title: Věc F-18/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 10. listopadu 2011 — Merhzaoui v. Rada ( „Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Zařazení do platové třídy — Místní zaměstnanci jmenovaní úředníky — Článek 10 přílohy XIII služebního řádu — Článek 3 přílohy pracovního řádu ostatních zaměstnanců — Povyšovací řízení 2008 — Srovnávací přezkum zásluh mezi úředníky zařazenými do skupiny AST — Postup založený na hodnotících zprávách 2005/2006 — Kritérium úrovně zastávané odpovědnosti“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/22

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 10. listopadu 2011 — Merhzaoui v. Rada
   (Věc F-18/09) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Zařazení do platové třídy - Místní zaměstnanci jmenovaní úředníky - Článek 10 přílohy XIII služebního řádu - Článek 3 přílohy pracovního řádu ostatních zaměstnanců - Povyšovací řízení 2008 - Srovnávací přezkum zásluh mezi úředníky zařazenými do skupiny AST - Postup založený na hodnotících zprávách 2005/2006 - Kritérium úrovně zastávané odpovědnosti)
   2012/C 138/41
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mohamed Merhzaoui (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a G. Kimberley, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí o přidělení žalobce do skupiny AST 1–7. Dále zrušení rozhodnutí o jeho nepovýšení do platové třídy AST 2 v povyšovacím řízení 2008, jakož i rozhodnutí o povýšení úředníků s menšími zásluhami do této platové třídy.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               M. Merhzaoui ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Radě Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 113, 16.5.2009, s. 46.


title: Věc T-19/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Systran a Systran Luxembourg v. Komise ( „Mimosmluvní odpovědnost — Vyhlášení veřejné zakázky na realizaci projektu týkajícího se údržby a lingvistického posílení služby automatického překladu Komise — Zdrojové kódy počítačového programu uváděného na trh — Porušení autorského práva — Nedovolené zpřístupnění know-how — Žaloba na náhradu škody — Mimosmluvní spor — Přípustnost — Skutečná a určitá škoda — Příčinná souvislost — Paušální vyčíslení výše škody“ )

text:
               5.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/9

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Systran a Systran Luxembourg v. Komise
   (Věc T-19/07) (1)

   (Mimosmluvní odpovědnost - Vyhlášení veřejné zakázky na realizaci projektu týkajícího se údržby a lingvistického posílení služby automatického překladu Komise - Zdrojové kódy počítačového programu uváděného na trh - Porušení autorského práva - Nedovolené zpřístupnění know-how - Žaloba na náhradu škody - Mimosmluvní spor - Přípustnost - Skutečná a určitá škoda - Příčinná souvislost - Paušální vyčíslení výše škody)
   2011/C 38/12
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Systran SA (Paříž, Francie) a Systran Luxembourg SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: J.-P. Spitzer a E. De Boissieu, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně E. Montaguti a M. F. Benyon, poté E. Traversa a E. Montaguti, zmocněnci, ve spolupráci s A. Berenboomem a M. Isgourem, advokáty)

      Předmět věci

   Žaloba na náhradu škody, kterou žalobkyně údajně utrpěly z důvodu protiprávních jednání na základě vyhlášení veřejné zakázky Komise týkající se údržby a lingvistického posílení její služby automatického překladu

      Výrok rozsudku

               1)

               Evropské komisi se ukládá zaplatit společnosti Systran SA paušální náhradu újmy ve výši 12 001 000 eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


title: Věc T-39/16: Žaloba podaná dne 25. ledna 2016 – Nanu-Nana Joachim Hoepp v. OHIM – Fink (NANA FINK)

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/43

         Žaloba podaná dne 25. ledna 2016 – Nanu-Nana Joachim Hoepp v. OHIM – Fink (NANA FINK)
   (Věc T-39/16)
   (2016/C 106/51)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brémy, Německo) (zástupce: T. Boddien, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Nadine Fink (Basilej, Švýcarsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky „NANA FINK“ – Mezinárodní zápis č. IR 1 111 651 s vyznačením Evropské unie

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 12. listopadu 2015 ve věci R 679/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí ve vztahu k námitkovému řízení B 2 125 543 (mezinárodní přihláška ochranné známky č. IR 1 111 651);

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-248/13: Žaloba podaná dne 6. května 2013 — Evropská komise v. Rada Evropské unie

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/25

         Žaloba podaná dne 6. května 2013 — Evropská komise v. Rada Evropské unie
   (Věc C-248/13)
   2013/C 171/48
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Currall, J.-P. Keppenne a D. Martin, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

               —

               určit, že Rada tím, že nepřijala návrh Komise týkající se nařízení Rady, kterým se s účinností k 1. červenci 2012 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie a opravné koeficienty použitelné na tyto odměny a důchody, nesplnila povinnosti, které pro ni plynou ze Služebního řádu úředníků.

               —

               uložit Radě náhradu nákladů.

      Žalobní důvodu a hlavní argumenty

   V rámci této žaloby žalobkyně tvrdí, že Rada protiprávně nepřijala návrh nařízení Komise, kterým se upravují odměny a důchody úředníků na základě článku 3 přílohy XI služebního řádu, ačkoli ze závazného znění tohoto článku vyplývá, že každoroční úprava uvedených odměn a důchodů probíhá automaticky a Rada v tomto nemá prostor pro uvážení. Výše uvedený článek totiž stanoví, že Rada přijme návrh Komise do 31. prosince probíhajícího roku. Komise Radě vytýká, že pouze konstatovala, že nebylo dosaženo kvalifikované většiny pro účely přijetí návrhu Komise, jímž se jednak upravují platy a dále opravné koeficienty podle přílohy XI služebního řádu. Podle žalobkyně Rada ve skutečnosti neodůvodněně uplatnila článek 10 přílohy XI a nerespektovala výsady Komise a Parlamentu. Rada tak porušila nejen výše uvedená ustanovení ale i zásadu institucionální rovnováhy a zneužila svou pravomoc.


title: Věc C-299/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 15. června 2011 — Staatssecretaris van Financiën, další účastnice řízení Gemeente Vlaardingen

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 15. června 2011 — Staatssecretaris van Financiën, další účastnice řízení Gemeente Vlaardingen
   (Věc C-299/11)
   2011/C 269/48
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Staatssecretaris van Financiën

      Další účastnice řízení: Gemeente Vlaardingen

      Předběžné otázky

   Je nutné čl. 5 odst. 7 písm. a) ve spojení s čl. 5 odst. 5 a čl. 11 částí A odst. 1 písm. b) Šesté směrnice (1) vykládat v tom smyslu, že členský stát může z použití nemovitého majetku osobou povinnou k dani pro plnění osvobozené od daně vyměřit daň z přidané hodnoty, pokud:

               —

               tento nemovitý majetek tvoří (stavební) dílo zhotovené na pozemku osoby povinné k dani a na její objednávku třetí osobou za úplatu, a

               —

               osoba povinná k dani předtím používala tento pozemek pro (stejné) účely svého podnikání osvobozené od daně z přidané hodnoty a neprovedla ve vztahu k němu ještě žádný odpočet daně,

         s tím důsledkem, že se z pozemku osoby povinné k dani, resp. jeho hodnoty vyměří daň z přidané hodnoty?

      (1)  Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23).


title: Věc T-331/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2014 – Sartorius Lab Instruments v. OHIM (Žlutý kruhový oblouk ve spodní části obrazovky) „Ochranná známka Společenství — Přihláška ochranné známky Společenství spočívající ve vyobrazení žlutého kruhového oblouku ve spodní části obrazovky — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2014 – Sartorius Lab Instruments v. OHIM (Žlutý kruhový oblouk ve spodní části obrazovky)
   (Věc T-331/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška ochranné známky Společenství spočívající ve vyobrazení žlutého kruhového oblouku ve spodní části obrazovky - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2014/C 102/55
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sartorius Lab Instruments GmbH & Co. KG (Göttingen, Německo), které bylo povoleno nahradit společnost Sartorius Weighing Technology GmbH (zástupce: K. Welkerling, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 3. května 2012 (věc R 1783/2011-1), týkajícímu se přihlášky označení vyobrazujícího žlutý kruhový oblouk ve spodní části obrazovky jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Sartorius Lab Instruments GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22 .9. 2012


title: Věc F-12/07 AJ: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 11. září 2007 – O'Connor v. Komise (Právní pomoc)

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/69

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 11. září 2007 – O'Connor v. Komise
   (Věc F-12/07 AJ)
   (Právní pomoc)
   (2007/C 269/126)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Elizabeth O'Connor (Brusel, Belgie) (zástupci: J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Martin a M. Velardo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žádost o právní pomoc.
   Výrok usnesení
   Žádost o právní pomoc ve věci F-12/07 AJ, O'Connor v. Komise, se zamítá.


title: Rozsudek Soudu ze dne 15. května 2013 ve věci E-13/12 – Kontrolní úřad ESVO v. Island (Nesplnění povinností smluvní stranou – směrnice Rady 90/167/EHS ze dne 26. března 1990 , kterou se stanoví podmínky pro přípravu, uvádění na trh a používání medikovaných krmiv ve Společenství)

text:
               26.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/10

         ROZSUDEK SOUDU
   ze dne 15. května 2013
   ve věci E-13/12
   Kontrolní úřad ESVO v. Island
   (Nesplnění povinností smluvní stranou – směrnice Rady 90/167/EHS ze dne 26. března 1990, kterou se stanoví podmínky pro přípravu, uvádění na trh a používání medikovaných krmiv ve Společenství)
   2013/C 277/08
   Ve věci E-13/12, Kontrolní úřad ESVO v. Island – NÁVRH na prohlášení, že nepřijetím opatření nutných k provedení právního aktu uvedeného v bodě 10 části 7.1 kapitoly I přílohy I k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru do vnitrostátních právních předpisů (směrnice Rady 90/167/EHS ze dne 26. března 1990, kterou se stanoví podmínky pro přípravu, uvádění na trh a používání medikovaných krmiv ve Společenství), začleněného do Dohody o Evropském hospodářském prostoru protokolem 1 k uvedené dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ESVO ve stanovené lhůtě nesplnil Island své povinnosti podle článku 15 uvedené směrnice a podle článku 7 Dohody o EHP, Soud ve složení Carl Baudenbacher (předseda), Per Christiansen (soudce zpravodaj) a Páll Hreinsson (soudce) vynesl dne 15. května 2013 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soud tímto:

               1)

               Prohlašuje, že nepřijetím opatření nutných k provedení právního aktu uvedeného v bodě 10 části 7.1 kapitoly I přílohy I k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru do vnitrostátních právních předpisů, tj. směrnice Rady 90/167/EHS ze dne 26. března 1990, kterou se stanoví podmínky pro přípravu, uvádění na trh a používání medikovaných krmiv ve Společenství, začleněného do Dohody protokolem 1 k uvedené dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ESVO ve stanovené lhůtě nesplnil Island své povinnosti podle článku 15 uvedené směrnice a podle článku 7 Dohody o EHP.

               2)

               Ukládá Islandu uhradit náklady řízení.


title: Věc T-286/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. dubna 2009 — CESD- Communautaire v. Komise ( Veřejné zakázky — Prohlášení o vážném porušení smlouvy — Článek 93 odst. 1 písm. f) nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 — Žaloba na neplatnost — Nesprávné právní posouzení — Pravomoc Soudu — Právní zájem na podání žaloby — Přípustnost — Zneužití pravomoci — Zjevně nesprávné posouzení — Odůvodnění — Práva obhajoby )

text:
               6.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/12

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. dubna 2009 — CESD- Communautaire v. Komise
   (Věc T-286/05) (1)

   („Veřejné zakázky - Prohlášení o vážném porušení smlouvy - Článek 93 odst. 1 písm. f) nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 - Žaloba na neplatnost - Nesprávné právní posouzení - Pravomoc Soudu - Právní zájem na podání žaloby - Přípustnost - Zneužití pravomoci - Zjevně nesprávné posouzení - Odůvodnění - Práva obhajoby“)
   2009/C 129/19
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce
      : Centre européen pour la statistique et le développement ASBL (CESD-Communautaire) (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: D. Grisay a D. Piccininno, advokáti)

      Žalovaná
      : Komise Evropských společenství (zástupci: F. Dintilhac a G. Wilms, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení dopisu Komise ze dne 18. května 2005, kterým Komise informovala žalobce, že na základě čl. 93 odst. 1 písm. f) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74) přijala rozhodnutí, ve kterém konstatovala vážné porušení, pokud jde o smlouvy uvedené v tomto dopise

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Centre européen pour la statistique et le développement ASBL (CESD Communautaire) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 229, 17.9.2005.


title: Věc C-592/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 4. dubna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španělsko) – Compañía Europea de Viajeros España S.A. v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Madrid (Ministerio de Economia y Hacienda)

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/22

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 4. dubna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španělsko) – Compañía Europea de Viajeros España S.A. v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Madrid (Ministerio de Economia y Hacienda)
   (Věc C-592/12) (1)

   2014/C 253/30
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 79, 16.3.2013.


title: Věc T-522/10: Žaloba podaná dne 8. listopadu 2010 — Hell Energy v. OHIM — Hansa Mineralbrunnen (HELL)

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/33

         Žaloba podaná dne 8. listopadu 2010 — Hell Energy v. OHIM — Hansa Mineralbrunnen (HELL)
   (Věc T-522/10)
   ()
   2011/C 13/63
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hell Energy Magyarország kft (Budapešť, Maďarsko) (zástupce: M. Treis, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Hansa Mineralbrunnen GmbH (Rellingen, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. srpna 2010 ve věci R 1517/2009-1,

               —

               povolit zápis ochranné známky Společenství — přihláška č. 5937107 a

               —

               uložit další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů, včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní v řízení před odvolacím senátem a námitkovým oddělením.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „HELL“ pro výrobky zařazené do třídy 32 — přihláška ochranné známky Společenství č. 5937107.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: ochranná známka Společenství č. 5135331 (slovní ochranná známka „HELLA“) zapsaná pro výrobky zařazené do třídy 32.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně se domnívá, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009, jelikož odvolací senát i námitkové oddělení ve svých rozhodnutích pochybily, když rozhodly, že existuje nebezpečí záměny.


title: Věc T-167/08: Žaloba podaná dne 9. května 2008 – Microsoft v. Komise

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/41

         Žaloba podaná dne 9. května 2008 – Microsoft v. Komise
   (Věc T-167/08)
   (2008/C 171/80)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Microsoft Corp. (zástupci: J.-F. Bellis, lawyer, I. Forrester, QC)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 27. února 2008 K(2008) 764 konečné, kterým se stanoví konečná výše penále uloženého Microsoft Corporation rozhodnutím Komise K(2005)4420 konečné;

               —

               podpůrně zrušit nebo snížit výši uloženého penále;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutím ze dne 10. listopadu 2005 přijatým podle čl. 24 odst. 1 nařízení č. 1/2003 (1) Komise uložila žalobkyni penále za nesplnění povinnosti zpřístupnění technické dokumentace obsahující informace o interoperabilitě zainteresovaným podnikům za přiměřených a nediskriminačních podmínek ve smyslu čl. 5 písm. a) rozhodnutí Komise 2007/53/ES ze dne 24. března 2004 (2). Napadené rozhodnutí stanovilo konečnou výši penále za období od 21. června 2006 do 21. října 2007 na 899 milionů EUR. Žalobkyně požaduje zrušení napadeného rozhodnutí na základě těchto důvodů

               1.

               Komise se dopustila nesprávného posouzení tím, že uložila společnosti Microsoft zaplatit penále, aby ji donutila uplatňovat „přiměřené“ cenové podmínky, aniž by nejprve upřesnila, jaké cenové podmínky by byly podle Komise „přiměřené“, aby jí umožnila dozvědět se, co má učinit, aby zamezila uložení takového penále.

               2.

               Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušila článek 253 ES tím, že dospěla k závěru, že zveřejněné ceny, které Microsoft přijala, jsou nepřiměřené a v rozporu s rozhodnutím z roku 2004, přičemž nezohlednila skutečnost, že (i) tyto zveřejněné ceny byly výslovně určeny ke zjednodušení jednání mezi společností Microsoft s perspektivními majiteli licence, a že (ii) Microsoft po konzultacích s Komisí vytvořila mechanismus, ve kterém mohla pověřená osoba přezkoumat ceny navržené společností Microsoft, pokud by některý perspektivní majitel licence neuzavřel smlouvu, která je prakticky shodná s mechanismem vytvořeným samotnou Komisí v NDC Health/IMS Health: Interim Measures („IMS Health“) (3). Komise se rovněž dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že (i) náležitě nezohlednila skutečnost, že tyto nezveřejněné ceny byly stanoveny na nižší úrovni než ceny, které za přiměřené označili nezávislí odborníci, že (ii) náležitě nezohlednila skutečnost, že se všem perspektivním majitelům licencí podařilo dosáhnout dohody s Microsoft a že (iii) nezohlednila skutečnost, že majitelé „nepatentované“ licence získají také práva k využívání patentů Microsoft.

               3.

               Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když požadovala od společnosti Microsoft, aby prokázala, že jsou její obchodní tajemství inovační podle zvýšeného testu patentovatelnosti s cílem odůvodnit uložení licenčních poplatků za licenci k takovým obchodním tajemstvím. Komise rovněž porušila článek 253 ES tím, že nezohlednila řadu argumentů předložených společností Microsoft na základě zpráv vypracovaných patentovými odborníky, kteří kritizovali Komisi za její přístup.

               4.

               Komise porušila článek 233 ES tím, že nepřijala potřebná opatření ke splnění rozsudku ve věci T-201/04 (4) v rozsahu, v němž Komise založila své hodnotící zprávy vypracované pověřenou osobou na dokumentech získaných na základě vyšetřovacích pravomocí, které Soud prvního stupně prohlásil za protiprávní.

               5.

               Komise porušila právo společnosti Microsoft být slyšen, jelikož jí neposkytla příležitost, aby se dozvěděla její stanoviska po skončení referenčního období, za které byla společnosti Microsoft uložena pokuta, čímž jí znemožnila vyjádřit se ke všem relevantním aspektům případu.

               6.

               Výše penále je nadměrná a nepřiměřená. Komise mimo jiné náležitě nezohlednila skutečnost, že v napadeném rozhodnutí se dospělo jen k takovému závěru, že licenční poplatky, které Microsoft údajně stanovila podle jedné konkrétní licenční smlouvy („nepatentované“ licence) byly nepřiměřené, a proto nenapadá (i) licenční poplatky, které společnost Microsoft údajně stanovila za všechna svá práva duševního vlastnictví obsažená v informacích o interoperabilitě, které má Microsoft zveřejnit podle článku 5 rozhodnutí z roku 2004 nebo (ii) úplnost a přesnost informací o interoperabilitě.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 1, 2003, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Komise ze dne 24. května 2004 o řízení podle článku 82 Smlouvy o ES a článku 54 Dohody o EHP proti společnosti Microsoft Corporation (Věc č. COMP/C-3/37.792 – Microsoft) (oznámeno pod číslem K(2004) 900), Úř. věst. L 32, 2007, s. 23.

      (3)  Rozhodnutí Komise ze dne 3. července 2001 o řízení podle článku 82 Smlouvy o ES (Věc COMP D3/38.044 — NDC Health/IMS Health: Interim measures) (oznámené pod číslem K(2001) 1695), Úř. věst. L 59, 2002, s. 18.

      (4)  Věc T-201/04, Microsoft v. Komise, dosud nezveřejněno ve Sbírce rozhodnutí.


title: Věc C-417/07: Žaloba podaná dne 11. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/20

         Žaloba podaná dne 11. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-417/07)
   (2007/C 247/27)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: R. Vidal Puig, zmocněnec)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES ze dne 21. dubna 2004 o bezpečnosti letadel třetích zemí, která používají letiště Společenství (1), nebo v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice.

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/36/ES uplynula dne 30. dubna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 143, s. 76; Zvl. vyd. 07/08, s. 182.


title: Věc T-726/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. února 2017 – Novar v. EUIPO „Mimosmluvní odpovědnost — Důkaz o existenci, platnosti a rozsahu ochrany starší ochranné známky — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Rozhodnutí, kterým byla námitka zamítnuta pro neexistenci důkazu o starším právu — Pravidlo 19 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2868/95 — Přezkum rozhodnutí — Článek 62 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 — Újma spočívající v nákladech na zastupování advokátem — Příčinná souvislost“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. února 2017 – Novar v. EUIPO
   (Věc T-726/14) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Důkaz o existenci, platnosti a rozsahu ochrany starší ochranné známky - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Rozhodnutí, kterým byla námitka zamítnuta pro neexistenci důkazu o starším právu - Pravidlo 19 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2868/95 - Přezkum rozhodnutí - Článek 62 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 - Újma spočívající v nákladech na zastupování advokátem - Příčinná souvislost“)
   (2017/C 104/59)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novar GmbH (Albstadt, Německo) (zástupce: R. Weede, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh podle článku 268 SFEU znějící na náhradu majetkové újmy, kterou žalobkyně údajně utrpěla v důsledku nákladů na zastupování advokátem, které vynaložila v rámci odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení, jež bylo údajně přijato v rozporu s pravidlem 19 odst. 2 písm. a) nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství, a obecnými právními zásadami.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Novar GmbH a Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponesou každý vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015.


title: Věc T-211/06: Žaloba podaná dne 4. srpna 2006 – Euro-Information v. OHIM (slovní ochranná známka CYBERCREDIT )

text:
               14.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/11

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2006 – Euro-Information v. OHIM (slovní ochranná známka „CYBERCREDIT“)
   (Věc T-211/06)
   (2006/C 249/29)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Européenne de traitement de l'information SAS (Euro-Information) (Štrasburk, Francie) (zástupci: A. Jacquet, J. Schouman a P. Greffe, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušení v plném rozsahu rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 12. června 2006, věc R 66/2006-1, kterým byl zamítnut zápis přihlašované ochranné známky CYBERCREDIT č. 4 114 336 pro požadované veškeré výrobky a služby spadající do třídy 9, 36 a 38.

               —

               zápis přihlášky ochranné známky Společenství CYBERCREDIT č. 4 114 336 pro veškeré požadované výrobky a služby.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „CYBERCREDIT“ pro výrobky a služby třídy 9, 36 a 38 (přihláška č. 4 114 336)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně uplatňuje, že narozdíl od toho, co odvolací senát OHIM v napadeném rozhodnutí konstatoval, je ochranná známka arbitrární a má dostatečnou rozlišovací způsobilost vyžadovanou nařízením Rady č. 40/94 s ohledem na požadované výrobky a služby.


title: Věc T-387/14: Usnesení Tribunálu ze dne 11. listopadu 2015 – salesforce.com v. OHIM (MARKETINGCLOUD)

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/75

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. listopadu 2015 – salesforce.com v. OHIM (MARKETINGCLOUD)
   (Věc T-387/14) (1)

   (2016/C 027/95)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 261, 11. 8. 2014.


title: Věc T-212/14: Usnesení Tribunálu ze dne 29. června 2015 – PSL v. OHIM – Consortium Menager Parisien (znázornění náramkových hodinek)

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/61

         Usnesení Tribunálu ze dne 29. června 2015 – PSL v. OHIM – Consortium Menager Parisien (znázornění náramkových hodinek)
   (Věc T-212/14) (1)

   (2015/C 311/68)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 245, 28. 7. 2014.


title: Věc T-527/11: Žaloba podaná dne 7. října 2011 — Luxembourg Patent Co. v. OHIM — DETEC (FIREDETEC)

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/25

         Žaloba podaná dne 7. října 2011 — Luxembourg Patent Co. v. OHIM — DETEC (FIREDETEC)
   (Věc T-527/11)
   2011/C 370/43
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Partes

      Žalobkyně: Luxembourg Patent Co. SA (Lintgen, Lucembursko) (zástupce: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sistemas de Seguridad, Detección y Extinción de Incendios, SL (DETEC) (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 26. června 2011 ve věci R 736/2010-4 v rozsahu, v němž vyhověl námitkám proti zápisu ochranné známky žalobkyně pro „hasící přístroje; hasící přístroje pro automatickou a nezávislou detekci a uhašení ohně“ ve třídě 9 a „rozvoj hasících přístrojů a přístrojů na hašení“ ve třídě 42, a

               —

               uložit žalovanému a případně další účastnici řízení před odvolacím senátem společně a nerozdílně náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „FIREDETEC“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 1, 9, 17 a 42 – přihláška ochranné známky č. 4904389.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská obrazová ochranná známka „DETEC“ zapsaná pod č. 1759982 pro výrobky zařazené do třídy 9; španělská obrazová ochranná známka „DETEC“ zapsaná pod č. 1759983 pro výrobky zařazené do třídy 37; obrazová ochranná známka Společenství „DETEC Sistemas de Seguridad, Detección y Extinción de Incendios, SL“ zapsaná pod č. 3813219 pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 37 a 45

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám bylo částečně vyhověno.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát měl nesprávně za to, že existuje nebezpečí záměny mezi přihlašovanou ochrannou známkou a ochrannou známkou, která byla předmětem námitek.


title: Věc T-215/04: Žaloba podaná dne 9. června 2004 Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska proti Komisi Evropských společenství

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/29

         Žaloba podaná dne 9. června 2004 Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-215/04)
   (2004/C 217/51)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 9. června 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska, zastoupeným M. Bethellem, zmocněncem, ve spolupráci s D. Andersonem QC a H. Daviesem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v celém jeho rozsahu;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Žalobce napadá rozhodnutí Komise ze dne 30. března 2004 o programu podpory, který má Spojené království v úmyslu provést s ohledem na reformu vlády Gibraltaru v oblasti daní ze zisků společností (1). V rozhodnutí Komise shledává, že navrhovaná daňová reforma představuje státní podporu neslučitelnou se společným trhem.
   Na podporu své žaloby žalobce tvrdí, že závěry Komise o regionální selektivitě jsou neplatné z důvodu hmotněprávních skutkových pochybení a jsou z hlediska práva nesprávné.
   Podle žalobce Gibraltar, který je kolonií, jejíž samostatnou vládu musí Spojené království vytvářet podle Charty Spojených národů, netvoří součást Spojeného království, pokud jde o vnitrostátní, mezinárodní právo a právo Společenství. Kromě toho žalobce uvádí, že Gibraltar je oddělený od Spojeného království a nedostává od něj žádné dotace nebo finanční podpory. Žalobce rovněž uvádí, že daňové systémy Spojeného království a Gibraltaru jsou zcela oddělené a na sobě nezávislé a že návrhy reformy nepředstavují pro daňový systém uplatňovaný ve Spojeném království žádné snížení daní. Přístup Komise rovněž porušuje podle žalobce zásadu rovného zacházení, jelikož opatření přijatá souměrně rozvinutým regionem nemají být považována za státní podporu, zatímco stejná opatření přijatá nesouměrně rozvinutým regionem jsou za státní podporu považována.
   Žalobce tvrdí, že závěry Komise ohledně materiální selektivity jsou z hlediska práva nesprávné a nedostatečně odůvodněné.
   Žalobce závěrem tvrdí, že Komise porušila právo žalobce být vyslechnut v tom, že během řízení podle čl. 88 odst. 2 ES nezmínila některé skutečnosti, na základě kterých odůvodnila své rozhodnutí.

      (1)  Státní podpora C 66/2002 – Reforma vlády Gibraltaru v oblasti daní ze zisků společností


title: Věc T-276/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2011 — El Coto De Rioja v. OHIM — Álvarez Serrano (COTO DE GOMARIZ) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství COTO DE GOMARIZ — Starší slovní ochranné známky Společenství COTO DE IMAZ a EL COTO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2011 — El Coto De Rioja v. OHIM — Álvarez Serrano (COTO DE GOMARIZ)
   (Věc T-276/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství COTO DE GOMARIZ - Starší slovní ochranné známky Společenství COTO DE IMAZ a EL COTO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 6/22
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Coto De Rioja, SA (Oyón, Španělsko) (zástupci: J. Grimau Muñoz a J. Villamor Muguerza, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: María Álvarez Serrano (Gomariz Leiro, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. dubna 2010 (věc R 1020/2008-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi El Coto de Rioja, SA a María Álvarez Serrano.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 28. dubna 2010 (věc R 1020/2008-4) se zrušuje v rozsahu, v němž je posouzení odvolacího senátu týkající se podobnosti označení chybné.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 234, 28.8.2010.


title: Věc C-135/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. března 2007 Bank Austria Creditanstalt AG proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 14. prosince 2006 ve spojených věcech T-259/02 až T-264/02 a T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG a další v. Komise Evropských společenství, pokud jde o věc T-260/02

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. března 2007 Bank Austria Creditanstalt AG proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 14. prosince 2006 ve spojených věcech T-259/02 až T-264/02 a T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG a další v. Komise Evropských společenství, pokud jde o věc T-260/02
   (Věc C-135/07 P)
   (2007/C 117/19)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bank Austria Creditanstalt AG (zástupci: Dr. C. Zschocke a Dr. J. Beninca, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit zcela nebo částečně rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. prosince 2006 ve spojených věcech T-259/02 až T-264/02 a T-271/02 (1) ve věci T-260/02;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 11. června 2002 ve věci COMP/36.571 v rozsahu, v němž se týká BA-CA;

               —

               podpůrně přiměřeně snížit pokutu uloženou BA-CA ve sporném rozhodnutí Komise; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Svým kasačním opravným prostředkem se navrhovatelka domáhá zrušení rozsudku Soudu prvního stupně ze dne 14. prosince 2006. Navrhovatelka vytýká mnohé nedostatky v odůvodnění, nesprávná právní posouzení a porušení procesních pravidel.
   Navrhovatelka napadenému rozsudku vytýká, že bez srozumitelných důvodů potvrdil názor Komise, že setkání bank měla nepříznivé hospodářské dopady. Napadený rozsudek podle názoru navrhovatelky porušuje zásady postupu hodnocení důkazů tím, že chybně pojímá požadavky na hospodářské posudky k prokázání neexistence hospodářských dopadů. Podle předloženého posudku neměly být při stanovení pokuty hospodářské dopady zohledněny.
   Navrhovatelka napadenému rozsudku vytýká, že nerespektoval požadavky evropských soudů ohledně nutnosti snížit pokutu na základě zmírňujících faktorů. Na základě tohoto nesprávného právního posouzení napadený rozsudek nenapravil nesprávné posouzení skutkového stavu ze strany Komise, k němuž došlo, když Komise jako zmírňující faktory pro výši pokuty nezohlednila účast veřejných orgánů ani široké a doložené vědomí veřejnosti o setkáních bank.
   Navrhovatelka svým třetím důvodem kasačního opravného prostředku vytýká nedostatky v odůvodnění, porušení zásady rovného zacházení, jakož i další nesprávná právní posouzení a porušení procesních pravidel v napadeném rozsudku v souvislosti s tím, jak Komise hodnotila míru spolupráce navrhovatelky.
   Navrhovatelka údajně od počátku s Komisí spolupracovala na zpracování skutkových okolností případu. Již v počáteční fázi řízení podle svých slov zejména předložila rozsáhlou zprávu o setkáních bank, jakož i obsáhlou dokumentaci, k jejichž předložení nebyla povinna a které podle skutkových zjištění Soudu byly Komisí použity pro sporné rozhodnutí. Navrhovatelka mimoto ve své odpovědi na oznámení námitek podala popis skutkového stavu, který rovněž podle zjištění napadeného rozsudku Komise pro sporné rozhodnutí využila.
   Dle navrhovatelky napadený rozsudek, stejně jako sporné rozhodnutí, za tuto rozsáhlou, užitečnou a prokázanou spolupráci navrhovatelky nepřiznal žádné snížení pokuty. To představuje chybné použití sdělení o spolupráci, které porušuje zásadu rovného zacházení a zásadu ochrany legitimního očekávání. Mimoto napadený rozsudek údajně vlastními úvahami týkajícími se výše pokuty uložené navrhovatelce, ke kterým navrhovatelka předem nemohla zaujmout stanovisko, porušil její právo být vyslechnuta.

      (1)  Úř. věst. C 331, s. 29.


title: Věc T-582/11: Žaloba podaná dne 14. listopadu 2011 — Solar-Fabrik v. OHIM (Premium XL)

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/59

      Žaloba podaná dne 14. listopadu 2011 — Solar-Fabrik v. OHIM (Premium XL)
      (Věc T-582/11)
      (2012/C 25/113)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Solar-Fabrik AG für Produktion und Vertrieb von solartechnischen Produkten (Freiburg im Breisgau, Německo) (zástupce: M. Douglas, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. září 2011 ve věci R 245/2011-1;

                  —

                  uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Premium XL“ pro výrobky zařazené do tříd 9 a 11.

         Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky.

         Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

         Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009, protože přihlášená ochranná známka má rozlišovací způsobilost.


title: Věc C-434/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bari (Itálie) dne 22. září 2014 – trestní řízení proti Raffaelovi Mignoneovi

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bari (Itálie) dne 22. září 2014 – trestní řízení proti Raffaelovi Mignoneovi
   (Věc C-434/14)
   (2014/C 448/05)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Bari

      Účastník původního trestního řízení

   Raffaele Mignone

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 49 a násl. SFEU a článek 56 a násl. SFEU, jak jsou vykládány v rozsudku Soudního dvora Evropské unie č. 72 ze dne 16. února 2012 (ve spojených věcech C-72/10 a C-77/10), vykládat v tom smyslu, že brání vyhlášení veřejné zakázky týkající se koncesí s kratší dobou platnosti, než měly koncese udělené v minulosti, pokud byla uvedená veřejná zakázka vyhlášena z důvodu zhojení následků vyplývajících z protiprávního vyloučení určitého počtu hospodářských subjektů z předchozích zadávacích řízení?

               2)

               Je třeba článek 49 a násl. SFEU a článek 56 a násl. SFEU, jak jsou vykládány ve výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské unie, vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby požadavek časového sladění dob platnosti koncesí představoval adekvátní odůvodnění kratší doby platnosti koncesí nabízených v zadávacím řízení, ve srovnání s dobou platnosti koncesí udělených v minulosti?

               3)

               Je třeba článek 49 a násl. SFEU a článek 56 a násl. SFEU, jak jsou vykládány ve výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské unie, vykládat v tom smyslu, že brání uložení povinnosti bezplatně převést právo užívat hmotný a nehmotný majetek, který je tvořen sítí provozování a sběru sázek, v případě ukončení činnosti z důvodu uplynutí doby platnosti koncese nebo v důsledku rozhodnutí o zániku koncese či jejího odebrání?


title: Věc T-16/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. ledna 2009 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. listopadu 2008 ve věci F-87/07, Marcuccio v. Komise

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/48

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. ledna 2009 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. listopadu 2008 ve věci F-87/07, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-16/09 P)
   (2009/C 55/86)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek (navrhovatele)

               —

               V každém případě:

                           (A.1)

                           zrušit napadené usnesení v plném rozsahu a bezvýjimečně;

                           (A.2)

                           určit, že žaloba v prvním stupni byla přípustná v plném rozsahu.

               —

               Primárně:

                           (B.1)

                           vyhovět návrhovým žádáním obsaženým v žalobě v prvním stupni v plném rozsahu a bezvýjimečně;

                           (B.2)

                           uložit žalované v prvním stupni náhradu veškerých nákladů řízení, které navrhovatel vynaložil jak v řízení v prvním stupni, tak v tomto řízení o kasačním opravném prostředku;

               —

               nebo podpůrně:

                           (B.3)

                           vrátit projednávanou věc Soudu pro veřejnou službu, v jiném složení, aby rozhodl znovu ve věci samé.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím v této věci je usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. listopadu 2008, přijaté ve věci F-87/07 L. Marcuccio v. Komise.
   Důvody a hlavní argumenty jsou podobné jako ty, které jsou uvedeny ve věci T-9/09 L. Marcuccio v. Komise.
   Navrhovatel zejména uplatňuje, že Soud pro veřejnou službu nerozhodl o základním bodu sporu, tedy o povolení předložit potvrzení vystavené lékařem. Navrhovatel rovněž uplatnil naprostý nedostatek odůvodnění a nelogičnost odůvodnění, pokud jde o údajnou nepřípustnost návrhu na náhradu škody, návrhu, aby Soud prohlásil „existenci dotčených aktů, skutečností a postupů, jakož i přinejmenším incidenčně jejich protiprávnost“ a žaloby v prvním stupni v jejím celku.


title: Věc T-452/15: Žaloba podaná dne 10. srpna 2015 – Petrov a další v. Evropský parlament

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/39

         Žaloba podaná dne 10. srpna 2015 – Petrov a další v. Evropský parlament
   (Věc T-452/15)
   (2015/C 363/48)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Andrej Petrov (Petrohrad, Rusko), Fedor Birjukov (Moskva, Rusko), Alexander Sotničenko (Petrohrad, Rusko) (zástupce: P. Richter, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil zákaz vstupu do budov Evropského parlamentu, uložený žalobcům předsedou Evropského parlamentu

               —

               uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod: Porušení článku 21 Listiny základních práv Evropské unie
               Žalobci uvádějí, že jsou diskriminováni pouze na základě své státní příslušnosti a v rozporu se zákazem uvedeným v čl. 21 Listiny základních práv Evropské unie, neboť neexistují zjevné věcné důvody pro uložení zákazu vstupu. Kromě toho nepředstavovala přítomnost žalobců v budově Parlamentu podle jejich názoru bezpečnostní riziko ani riziko pro fungování Parlamentu.

               2.

               Druhý žalobní důvod: Zneužití pravomoci
               Žalobci uvádějí, že jednání předsedy Evropského parlamentu je zjevně čistě svévolné a že je v příkrém rozporu se zákazem diskriminace ve smyslu primárního práva.


title: Věc T-16/12: Žaloba podaná dne 6. ledna 2012 — Stichting Het Groninger Landschap a další v. Komise

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/15

         Žaloba podaná dne 6. ledna 2012 — Stichting Het Groninger Landschap a další v. Komise
   (Věc T-16/12)
   2012/C 109/35
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Stichting Het Groninger Landschap (Haren, Nizozemsko), Vereniging It Fryske Gea (Olterterp, Nizozemsko); Stichting Het Drentse Landschap (Assen, Nizozemsko); Stichting Landschap Overijssel (Dalfsen, Nizozemsko); Stichting Het Geldersch Landschap (Arnhem, Nizozemsko); Stichting Flevo-Landschap (Lelystad, Nizozemsko); Stichting Het Utrechts Landschap (De Bilt, Nizozemsko); Stichting Landschap Noord-Holland (Heiloo, Nizozemsko); Stichting Het Zuid-Hollands Landschap (Rotterdam, Nizozemsko); Stichting Het Zeeuwse Landschap (Wilhelminadorp, Nizozemsko); Stichting Het Noordbrabants Landschap (Haaren, Nizozemsko); Stichting Het Limburgs Landschap (Lomm, Nizozemsko); en Vereniging tot behoud van Natuurmonumenten in Nederland (‘s-Graveland, Nizozemsko) (zástupci: P. Kuypers a N. van Nuland, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil za neplatné rozhodnutí Komise ze dne 13. července 2011 ve věci N 308/2010, nebo jej podpůrně prohlásil za neplatné v rozsahu, ve kterém je režim podpory prospěšný žalobkyním;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňují žalobkyně dva žalobní důvody. Tyto žalobní důvody jsou shodné s těmi, které byly předloženy ve věci T-15/12, Provincie Groningen a další v. Komise.


title: Věc C-398/06: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. dubna 2008 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království (Nesplnění povinnosti státem — Právo pobytu hospodářsky nečinných státních příslušníků členských států Evropské unie a Evropského hospodářského prostoru a důchodců — Vnitrostátní právní předpisy a správní praxe vyžadující dostatečné osobní zdroje na dobu pobytu alespoň jednoho roku v hostitelském členském státě)

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/10

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. dubna 2008 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království
   (Věc C-398/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Právo pobytu hospodářsky nečinných státních příslušníků členských států Evropské unie a Evropského hospodářského prostoru a důchodců - Vnitrostátní právní předpisy a správní praxe vyžadující dostatečné osobní zdroje na dobu pobytu alespoň jednoho roku v hostitelském členském státě)
   (2008/C 128/15)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande a R. Troosters, zmocněnci)

      Žalované: Nizozemské království (zástupci: H. G. Sevenster a D. J. M. de Grave, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovaného: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: E. O'Neill, zmocněnec, a J. Stratford, barrister)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení právní úpravy Společenství v oblasti práva pobytu občanů Unie – Vnitrostátní právní předpisy a správní praxe vyžadující dostatečné osobní zdroje za účelem získání povolení k pobytu, pokud jde o osoby, které nejsou hospodářsky činné nebo jsou v důchodu
   Výrok

               1)

               Nizozemské království tím, že ponechalo v platnosti vnitrostátní předpisy, podle nichž hospodářsky nečinní státní příslušníci Evropské unie a Evropského hospodářského prostoru a důchodci musejí za účelem získání povolení k pobytu prokázat, že mají trvalé zdroje, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice Rady 68/360/EHS ze dne 15. října 1968 o odstranění omezení pohybu a pobytu pracovníků členských států a jejich rodinných příslušníků uvnitř Společenství, směrnice Rady 90/364/EHS ze dne 28. června 1990 o právu pobytu a směrnice Rady 90/365/EHS ze dne 28. června 1990 o právu pobytu zaměstnaných osob a osob samostatně výdělečně činných po skončení jejich pracovní činnosti.

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 294, 2.12.2006.


title: Věc T-154/11: Žaloba podaná dne 14. března 2011 — Zenato Azienda Vitivinicola Srl v. OHIM — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Ripassa Zenato)

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/25

         Žaloba podaná dne 14. března 2011 — Zenato Azienda Vitivinicola Srl v. OHIM — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Ripassa Zenato)
   (Věc T-154/11)
   2011/C 139/47
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Zenato Azienda Vitivinicola Srl (Peschiera del Garda, Itálie) (zástupce: A. Rizzoli, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Camera di Commercio Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tuto žalobu společně s jejími přílohami za přípustnou,

               —

               zrušil rozhodnutí odvolacího senátu (body 1, 2 a 3 výroku) v části, v níž vyhovuje odvolání, vyhovuje námitkám a v plném rozsahu zamítá přihlášku, ukládá přihlašovatelce náhradu nákladů řízení osoby podávající námitky v námitkovém řízení a v odvolacím řízení

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „RIPASSA ZENATO“ (přihláška č. 5 877 865), pro výrobky třídy 33

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Camera di Commercio Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Italská slovní ochranná známka „RIPASSO“ (č. 682 213), pro výrobky třídy 33

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění námitkám a zamítnutí přihlášky v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-254/06: Žaloba podaná dne 15. září 2006 – Radio Regenbogen Hörfunk in Baden v. OHIM (RadioCom)

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/28

         Žaloba podaná dne 15. září 2006 – Radio Regenbogen Hörfunk in Baden v. OHIM (RadioCom)
   (Věc T-254/06)
   (2006/C 261/54)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Radio Regenbogen Hörfunk in Baden GmbH & Co. KG (Mannheim, Německo) (zástupce: W. W. Göpfert, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 7. července 2006, které bylo žalobkyni doručeno dne 17. července 2006;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „RadioCom“ pro služby zařazené do tříd 35, 38 a 41 – přihláška č. 3 986 023.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Přihlášená ochranná známka je způsobilá k zápisu, důvody zamítnutí podle čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 (1) uplatněné žalobcem nebrání zápisu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 03/16, s. 353).


title: Věc T-477/15: Žaloba podaná dne 20. srpna 2015 – European Dynamics Luxembourg a další v. ECHA

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/40

         Žaloba podaná dne 20. srpna 2015 – European Dynamics Luxembourg a další v. ECHA
   (Věc T-477/15)
   (2015/C 363/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Luxembourg SA (Lucemburk, Lucembursko), European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgie), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: M. Sfyri, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí žalované o udělení zakázky týkající se fáze 2 užšího zadávacího řízení ECHA/2014/86, jež bylo žalobkyním sděleno v dopise žalované ze dne 25. června 2014, kterým byly žalobkyně informovány o tom, že jejich nabídka nebyla úspěšná a že zakázka byla udělena jinému konsorciu;

               —

               uložil žalované nahradit žalobkyním škodu za ztrátu příležitosti uzavřít smlouvu, a to ve výši 5 20  000 eur; a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení, a to i v případě, že tato žaloba bude zamítnuta.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že ECHA v rámci hodnocení jejich nabídky porušila povinnost uvést odůvodnění, jelikož neuvedla relativní přednosti vítězné nabídky.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se ECHA v rámci hodnocení jejich nabídky dopustila několika zjevně nesprávných posouzení, a podpůrně, že ve fázi hodnocení nabídek zavedla nová a neznámá kritéria.


title: Věc F-107/07: Žaloba podaná dne 8. října 2007 – Daskalakis v. Komise

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/46

         Žaloba podaná dne 8. října 2007 – Daskalakis v. Komise
   (Věc F-107/07)
   (2007/C 315/89)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Constantin Daskalakis (Brusel, Belgie) (zástupce: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 28. června 2007 v rozsahu, v němž se jím nepřiznává příplatek za vedení upravený v čl. 7 odst. 2 služebního řádu na období delší než jeden rok;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník, který byl vyzván, aby dočasně nastoupil na pracovní místo vedoucího oddělení, napadá rozhodnutí, kterým Komise odmítla při výpočtu jeho platu zohlednit příplatek, který mu byl přiznán jako vedoucímu oddělení na přechodnou dobu, z důvodu, že podle čl. 7 odst. 2 služebního řádu mohl být tento příplatek přiznán pouze na dobu jednoho roku, i když žalobce vykonával činnost vedoucího oddělení i po uplynutí této doby.
   Žalobce tvrdí, že lhůta upravená ve výše uvedeném ustanovení se vztahuje pouze na dobu trvání přechodného pracovního umístění a netýká se odměny za toto zařazení, pokud prodloužení přechodného pracovního umístění přesáhne období jednoho roku. Pokud není administrativa schopná zaplnit volné pracovní místo do jednoho roku, nemůže podle žalobce uplatňovat vlastní pochybení proti úředníkovi, který dočasně nastoupil na pracovní místo na delší dobu.
   Žalobce dále uplatňuje porušení povinnosti péče ve vztahu k úředníkům a zásady řádné správy. Komise měla vzít v úvahu nejen zájmy služby, ale také zájmy dotčeného úředníka.
   Podpůrně žalobce zdůrazňuje, že byl jmenován vedoucím oddělení na přechodnou dobu z důvodu, že plán povinné mobility ukládal původnímu pracovníkovi na daném místě přejít na jiné pracovní místo. Z toho důvodu žalobce tvrdí, že se má na jeho případ vztahovat poslední část čl. 7 odst. 2 služebního řádu, podle které může trvání přechodného pracovního umístění přesáhnout jeden rok, pokud toto umístění slouží, přímo nebo nepřímo, k nahrazení pracovníka, který je ve služebním zájmu přeřazen na jiné místo.


title: Věc T-390/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. září 2010 Paulette Füller-Tomlinson proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 1. července 2010 ve věci F-97/08, Füller-Tomlinson v. Parlament

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/47

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. září 2010 Paulette Füller-Tomlinson proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 1. července 2010 ve věci F-97/08, Füller-Tomlinson v. Parlament
   (Věc T-390/10 P)
   ()
   2010/C 301/75
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Paulette Füller-Tomlinson (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 1. července 2010 ve věci F-97/08;

               —

               v důsledku toho přiznat navrhovatelce prospěch z jejích návrhových žádání podaných v prvním stupni, a tudíž

                           —

                           zrušit rozhodnutí vedoucího oddělení důchodů a sociálního pojištění ze dne 9. dubna 2008, kterým se stanoví v článku 3 podíl přičitatelný nemoci z povolání na částečné trvalé invaliditě na 20 %;

                           —

                           v případě potřeby zrušit rozhodnutí o zamítnutí stížnosti, tedy rozhodnutí přijaté dne 26. srpna 2008 a oznámené dne 28. srpna 2008;

                           —

                           podpůrně uložit odpůrci zaplacení částky 12 000 eur z titulu nemajetkové újmy;

                           —

                           uložit odpůrci náhradu veškerých nákladů řízení.

               —

               uložit odpůrci náhradu nákladů řízení v obou stupních v plné výši.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tímto kasačním opravným prostředkem navrhovatelka navrhuje zrušení rozsudku Soudu pro veřejnou službu (SVS) ze dne 1. července 2010, vydaného ve věci Füller-Tomlinson v. Parlament, F-97/08, kterým se zamítá žaloba, kterou se žalobkyně mimo jiné domáhala zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu, kterým se stanoví míra její trvalé invalidity z důvodu nemoci z povolání na 20 % na základě evropského měřítka hodnocení stupně újmy na fyzické a psychické integritě pro lékařské účely.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatelka několik důvodů vycházejících z:

               —

               porušení rozsahu přezkumu legality soudem, pokud jde o podmínky stanovené pravidly pojištění přijatými podle článku 73 služebního řádu úředníků Evropské unie, tím, že SVS omezil svůj přezkum na zjevně nesprávné posouzení a na překročení mezí posuzovací pravomoci orgánů, zatímco přezkum by měl být přezkumem celkovým týkajícím se legality aktu po meritorní stránce;

               —

               porušení přezkumu zjevně nesprávného posouzení, zkreslení případu, porušení povinnosti soudu prvního stupně uvést odůvodnění, a porušení článku 73 služebního řádu a pravidel pojištění:

                           —

                           tím, že SVS nezohlednil prohlášení učiněná na jednání při rozšíření námitek uvedených v žalobě;

                           —

                           tím, že měl SVS mimo jiné za to, že volné uvážení lékařů se týkalo pouze patologického zjištění, a nikoli stanovení míry invalidity, čímž potvrdil závazný charakter evropského měřítka hodnocení stupně újmy na fyzické a psychické integritě, který v projednávaném případě stanoví hranici míry invalidity na 20 %, zatímco lékařský výbor měl za to, že míra invalidity žalobkyně dosahuje 100 %;

               —

               porušení požadavku přiměřené lhůty a zkreslení případu tím, že SVS odkazuje při popisu skutkových okolností na lékařské vyšetření, ke kterému nikdy nedošlo, a následně má za to, že lhůta pro rozhodnutí případu žalobkyně nebyla nepřiměřená.


title: Věc C-630/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Helsingin hallinto-oikeus (Finsko) dne 7. prosince 2016 – Anstar Oy

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Helsingin hallinto-oikeus (Finsko) dne 7. prosince 2016 – Anstar Oy
   (Věc C-630/16)
   (2017/C 063/24)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Helsingin hallinto-oikeus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Anstar Oy

      Další zúčastněný: Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes)

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být mandát M/120 a na jeho základě vytvořená harmonizovaná norma EN 1090-1 (:2009+A1:2011) vykládán v tom smyslu, že výrobky uvedené v bodě 1 až 4 rozhodnutí Tukes určené k upevnění do betonu před jeho ztvrdnutím [zavěšovací systémy, které se používají ke spojení skořepinových dílů a podpěr zdiva s rámcovou konstrukcí (skeletem) budovy, určité ukotvovací šrouby, ukotvovací desky a standartní ocelové vestavné díly, systémy podélného ztužení, patice pro ukotvení pilířů a zdí, jakož i napojení balkonů] nespadají do jeho rozsahu působnosti?

               2)

               Brání nařízení č. 305/2011 (1), mandáty Komise uvedené v projednávané věci nebo unijní právo – z jiného důvodu – výkladu, který provedl Tukes, podle nějž uvedené výrobky nespadají do rozsahu působnosti mandátu M/120 a normy EN 1090-1?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 ze dne 9. března 2011, kterým se stanoví harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh a kterým se zrušuje směrnice Rady 89/106/EHS (Úř. věst. 2011, L 88, s. 5).


title: Věc C-119/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 4. března 2010 — Frisdranken Industrie Winters BV v. Red Bull GmbH

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 4. března 2010 — Frisdranken Industrie Winters BV v. Red Bull GmbH
   (Věc C-119/10)
   2010/C 134/35
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Frisdranken Industrie Winters BV

      Žalovaná: Red Bull GmbH

      Předběžné otázky

               1)

                           a)

                           Musí být pouhé „plnění“ obalů, které jsou opatřeny označením [ochrannou známkou nápojů Bullfighter, Pittbull, Red Horn později změněno na Long Horn a Live Wire], považováno za užívání tohoto označení v obchodním styku ve smyslu článku 5 směrnice o ochranných známkách (1), i když toto plnění představuje službu pro a z pověření třetí osoby sloužící k rozlišení výrobků této třetí osoby?

                           b)

                           Je pro zodpovězení otázky uvedené pod bodem č. 1 písm. a) rozhodné, zda se jedná o protiprávní jednání ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. a) nebo b) směrnice o ochranných známkách?

               2)

               V případě kladné odpovědi na otázku č. 1. písm. a): může být užívání označení v zemích Beneluxu zakázáno podle čl. 5 směrnice o ochranných známkách také tehdy, pokud jsou výrobky označené tímto označením určeny výhradně pro vývoz do států mimo a) země Beneluxu nebo b) Evropskou unii a v rámci uvedených území — s výjimkou podniku, který provedl plnění výrobků — se nedostanou do kontaktu s veřejností?

               3)

               V případě kladné odpovědi na otázku č. 2 [písm. a) nebo b)]: Jaké měřítko má být použito při přezkumu, zda došlo k porušení práv z ochranné známky: Je rozhodující vnímání (průměrně informovaného, opatrného a rozumného) spotřebitele v zemích Beneluxu (resp. v Evropské unii) — který pak za daných okolností může být určen toliko na fiktivním nebo abstraktním základě, nebo je třeba v této souvislosti vycházet z jiného měřítka, například z vnímání spotřebitele, který pochází ze státu, do kterého se dané zboží vyváží?

      (1)  První směrnice Rady ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92).


title: Věc C-524/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Karlsruhe (Německo) dne 3. října 2013 — Eycke Braun v. Spolková země Bádensko-Württembersko

text:
               14.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 367/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Karlsruhe (Německo) dne 3. října 2013 — Eycke Braun v. Spolková země Bádensko-Württembersko
   (Věc C-524/13)
   2013/C 367/45
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Karlsruhe

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Eycke Braun

      Žalovaná: Spolková země Bádensko-Württembersko

      Předběžné otázky

   Musí být směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (1), ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 (2) vykládána tak, že poplatky, které obdrží notář, který je úředníkem, za notářský zápis právního úkonu, jehož předmětem je přeměna kapitálové společnosti na kapitálovou společnost jiného typu, jsou daněmi ve smyslu uvedené směrnice, i pokud přeměna nevede ke zvýšení kapitálu ani v nástupnické společnosti, ani ve společnosti měnící právní formu?

      (1)  Úř. věst. L 249, s. 25; Zvl. vyd. 09/01, s. 11.

      (2)  Směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985, kterou se mění směrnice 69/335/EHS o nepřímých daních z kapitálových vkladů, Úř. věst. L 156, s. 23; Zvl. vyd. 09/01, s. 122.


title: Věc C-430/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Simvoulio tis Epikratias ze dne  31. srpna 2005  ve věci Ntionik Etairia Emporias I/I, Logismikou & Parokhis Ipirision Mikhanografisis (Ntionik A.E.) a Ioannis Mikhail Pikoulas proti Epitropi Kefalaiagoras

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Simvoulio tis Epikratias ze dne 31. srpna 2005 ve věci Ntionik Etairia Emporias I/I, Logismikou & Parokhis Ipirision Mikhanografisis (Ntionik A.E.) a Ioannis Mikhail Pikoulas proti Epitropi Kefalaiagoras
   (Věc C-430/05)
   (2006/C 60/33)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Simvoulio tis Epikratias (Státní rada, Řecko) ze dne 31. srpna 2005 ve věci Ntionik Etairia Emporias I/I, Logismikou & Parokhis Ipirision Mikhanografisis (Ntionik A.E.) a Ioannis Mikhail Pikoulas proti Epitropi Kefalaiagoras (komise pro kapitálový trh), které došlo kanceláři Soudního dvora dne 2. prosince 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Simvoulio tis Epikratias žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Je vnitrostátní zákonodárce ve světle ustanovení článku 21 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/34/ES o přijetí cenných papírů ke kotování na burze cenných papírů a o informacích, které k nim mají být zveřejněny (1), oprávněn stanovit pro případ, že se informace uvedené v prospektu cenného papíru ukáží jako nepřesné nebo zavádějící, správní tresty ukládané nejen osobám výslovně uvedeným v takovém prospektu jako odpovědné osoby, nýbrž rovněž emitentovi cenných papírů, které jsou přijímány ke kotování, a členům jeho představenstva bez ohledu na to, zda byli označeni jako odpovědné osoby ve výše uvedeném smyslu?

      (1)  Úř. věst. L 184, 6.7.2001, s. 1; Zvl. vyd. 06/04, s. 24.


title: Věc T-289/01: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 24. května 2007 – Duales System Deutschland v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Systém sběru a využití obalů s logem Der Grüne Punkt uváděných na trh v Německu — Rozhodnutí o výjimce — Povinnosti uložené Komisí za účelem zajištění hospodářské soutěže — Výlučnost přiznaná provozovatelem systému používaným podnikům sběru — Omezení hospodářské soutěže — Nezbytnost zajistit přístup soutěžitelů ke sběrným zařízením používaným provozovatelem systému — Závazky přijaté provozovatelem systému )

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/19

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 24. května 2007 – Duales System Deutschland v. Komise
   (Věc T-289/01) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Systém sběru a využití obalů s logem Der Grüne Punkt uváděných na trh v Německu - Rozhodnutí o výjimce - Povinnosti uložené Komisí za účelem zajištění hospodářské soutěže - Výlučnost přiznaná provozovatelem systému používaným podnikům sběru - Omezení hospodářské soutěže - Nezbytnost zajistit přístup soutěžitelů ke sběrným zařízením používaným provozovatelem systému - Závazky přijaté provozovatelem systému“)
   (2007/C 155/37)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně
      : Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH, dříve Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland AG (Kolín, Německo) (zástupci: W. Deselaers, B. Meyring a E. Wagner, advokáti)

      Žalovaná
      : Komise Evropských společenství (zástupci: původně S. Rating, dále P. Oliver, H. Gading a M. Schneider, a konečně W. Mölls a R. Sauer, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Landbell AG für Rückhol-Systeme (Mayence, Německo) (zástupci: A. Rinne a A. Walz, advokáti)
   Předmět věci
   Zrušení článku 3 rozhodnutí Komise 2001/837/ES, ze dne 17. září 2001, v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/34493 – DSD, COMP/37366 – Hofmann + DSD, COMP/37299 – Edelhoff + DSD, COMP/37291 – Rechmann + DSD, COMP/37288 – ARGE a pět dalších podniků + DSD, COMP/37287 – AWG a pět dalších podniků + DSD, COMP/37526 – Feldhaus + DSD, COMP/37254 – Nehlsen + DSD, COMP/37252 – Schönmakers + DSD, COMP/37250 – Altvater + DSD, COMP/37246 – DASS + DSD, COMP/37245 – Scheele + DSD, COMP/37244 – SAK + DSD, COMP/37243 – Fischer + DSD, COMP/37242 – Trienekens + DSD, COMP/37267 – Interseroh + DSD) (Úř. věst. L 319, s. 1), nebo podpůrně zrušení tohoto rozhodnutí v plném rozsahu a zrušení závazku žalobkyně uvedeného v bodě 72 odůvodnění tohoto rozhodnutí,
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyně, Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH, ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení a nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených Komisí, jakož i náklady řízení vynaložené Landbell AG Rückhol-Systeme.

               3)

               Komise ponese čtvrtinu vlastních nákladů řízení a nahradí čtvrtinu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      (1)  Úř. věst. C 44, 16.2.2002.


title: Věc T-323/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2011 — Chabou v. OHIM — Chalou (CHABOU) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství CHABOU — Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky Chalou — Zamítnutí zápisu — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 12 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2011 — Chabou v. OHIM — Chalou (CHABOU)
   (Věc T-323/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CHABOU - Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky Chalou - Zamítnutí zápisu - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 12 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 6/23
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Chickmouza Chabou (Rheine, Německo) (zástupce: K.-J. Triebold, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Chalou GmbH (Herschweiler-Pettersheim, Německo) (zástupce: T. Träger, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 20. května 2010 (věc R 1165/2009-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Chalou GmbH a Chickmouzou Chabouem.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Panu Chickmouzovi Chabouovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


title: Věc C-488/15: Žaloba podaná dne 14. září 2015 – Evropská komise v. Bulharská republika

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/20

         Žaloba podaná dne 14. září 2015 – Evropská komise v. Bulharská republika
   (Věc C-488/15)
   (2015/C 389/22)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Kružíková, E. Manhaeve, S. Petrovа)

      Žalovaná: Bulharská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Evropská komise navrhuje,

               —

               na základě systematického nedodržování jak ročních, tak i denních mezních hodnot PM10, trvající od roku 2007 nejméně do roku 2013 včetně, a to v následujících oblastech a aglomeracích: BG0001 aglomerace Sofia; BG0002 aglomerace Plovdiv; BG0004 severní Bulharsko; BG0005 jihozápadní Bulharsko a BG0006 jihovýchodní Bulharsko

               —

               jakož i s ohledem na systematické nedodržování denní mezní hodnoty PM10 trvající od roku 2007 nejméně do roku 2013 včetně a nedodržování roční mezní hodnoty PM10 v letech 2007, 2008 a od roku 2010 nejméně do roku 2013 včetně v oblasti BG0003 Varna

               —

               jakož i vzhledem k nedostatku doplňujících informací prokazujících, že došlo ke změně této situace nedodržování denních a ročních mezních hodnot PM10 ve výše uvedených oblastech a aglomeracích, určit, že Bulharsko nadále neplní své povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 13 odst. 1 ve spojení s přílohou XI směrnice (1);

               —

               vzhledem k tomu, že podle poslední výroční zprávy o kvalitě ovzduší za rok 2013 nadále dochází k překračování jak ročních, tak i denních mezních hodnot PM10 ve všech výše uvedených oblastech a aglomeracích, dále určit, že Bulharská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 23 odst. 1 druhého pododstavce směrnice a zejména povinnost zajistit, aby období překročení bylo co možná nejkratší, přičemž toto porušení nadále trvá;

               —

               uložit Bulharské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na základě posledních prezentovaných výročních zpráv o kvalitě ovzduší, jakož i na základě odpovědí bulharských orgánů na odůvodněné stanovisko, zastává Komise názor, že Bulharská republika až do dnešního dne nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 13 odst. 1 a které se týkají dodržování ročních a denních mezních hodnot přítomnosti mikroprachových částic v ovzduší (PM10), jakož i z čl. 23 odst. 1 druhého pododstavce směrnice pokud jde o povinnost vypracovat plány kvality ovzduší za účelem zajištění, aby období překročení bylo co možná nejkratší.
   Komise považuje za nezbytné přizvat Soudní dvůr Evropské Unie pro účely určení, že Bulharská republika porušila tato ustanovení směrnice.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (Úř. věst.. L 152, s. 1).


title: Věc T-446/10: Žaloba podaná dne 17. září 2010 — Dow AgroSciences a Dintec Agroquímica — Produtos Químicos v. Komise

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/43

         Žaloba podaná dne 17. září 2010 — Dow AgroSciences a Dintec Agroquímica — Produtos Químicos v. Komise
   (Věc T-446/10)
   ()
   2010/C 346/88
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Spojené království) a Dintec Agroquímica — Produtos Químicos, Lda (Funchal, Portugalsko) (zástupci: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyň

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               zrušit rozhodnutí 2010/355/EU;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení;

               —

               přijmout veškerá další nezbytná opatření.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhají zrušení rozhodnutí Komise 2010/355/EU ze dne 25. června 2010 o nezařazení trifluralinu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS (1).
   Žalobkyně se na podporu svých návrhových žádání dovolávají dvou žalobních důvodů.
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí je protiprávní, neboť vychází z jiného protiprávního rozhodnutí a existuje pouze z důvodu tohoto jiného rozhodnutí. Tímto jiným rozhodnutím (2) je rozhodnutí 2007/629/ES (3), kterým bylo původně rozhodnuto o nezařazení trifluralinu, jež vyplývalo z posouzení této látky podle čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414 (4). Pokud by nedošlo k protiprávnímu přijetí rozhodnutí 2007/629/ES, neexistovalo by ani napadené rozhodnutí.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že samotné napadené rozhodnutí je protiprávní i z vlastních důvodů. Tvrdí, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení tím, že napadené rozhodnutí odůvodnila údajnými obavami týkajícími se:

               —

               potenciálního dálkového přenosu; žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise nezohlednila údaje (nedostatek vědeckého odůvodnění) a porušila zásadu řádné správy a práva obhajoby. Krom toho přístup, který Komise přijala s ohledem na dálkový přenos je z hlediska žalobkyň diskriminační a nepřiměřený;

               —

               toxicity u ryb; v tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že takové zjištění není podloženo vědeckým odůvodněním. Krom toho podle jejich názoru je napadené rozhodnutí nepřiměřené vzhledem k přístupu uplatněnému k obavám týkajícím se údajné chronické toxicity.

      (1)  Oznámeno pod číslem K(2010) 499 (Úř. věst. L 160, s.30).

      (2)  Napadené žalobkyněmi v rámci věci T-475/07, Dow Agrociences a další v. Komise (Úř. věst. C 51, s. 54).

      (3)  Rozhodnutí Komise ze dne 20. září 2007 o nezařazení trifluralinu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto látku (oznámeno pod číslem K(2007) 4282) (Úř. věst. L 255, s. 42).

      (4)  Směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (Úř. věst. L 230, s. 1; Zvl. vyd. 03/11, s. 332).


title: Spojené věci T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2010 — Francie v. Komise ( „Státní podpory — Finanční opatření ve prospěch France Télécom — Projekt akcionářské půjčky — Veřejná prohlášení člena francouzské vlády — Rozhodnutí prohlašující podporu neslučitelnou se společným trhem a nenařizující její navrácení — Žaloba na neplatnost — Právní zájem na podání žaloby — Přípustnost — Pojem „státní podpora“ — Zvýhodnění — Státní prostředky — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2010 — Francie v. Komise
   (Spojené věci T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04) (1)

   („Státní podpory - Finanční opatření ve prospěch France Télécom - Projekt akcionářské půjčky - Veřejná prohlášení člena francouzské vlády - Rozhodnutí prohlašující podporu neslučitelnou se společným trhem a nenařizující její navrácení - Žaloba na neplatnost - Právní zájem na podání žaloby - Přípustnost - Pojem „státní podpora“ - Zvýhodnění - Státní prostředky - Povinnost uvést odůvodnění“)
   2010/C 179/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Francouzská republika (zástupci: původně G. de Bergues, R. Abraham a S. Ramet, poté E. Belliard, M. de Bergues a S. Ramet, a nakonec E. Belliard, M. de Bergues, A.-L. Vendrolini a J.-C. Niollet, zmocněnci) (věc T-425/04); France Télécom SA (Paříž, Francie) (zástupci: původně A. Gosset-Grainville a S. Hautbourg, poté S. Hautbourg, advokáti) (věc T-444/04); Bouygues SA (Paříž); Bouygues Télécom SA (Boulogne-Billancourt, Francie) (zástupci: J. Vogel, F. Sureau, D. Théophile a J. Blouet Gaillard, advokáti) (věc T-450/04); a Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom) (Paříž) (zástupci: O. Fréget, F. Herrenschmidt, M. Struys a L. Eskenazi, advokáti) (věc T-456/04)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně C. Giolito a J. Buendía Sierra, poté C. Giolito a D. Grespan, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci řízení podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: E. Belliard, G. de Bergues, A. L. Vendrolini a J.-C. Niollet, ve věci T-450/04, a M. de Bergues ve věci T-456/04, zmocněnci) (věci T-450/04 a T-456/04); Bouygues SA (Paříž); Bouygues Télécom SA (Boulogne-Billancourt) (zástupci: J. Vogel, F. Sureau, D. Théophile a J. Blouet Gaillard, advokáti) (věc T-444/04); a France Télécom SA (Paříž) (zástupci: původně A. Gosset Grainville a S. Hautbourg, poté S. Hautbourg, advokáti) (věci T-450/04 a T-456/04)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2006/621/ES ze dne 2. srpna 2004 o státní podpoře, kterou Francie poskytla společnosti France Télécom (Úř. věst. L 257, s. 11).

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 rozhodnutí Komise 2006/621/ES ze dne 2. srpna 2004 o státní podpoře, kterou Francie poskytla společnosti France Télécom, se zrušuje.

               2)

               Není již třeba rozhodovat o návrhu na zrušení článku 2 rozhodnutí 2006/621.

               3)

               Ve věcech T-425/04 a T-444/04 ponese Evropská komise vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Francouzskou republikou a France Télécom SA.

               4)

               Ve věcech T-425/04 a T-444/04 ponesou Bouygues SA a Bouygues Télécom SA vlastní náklady řízení.

               5)

               Ve věci T-450/04 ponesou Bouygues a Bouygues Télécom SA vlastní náklady řízení, jakož i polovinu nákladů vynaložených Komisí.

               6)

               Ve věci T-450/04 ponese Komise polovinu vlastních nákladů řízení.

               7)

               Ve věci T-456/04 ponesou Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom) a Komise vlastní náklady řízení.

               8)

               Ve věcech T-450/04 a T-456/04 ponesou Francouzská republika a France Télécom vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 22.1.2005.


title: Věc C-330/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. července 2015 Johannesem Tomanou a dalšími proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 22. dubna 2015 ve věci T-190/12, Johannes Tomana a další v. Rada Evropské unie a Evropská komise

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/20

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. července 2015 Johannesem Tomanou a dalšími proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 22. dubna 2015 ve věci T-190/12, Johannes Tomana a další v. Rada Evropské unie a Evropská komise
   (Věc C-330/15 P)
   (2015/C 302/25)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Johannes Tomana a další (zástupci: M. O'Kane, solicitor, M. Lester, Z. Al-Rikabi, barristers)

      Další účastníci řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise a Spojené království Velké Británie a Severního Irska

      Návrhová žádání

   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé) navrhují, aby Soudní dvůr zrušil rozhodnutí Tribunálu, zrušil napadené akty v rozsahu, v němž se uplatní na navrhovatele, a uložil protistraně náhradu nákladů řízení v prvním i v druhém stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   První důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že měl za to, že napadené nařízení bylo přijato na platném právním základě. Jeho jediný prokázaný právní základ zmocňoval Komisi k přijetí nařízení 314/2004 (1) na základě mezitím zrušeného společného postoje a nemohl být vykládán jako odkazující na pozdější rozhodnutí.
   Druhý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že měl za to, že na seznam napadených aktů mohly být zapsány osoby z důvodu, že jsou „členy vlády“ nebo že jsou „spojeny“ s členy vlády pouze na základě své současné nebo dřívější funkce. Tribunál se navíc dopustil nesprávného právního posouzení tím, že měl za to, že osoby mají být považovány za „spojené“ s členy vlády z důvodu, že určitá tvrzení vytýkající jim, že svými činnostmi vážně ohrožovaly právní stát, demokracii a dodržování lidských práv v Zimbabwe, prokazovala jednání ve shodě s vládou. Tribunál neměl protistranám umožnit, aby vycházely z domněnek neuvedených v napadených aktech, které neodpovídaly cílům těchto aktů ani s nimi nebyly v souladu, a měl po nich požadovat, aby dostály své povinnosti odůvodnit zachování na seznamu na základě dostatečně pevného skutkového základu.
   Třetí důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení závěrem, že odůvodnění bylo dostatečné, přestože pouze vyjmenovávalo funkce, které členové vlády nebo osoby s nimi spojené údajně vykonávali, nebo uvádělo vágní a obecná tvrzení ohledně minulých protiprávních jednání. Tribunál se rovněž dopustil nesprávného právního posouzení tím, že umožnil, aby odůvodnění bylo následně doplněno dodatečnými důvody, které nejsou uvedeny v napadených aktech. Když někteří navrhovatelé předložili vyjádření odmítající proti nim směřující tvrzení, Tribunál nesprávně a nekale prohlásil jejich argumenty na nepřípustné a věcně je nezkoumal.
   Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se odchýlil od judikatury zakotvené v oblasti práva na obhajobu tím, že měl za to, že protistrany nebyl povinny uvést důkazy a důvody ponechání na seznamu ani umožnit navrhovatelům předložit před přijetím rozhodnutí o jejich ponechání na seznamu své vyjádření.
   Pátý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál nezkoumal, zda zapsání každého navrhovatele vycházelo z přiměřeného zvážení vážného zásahu do jejich základních práv a cílů napadených aktů.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 314/2004 ze dne 19. února 2004 o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe (Úř. věst. L 55, s. 1).


title: Věc C-531/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2014 Giorgio Giorgis proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 25. září 2014 ve věci T-474/12: Giorgio Giorgis v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2014 Giorgio Giorgis proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 25. září 2014 ve věci T-474/12: Giorgio Giorgis v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-531/14 P)
   (2015/C 389/14)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Giorgio Giorgis (zástupci: I.M. Prado, A. Tornato, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Usnesením ze dne 2. září 2015 Soudní dvůr (šestý senát) zamítl kasační opravný prostředek a uložil Giorgiovi Giorgisovi náhradu nákladů řízení.