpoře technického pokroku - Přezkum - Důkazní břemeno - Odůvodnění - Právní zájem na podání žaloby“)
   2009/C 282/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: GlaxoSmithKline Services Unlimited, dříve Glaxo Wellcome plc (zástupci: I. Forrester QC, S. Martínez-Lage, abogado, A. Komninos, dikigoros, A. Schulz, Rechtsanwalt), Komise Evropských společenství (zástupci: T. Christoforou, F. Castillo de la Torre a E. Gippini Fournier, zmocněnci), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (zástupci: M. Hartmann-Rüppel a W. Rehmann, Rechtsanwälte), Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (zástupci: M. Araujo Boyd a J. Buendía Sierra, abogados)

      Další účastníci řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: T. Christoforou, F. Castillo de la Torre a E. Gippini Fournier, zmocněnci, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (zástupci: M. Hartmann-Rüppel a W. Rehmann, Rechtsanwälte), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV (zástupce: W. Rehmann, Rechtsanwalt), Spain Pharma SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (zástupci: M. Araujo Boyd a J. Buendía Sierra, abogados)

      Vedlejší účastnice řízení podporující Komisi: Polská republika (zástupci: E. Ośniecka Tamecka, M. Kapko a K. Majcher, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého rozšířeného senátu) ze dne 27. září 2006 GlaxoSmithKline Services v. Komise (T 168/01), kterým Soud částečně zrušil rozhodnutí Komise K (2001) 1202 konečné ze dne 8. května 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (IV/36.957/F3 Glaxo Wellcome, IV/36.997/F3 Aseprofar a Fedifar, IV/37.121/F3 Spain Pharma, IV/37.138/F3 BAI, IV/37.380/F3 EAEPC) — Ceny ukládané navrhovatelkou velkoobchodním prodejcům při prodeji jejích léčivých přípravků mimo španělský systém cen určovaných zdravotnickými orgány

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky podané společností GlaxoSmithKline Services Unlimited, dříve Glaxo Wellcome plc, Komisí Evropských společenství, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) a Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticosse (Aseprofar) se zamítají.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady vynaložené v příslušných řízeních.

               3)

               Polská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.

      Úř. věst. C 56, 10.3.2007.


title: Věc C-439/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Hamburg – Německo) – Karin Gawelczyk v. Generali Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Hamburg – Německo) – Karin Gawelczyk v. Generali Lebensversicherung AG
   (Věc C-439/12) (1)

   2014/C 184/27
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 389, 15.12.2012.


title: Věc T-201/11: Žaloba podaná dne 4. dubna 2011 — Si.mobil v. Komise

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/24

         Žaloba podaná dne 4. dubna 2011 — Si.mobil v. Komise
   (Věc T-201/11)
   2011/C 160/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Si.mobil telekomunikacijske storitve d.d. (Lublaň, Slovinská republika) (zástupci: P. Alexiadis a E. Sependa, Solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise K(2011) 355 v konečném znění ze dne 24. ledna 2011 ve věci č. COMP/39.707 — Si.mobil/Mobitel a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně podle článku 263 SFEU navrhuje zrušit rozhodnutí Evropské komise K(2011) 355 v konečném znění ze dne 24. ledna 2011 ve věci č. COMP/39.707 — Si.mobil/Mobitel, kterým Komise zamítla stížnost, která byla dne 14. srpna 2009 podána žalobkyní podle článku 102 SFEU z důvodu údajně zneužívajících praktik společnosti Mobitel na maloobchodní a velkoobchodní úrovni trhů mobilních telekomunikačních služeb.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod uvádí, že Komise zjevně nesprávně použila pravidla o rozdělení pravomocí, která jsou stanovena v nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (1) a v Oznámení Komise o spolupráci v rámci sítě orgánů pro hospodářskou soutěž (Úř. věst. 2004, C 101, s. 43) tím,

                           —

                           že při přijímání napadeného rozhodnutí nezajistila účinné uplatňování práva Unie a nezohlednila přitom naléhavé požadavky obecného zájmu mající přednost před nařízením Rady (ES) č. 1/2003, stejně jako ustanovení, která si sama stanovila v Oznámení Komise o spolupráci v rámci sítě orgánů pro hospodářskou soutěž a příslušnou judikaturu;

                           —

                           že Komise nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z Oznámení o spolupráci v rámci sítě orgánů pro hospodářskou soutěž, protože nezasáhla, když „vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž nepřiměřeně protahoval řízení“, o tento případ se jedná tehdy, jestliže lhůta dvou let stanovená ve slovinském právu uplynula, aniž vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž i jen odeslal oznámení námitek v konečném znění. Kromě toho Komise nezohlednila důkazy, které naprosto přesvědčivě prokazují, že je „nejlépe způsobilým“ orgánem pro rozhodnutí tohoto typu sporů. Za existujících okolností je velmi nepravděpodobné, že slovinský orgán pro hospodářskou soutěž „je schopný porušení ukončit“ adekvátním způsobem a včas. Naopak je zřejmé, že „ustanovení práva Společenství (…) mohou být (…) účinněji uplatněna Komisí“.

               2)

               Druhým žalobním důvodem je vytýkáno, že Komise zjevně nesprávně provedla zvážení, které stanoví judikatura ve věci Automec (2).

                           —

                           Žalobkyně má za to, že prostor Komise pro uvážení, zda je příslušná, který jí dává judikatura ve věci Automec, není neomezený. Žalobkyně v této souvislosti předložila rozsáhlý soubor důkazů, který prokazuje, že existuje „zájem Společenství“ na tom, aby Komise rozhodla o návrzích společnosti Si.mobil, Komise tento soubor důkazů bez jakéhokoli odůvodnění ignorovala. Komise kromě toho nezohlednila své vlastní Pokyny k prioritám Komise v oblasti prosazování práva při používání článku 82 Smlouvy o ES na zneužívající chování dominantních podniků vylučující ostatní soutěžitele (Úř. věst. 2009, C 45, s. 7), protože oba druhy porušení práva hospodářské soutěže (stlačování marží a predátorské ceny), jimž je žalobkyně vystavena, jsou v tomto dokumentu uvedeny jako priority Komise a existuje rostoucí zájem na vyjasnění, jak Komise tyto zásady uplatňuje. Toto platí zejména pro odvětví mobilních telekomunikačních služeb, v němž takovéto precedenty ještě musí být vytvořeny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 (Úř. věst. 2003 L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

      (2)  Rozsudek ze dne 18. září 1992, T-24/90, Automec v. Komise, Recueil, s. II-2223.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. ledna 2005 ve věci T-357/03, Bruno Gollnisch a další proti Evropskému parlamentu (Rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu — Žaloba na neplatnost — Nepřípustnost)

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/21

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 10. ledna 2005
   ve věci T-357/03, Bruno Gollnisch a další proti Evropskému parlamentu (1)

   (Rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu - Žaloba na neplatnost - Nepřípustnost)
   (2005/C 115/40)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T- 357/03, Bruno Gollnisch, s bydlištěm v Limonest (Francie), Marie-France Stirbois, s bydlištěm ve Villeneuve-Loubet (Francie), Carl Lang, s bydlištěm v Boulogne-Billancourt (Francie), Jean-Claude Martinez, s bydlištěm v Montpellier (Francie), Philips Claeys, s bydlištěm v Overijse (Belgie) a Koen Dillen, s bydlištěm v Avers (Belgie), zastoupení W. de Saint Justem, advokátem proti Evropskému parlamentu (zmocněnci: H. Krück a N. Lorenz, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 2. července 2003, kterým se mění pravidla upravující použití prostředků rozpočtové položky 3701 souhrnného rozpočtu Evropské Unie, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, A.W.H. Meij a I. Pelikánová, soudci, vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 10. ledna 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1.

               Stanovisko právní služby Parlamentu, předložené žalobci v příloze 5 k návrhu, se vyřazuje ze spisu.

               2.

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               3.

               Žalobci ponesou vlastní náklady, jakož i náklady řízení vynaložené Parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 7, 10.1.2004


title: Věc C-141/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Rennes (Francie) dne 25. března 2015 – Doux SA, Sophie Gautier, jednající jako insolvenční správce společnosti Doux SA, SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, zastoupená R. Valliotem, jednajícím jako insolvenční správce společnosti Doux SA v. Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Rennes (Francie) dne 25. března 2015 – Doux SA, Sophie Gautier, jednající jako insolvenční správce společnosti Doux SA, SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, zastoupená R. Valliotem, jednajícím jako insolvenční správce společnosti Doux SA v. Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Věc C-141/15)
   (2015/C 190/04)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif de Rennes

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Doux SA, Sophie Gautier, jednající jako insolvenční správce společnosti Doux SA, SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, zastoupená R. Valliotem, jednajícím jako insolvenční správce společnosti Doux SA

      Žalovaná: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje prahová hodnota obsahu vody stanovená článkem 15 nařízení (ES) č. 543/2008 (1) a jeho přílohami VI a VII požadavek „řádné a uspokojivé obchodní jakosti“ ve smyslu čl. 28 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (2) a rozsudku Nowaco Germany GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas ze dne 7. září 2006?

               2)

               Může být zmrazená drůbež, která překročí prahovou hodnotu obsahu vody stanovenou článkem 15 nařízení (ES) č. 543/2008 a jeho přílohami VI a VII, opatřená osvědčením o zdravotní nezávadnosti vydaným příslušným úřadem, uvedena na trh uvnitř Unie za obvyklých podmínek ve smyslu článku 28 nařízení (ES) č. 612/2009, a případně za jakých podmínek?

               3)

               Je skutečnost, že prahová hodnota obsahu vody zůstává stanovena na 5,1 % podle přílohy VI nařízení ze dne 16. června 2008 a že nebyla již několik desetiletí upravována navzdory tvrzeným změnám v chovatelské praxi a kritice obsažené v některých vědeckých studiích ohledně zastaralosti této hraniční hodnoty, v souladu s právem Evropské unie a zejména zásadou právní jistoty?

               4)

               Jsou přílohy VI a VII nařízení (ES) č. 453/2008 dostatečně přesné pro provádění kontrol stanovených v článku 15 nařízení, nebo měla Francie určit „praktická opatření k provádění kontrol“„ve všech fázích uvádění produktu na trh“ s tím, že jinak se nelze výsledků kontrol provedených ve fázi vývozu produktů dovolávat?

               5)

               Mohou být žádosti o kontrolní analýzu, které se podle ustanovení čl. 16 odst. 2 nařízení č. 543/2008 ve spojení s odstavcem 5 téhož článku týkají výsledků kontrol na jatkách, vztaženy i na kontroly provedené ve fázi uvádění vyvážených produktů na trh, a to za přítomnosti účastníků, zejména podle článku 41 Listiny základních práv a svobod Evropské unie?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 543/2008 ze dne 16. června 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o obchodní normy pro drůbeží maso (Úř. věst. L 157, s. 46).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (Úř. věst. L 186, s. 1).


title: Věc C-604/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2016 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 15. září 2016 ve věci T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri v. Rada

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/33

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2016 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 15. září 2016 ve věci T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri v. Rada
   (Věc C-604/16 P)
   (2017/C 030/37)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: H. Marcos Fraile, zmocněnkyně, N. Tuominen, advokátka)

      Další účastníci řízení: PT Pelita Agung Agrindustri, Evropská rada, European Biodiesel Board (EBB)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016, oznámený Radě dne 16. září 2016 ve věci T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri v. Rada Evropské unie;

               —

               zamítl žalobu podanou žalobkyní v prvním stupni domáhající se zrušení napadeného nařízení; a
               uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení vynaložených Radou v prvním stupni a v řízení o kasačním opravném prostředku.

         Podpůrně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               vrátil věc zpět Tribunálu k novému posouzení;

               —

               stanovil, že o náhradě nákladů řízení v prvním stupni a v tomto řízení bude rozhodnuto později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

                  První důvod vychází z toho, že Tribunál použil nesprávné právní kritérium, když posuzoval, zda měla Rada důkazy k tomu, aby rozhodla, že ceny vnitrostátních surovin uvedené v záznamech relevantních indonéských vývozců byly zkresleny v takové míře, jež odůvodňovala jejich nezohlednění a použití metodiky stanovené podle čl. 2 odst. 5 druhého pododstavce základního nařízení (1). Tribunál tím uložil orgánu příliš vysoké důkazní břemeno.

               2.

                  Druhý důvod vychází z toho, že konstatování Tribunálu, podle kterého důkazy předkládané orgány nebyly dostatečné k tomu, aby bylo prokázáno dostatečné zkreslení cen surovin v Indonésii v důsledku systému diferenciované vývozní daně, není řádně odůvodněno.

               3.

                  Třetí důvod vychází z toho, že výrok napadeného rozsudku, kterým se zrušují antidumpingová cla v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně, je nepřiměřený s ohledem na jediný důvod zrušení, kterým se zabýval Tribunál, a přiznává nepatřičné účinky konstatování protiprávnosti.

               4.

               Rada prokáže, že napadený rozsudek je stižen několika právními vadami, jež zatěžují jeho platnost. Kromě toho Rada uvádí, že skutečnosti, z nichž vychází druhý žalobní důvod žalobkyně, jsou v dostatečně prokázány k tomu, aby Soudní dvůr mohl rozhodnout o tomto žalobním důvodu a žalobu zamítnout.

               5.

               Rada proto zdvořile žádá, aby byl napadený rozsudek zrušen a návrh na zrušení napadeného nařízení podaný žalobkyní v prvním stupni zamítnut.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 2009, L 343, s. 51) (základní nařízení).


title: Věc C-299/04: Žaloba podaná dne 14. července 2004 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/18

         Žaloba podaná dne 14. července 2004 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice
   (Věc C-299/04)
   (2004/C 217/34)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 14. července 2004 žaloba směřující proti Řecké republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Theofanisem Christoforouem, právním poradcem, a Karolinou Mojzesowicz, členkou právní služby Komise.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Řecká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2002/77/ES (1) ze dne 16. září 2002 o hospodářské soutěži na trzích sítí a služeb elektronických komunikací nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního práva uplynula dne 14. července 2003.

      (1)  Úř. věst. L 249, 17.9.2002, s. 21.