title: Věc F-119/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 17. února 2011 — Strack v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Mediační řízení — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Článek 73 služebního řádu — Stabilizace — Prozatímní náhrada“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/48

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 17. února 2011 — Strack v. Komise
   (Věc F-119/07) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Mediační řízení - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Článek 73 služebního řádu - Stabilizace - Prozatímní náhrada)
   2011/C 252/101
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Guido Strack (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení několika rozhodnutí Komise, jimiž se zamítají žádosti žalobce o zahájení mediačního řízení, o rychlý zásah, o přijetí opatření k řešení sporů a o zaplacení zálohy podle čl. 19 odst. 4 pravidel o pojištění úředníků. Žádost o náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2007, jímž se G. Strackovi odmítá vyplacení prozatímní náhrady ve smyslu čl. 19 odst. 4, se zrušuje.

               2)

               Ve zbývajících částech se žaloba zamítá.

               3)

               Komisi se vedle povinnosti nést vlastní náklady řízení ukládá náhrada poloviny nákladů vynaložených G. Strackem.

               4)

               G. Strack ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008.


title: Věc C-66/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litevská republika) dne 16. února 2009 – Kirin Amgen, Inc. v. Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litevská republika) dne 16. února 2009 – Kirin Amgen, Inc. v. Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras
   (Věc C-66/09)
   2009/C 90/27
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Kirin Amgen, Inc.

      Žalovaný: Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras

      Předběžné otázky

               1)

               Má být den uvedený v čl. 19 odst. 2 nařízení č. 1768/92 (1), ke kterému vstupuje nařízení v platnost, vykládán ve vztahu k Litvě jako den jejího přistoupení k Evropské unii?

               2)

               Je-li odpověď na první otázku kladná, jaký je vztah mezi článkem 19 a článkem 7 nařízení č. 1768/92 při výpočtu lhůty šesti měsíců a který z uvedených článků má být v tom případě použit?

               3)

               Vstoupila registrace výrobku v Evropském společenství bezpodmínečně v platnost v Litevské republice ke dni jejího přistoupení k Evropské unii?

               4)

               Je-li odpověď na třetí otázku kladná, lze vstup registrace výrobku v platnost postavit na roveň vlastní registraci pro účely čl. 3 písm. b) nařízení č. 1768/92?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1768/92 ze dne 18. června 1992 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro léčivé přípravky (Úř. věst. 1992 L 182, s. 1)


title: Věc T-368/13: Žaloba podaná dne 16. července 2013 — Boehringer Ingelheim International v. OHIM OHIM — Lehning entreprise (ANGIPAX)

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/48

         Žaloba podaná dne 16. července 2013 — Boehringer Ingelheim International v. OHIM OHIM — Lehning entreprise (ANGIPAX)
   (Věc T-368/13)
   2013/C 260/85
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Německo) (zástupci: V. von Bomhard a D. Slopek, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lehning entreprise SARL (Sainte Barbe, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. dubna 2013 ve věci R 571/2012-5 v rozsahu, v němž povoluje zápis ochranné známky ANGIPAX pro farmaceutické a veterinářské výrobky, hygienické výrobky pro léčebné účely, fungicidy, diabetické přípravky pro léčebné účely, dezinfekční přípravky, náplasti a obvazový materiál, materiály pro plombování zubů, výrobky pro hubení škodlivých zvířat, potraviny pro batolata a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení nebo v případě, že další účastnice řízení před odvolacím senátem vstoupí do řízení jako vedlejší účastnice na podporu žalovaného, uložit společně a nerozdílně náhradu nákladů řízení žalovanému a další účastnicí řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „ANGIPAX“ pro výrobky třídy 5 — přihláška č. 8 952 401.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „ANTISTAX“ — přihláška ochranné známky Společenství č. 2 498 343 pro výrobky tříd 3, 5, 28 a 30.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek v plném rozsahu.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení č. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-393/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. srpna 2012 Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. června 2012 ve věci T-534/10, Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               10.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. srpna 2012 Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. června 2012 ve věci T-534/10, Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-393/12 P)
   2012/C 343/09
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias (zástupci: C. Milbradt a A. Schwarz, advokátky)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek osmého senátu Tribunálu Evropské unie ze dne 13. června 2012, (T-534/10);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení včetně těch, které vznikly v průběhu řízení před odvolacím senátem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku osmého senátu Tribunálu Evropské unie ze dne 13. června 2012, kterým Tribunál zamítl žalobu účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek podanou proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 20. září 2010 týkajícímu se námitkového řízení mezi Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias a společností Garmo AG, jehož předmětem byla přihláška ochranné známky Společenství „Hellim“.
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek opírá tento opravný prostředek o následující důvody:

               Tribunál se jednak dopustil nesprávného použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (dále jen „nařízení“) (1) tím, že chybně odmítl obrazovou a zvukovou podobnost mezi označeními „hellim“ a „halloumi“. Tribunál správně uznal, že ochranné známky, pokud jde o první písmena, sled písmen „ll“ a poslední písmeno „i“ a „m“ (ovšem v opačném pořadí) vykazují společné rysy. Přesto však vycházel z toho, že celkově je nutno z obrazového hlediska jakoukoli podobnost odmítnout. Tento závěr je rozporuplný. Tím, že Tribunál uznal určité podobnosti předmětných ochranných známek, není na základě toho možné vyvodit závěr, že chybí jakákoli obrazová podobnost.

               Tribunál dále opomenul podrobně přezkoumat rozlišovací způsobilost ochranné známky, přestože určení rozlišovací způsobilosti bylo nezbytné a v rámci přezkumu nebezpečí záměny by hrálo rozhodující roli. Tribunál se zde řídil rozhodnutím odvolacího senátu a bez podrobnějšího přezkumu vycházel z toho, že ochranná známka je popisná pro určitý sýr z určitého kyperského regionu. Tato otázka je přitom rozhodující. Vzhledem k tomu, že zvláštnosti kolektivní ochranné známky spočívají právě v tom, že se do určité míry činí výjimky ze zákazu zápisu popisných prvků ochranné známky, vede argumentace Tribunálu nepřímo k tomu, že kolektivní ochranná známka automaticky disponuje pouze slabou rozlišovací způsobilostí. Tento předpoklad není slučitelný s článkem 66 nařízení. I když se v případě „Halloumi“ jedná o kolektivní ochrannou známku, jen sama tato skutečnost nevypovídá nic o rozlišovací způsobilosti této ochranné známky. Naopak, rozlišovací způsobilost měla být samostatně a důkladně přezkoumána. Halloumi je název sýru, který je speciálně vyráběn tímto kolektivem, a ne obecným popisným označením pro sýr, měkký sýr nebo podobně. Halloumi tedy není možné srovnávat například s označením „Mozzarella“.

               Závěry Tribunálu, — i přes uznání společných rysů odmítnout jakékoli obrazové a zvukové podobnosti, jakož i odůvodnění, kterým byla rozlišovací způsobilost ochranné známky hodnocena jako slabá, aniž by byla konkrétně přezkoumána, — konečně vedly k právně chybnému přezkumu a odmítnutí nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (kodifikované znění) (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-370/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. července 2014 společností Argo Group International Holdings Ltd proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 20. května 2014 ve věci T-247/12, Argo Group International Holdings Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. července 2014 společností Argo Group International Holdings Ltd proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 20. května 2014 ve věci T-247/12, Argo Group International Holdings Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-370/14 P)
   (2015/C 127/10)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Argo Group International Holdings Ltd (zástupci: F. Petillion, advokát, J. Janssen, Barrister)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Arisa Assurances SA
   Usnesením ze dne 12. února 2015 Soudní dvůr (devátý senát) zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že společnost Argo Group International Holdings Ltd ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc F-88/06: Žaloba podaná dne 28. července 2006 – Pantalis v. Komise

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/44

         Žaloba podaná dne 28. července 2006 – Pantalis v. Komise
   (Věc F-88/06)
   (2006/C 281/80)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Ioannis Pantalis (Brusel, Belgie) (zástupci: N. Korogiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 18. dubna 2006 v části týkající se: a) konkludentního zamítnutí orgánem oprávněným ke jmenování přizpůsobit plat žalobce v souladu se služebním řádem skutečnosti, že má ve střídavé péči vyživované dítě; b) zamítnutí orgánem oprávněným ke jmenování zaplatit v souladu se služebním řádem cestovní výdaje dítěte do místa původu žalobce;

               —

               nařídit zaplacení výše uvedených částek a posteriori a s úroky;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník Komise, který má ve střídavé péči dítě, jehož matka je rovněž úřednicí Evropských společenství, po svém návratu do Bruselu po období, ve kterém vykonával pracovní činnost mimo Evropu, požádal, aby mu byly vypláceny přídavky a výhody týkající se dítěte. Úředník zabývající se touto záležitostí požádal o předložení originálu prohlášení o souhlasu bývalých manželů ohledně úpravy práv žalobce v projednávaném případě. Jelikož toto prohlášení bylo předloženo pouze elektronickou poštou, správní orgán žádostem žalobce nevyhověl.
   Na podporu své žaloby žalobce uvádí porušení článku 67 služebního řádu a článků 7 a 8 přílohy VII služebního řádu, tak jak byly vyloženy judikaturou. Má zejména za to, že posuzovací pravomoc správního orgánu není neomezená a že musí dodržovat zásady řádného úředního postupu a proporcionality. Požadované prokazující dokumenty musí tedy být přímo spojeny s požadovaným zaplacením a musí se jich týkat použitelná ustanovení nebo musí být zcela nezbytná ke stanovení částky, která má být vyplacena.


title: Věc T-53/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. listopadu 2014 – Vans v. OHIM (Vyobrazení vlnovky) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující vlnovku — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009 — Článek 76 nařízení č. 207/2009 — Článek 75 nařízení č. 207/2009“

text:
               22.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. listopadu 2014 – Vans v. OHIM (Vyobrazení vlnovky)
   (Věc T-53/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující vlnovku - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009 - Článek 76 nařízení č. 207/2009 - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
   (2014/C 462/35)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vans, Inc. (Cypress, Kalifornie, Spojené státy) (zástupce: M. Hirsch, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. listopadu 2012 (věc R 860/2012 5), týkajícímu se přihlášky obrazového označení znázorňujícího vlnovku k zápisu jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Vans, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 101, 6.4.2013.


title: Věc T-701/13: Žaloba podaná dne 30. prosince 2013 — Asociación Española de Banca v. Komise

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/46

         Žaloba podaná dne 30. prosince 2013 — Asociación Española de Banca v. Komise
   (Věc T-701/13)
   2014/C 52/88
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Asociación Española de Banca (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle Komise představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu („SEAF“), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jako byly uvedeny ve věci T-700/13, Bankia v. Komise.


title: Věc T-404/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. dubna 2013 — TCMGF v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu ve snaze zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. dubna 2013 — TCMGF v. Rada
   (Věc T-404/11) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu ve snaze zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení)
   2013/C 156/73
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Turbo Compressor Manufacturer (TCMFG) (Teherán, Írán) (zástupce: K. Kleinschmidt, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a J.-P. Hix, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher a T. Scharf, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2011/299/SZBP ze dne 23. května 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 136, s. 65) v části, v níž se týká žalobkyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2011/299/SZBP ze dne 23. května 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu se zrušuje v části, v níž se týká společnosti Turbo Compressor Manufacturer (TCMFG).

               2)

               Účinky rozhodnutí 2011/299 jsou v rozsahu, v němž se týkají společnosti TCMFG zachovány během období, které nemůže přesáhnout dva měsíce a deset dní ode dne vyhlášení tohoto rozsudku.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností TCMFG.

               4)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


title: Věc C-236/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. dubna 2013 Biasutti Hotels srl, dříve Hotels Biasutti Snc proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. února 2013 ve spojených věcech T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a další v. Komise

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 29. dubna 2013 Biasutti Hotels srl, dříve Hotels Biasutti Snc proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. února 2013 ve spojených věcech T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a další v. Komise
   (Věc C-236/13 P)
   2013/C 207/34
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Biasutti Hotels srl, dříve Hotels Biasutti Snc (zástupci: A. Bianchini a F. Busetto, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadené usnesení Tribunálu,

               —

               přijmout návrhová žádání formulovaná v prvním stupni a v důsledku toho

                           —

                           zrušit, případně a v mezích zájmu navrhovatelky, rozhodnutí Komise 2000/394/ES ze dne 25. listopadu 1999 o podporách poskytnutých podnikům na území Benátek a Chioggia stanovených zákony č. 30/1997 a č. 206/1995, kterými se zavádějí úlevy na sociálních příspěvcích,

                           —

                           podpůrně zrušit toto rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá povinnost vrátit přiznané úlevy zvýšené o úroky za dotčená období,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku se uvádí těchto devět důvodů kasačního opravného prostředku:

                  První důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu nepřijetí závěru, že dotčená opatření nepřiznávala žádnou výhodu svým příjemcům, jelikož měla kompenzační povahu.

                  Druhý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu nevyloučení nebo v každém případě neposouzení schopnosti dotčených opatření ovlivnit hospodářskou soutěž a obchod v rámci Společenství.

                  Třetí důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylek uvedených v čl. 87 odst. 2 písm. b) ES [nyní čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU] a čl. 87 odst. 3 písm. b) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU].

                  Čtvrtý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylky uvedené v čl. 87 odst. 3 písm. c) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU].

                  Pátý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylek uvedených v čl. 87 odst. 3 písm. d) a e) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. d) a e) SFEU].

                  Šestý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylky uvedené v čl. 86 odst. 2 ES (nyní čl. 106 odst. 2 SFEU).

                  Sedmý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení povahy podpory jako existující podpory a následného porušení čl. 88 odst. 3 ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU) a článku 15 nařízení č. 659/1999 (1).

                  Osmý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, pokud jde o pořadí navrácení.

                  Devátý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, pokud jde o použití úroků.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1).


title: Věc C-362/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 30. července 2012 — Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               13.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 30. července 2012 — Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Věc C-362/12)
   2012/C 311/05
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation

      Odpůrci: Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud si podle právních předpisů členského státu může daňový poplatník zvolit mezi dvěma alternativními procesními prostředky proto, aby dosáhl vrácení daní vybraných v rozporu s články 49 a 63 SFEU, a u jednoho z těchto prostředků je stanovena delší promlčecí lhůta, je slučitelné se zásadami efektivity, právní jistoty a legitimního očekávání, aby tento členský stát přijal právní předpisy, které zkrátí tuto delší lhůtu bez předchozího upozornění a se zpětnou účinností k datu veřejného oznámení navrhovaného nového právního předpisu?

               2)

               Je z hlediska odpovědi na otázku 1 relevantní, že v okamžiku, kdy daňový poplatník podal žalobu za použití prostředku, pro který platila delší promlčecí lhůta, byla dostupnost procesního prostředku podle vnitrostátního práva uznána pouze i) nedávno a ii) soudem nižního stupně a soudem vyššího stupně byla s konečnou platností potvrzena až později?


title: Věc T-129/05: Žaloba podaná dne 23. února 2005 proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Wal-Mart Stores Inc.

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/38

         Žaloba podaná dne 23. února 2005 proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Wal-Mart Stores Inc.
   (Věc T-129/05)
   (2005/C 115/68)
   Jazyk, ve kterém byla sepsána žaloba: španělština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 23. února 2005 žaloba směřující proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) podaná Wal-Mart Stores Inc., zastoupenou Fernandem de Visscherem, Emmanuelem Cornuem, Ericem de Grysem, Dnatienne Moreau, Jorgem Grauem Morou, Alejandrem Angulem Laborou, Maite Ferrándiz Avendano, María Baylos Morales a Antoniem Velásquez Ibánezem, advokáty.
   Druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem byl Alejandro Sánchez Villar.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu vydaného dne 17. prosince 2004 ve věci R 629/2004-2, které potvrzuje částečné zamítnutí zápisu ochranné známky Společenství č. 19976000 „WAL-MART“;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Žalobkyně

               Přihlašovaná ochranná známka:

               Slovní ochranná známka „WAL-MART“ pro výrobky a služby zahrnuté ve všech třídách, s výjimkou třídy 35

               Majitel ochranné známky nebo označení, namítaných v námitkovém řízení:

               Alejandro Sánchez Villar

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Španělská slovní ochranná známka „WAL-MART“ (č. 1732588) pro výrobky třídy 7 (zařízení pro zahradní práce)

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Námitkám částečně vyhověno pro následující výrobky: „zařízení a obráběcí stroje, motory (s výjimkou motorů pro pozemní vozidla), spojky a zařízení pro přenos (s výjimkou těch pro pozemní vozidla), zemědělské nástroje jiné než jsou ty ručně ovládané“ a námitky zamítnuya pro ostatní přihlašované výrobky a služby

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Odvolání zamítnuto

               Dovolávané žalobní důvody:

               Porušení čl. 43 odst. 2 a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94


title: Věc F-144/11: Žaloba podaná dne 29. prosince 2011 — ZZ v. Komise

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/27

         Žaloba podaná dne 29. prosince 2011 — ZZ v. Komise
   (Věc F-144/11)
   2012/C 65/53
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: I. Ruiz Garcia, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o nepřipuštění žalobce k selekčním zkouškám po zveřejnění opravy oznámení o výběrovém řízení, na základě které byla zrušena známka o vyřazení za zkoušku (d) situačního rozhodování

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí EPSO/R/17/11 a rozhodnutí o zamítnutí přihlášky žalobce na základě opravy;

               —

               vyzvat žalobce k účasti ve druhém kole výběrového řízení EPSO/AST/111/10;

               —

               přiznat žalobci částku 10 400 eur jako náhradu škody;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-184/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 – Komise v. Internet Commerce Network a Dane-Elec Memory ( Rozhodčí doložka — Smlouva uzavřená v rámci zvláštního programu v oblasti technologií informační společnosti (projekt Crossmarc) — Nesplnění smlouvy — Vrácení částky zálohy vyplacené Společenstvím — Ručení na první požádání za smluvní závazky — Rozsudek pro zmeškání )

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/33

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 – Komise v. Internet Commerce Network a Dane-Elec Memory
   (Věc T-184/06) (1)

   („Rozhodčí doložka - Smlouva uzavřená v rámci zvláštního programu v oblasti technologií informační společnosti (projekt Crossmarc) - Nesplnění smlouvy - Vrácení částky zálohy vyplacené Společenstvím - Ručení na první požádání za smluvní závazky - Rozsudek pro zmeškání“)
   (2007/C 247/54)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: původně L. Ström van Lier, poté L. Escobar Guerrero, zmocněnci, ve spolupráci s P. Elvinger, advokátem)

      Žalované: Internet Commerce Network (Bagnolet, Francie) a Dane-Elec Memory (Bagnolet)
   Předmět věci
   Žaloba založená na rozhodčí doložce směřující k uložení žalovaným vrátit částku zálohy vyplacené Společenstvím, jakož i zaplacení úroků z prodlení v důsledku nesplnění smlouvy č. 2000-25366, uzavřené v rámci zvláštního programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace v oblasti technologií informační společnosti (IST) (1998–2002) a týkající se projektu Crossmarc (Cross-lingual Multi Agent Retail Comparison).
   Výrok rozsudku

               1)

               Dane-Elec Memory se ukládá zaplatit Komisi Evropských společenství částku 55 878 eur zvýšenou o úroky:

                           —

                           ve výši 4,75 % ročně od 16. března 2004 do 31. prosince 2005;

                           —

                           ve výši 5 % ročně od 1. ledna do 31. prosince 2006;

                           —

                           ve výši 5,25 % ročně od 1. ledna 2007 do úplného zaplacení dluhu.

               2)

               Není na místě rozhodnout o návrhu podaném proti Internet Commerce Network.

               3)

               Dane-Elec Memory ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Komisí.

               4)

               Internet Commerce Network ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc C-497/14: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 15. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Torino – Itálie) – trestní řízení proti Stefanovi Burziovi „Řízení o předběžné otázce — Listina základních práv Evropské unie — Článek 50 — Zásada ne bis in idem — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví správní a trestní sankci za nezaplacení srážkové daně — Neprovedení unijního práva — Zjevný nedostatek pravomoci“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/13

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 15. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Torino – Itálie) – trestní řízení proti Stefanovi Burziovi
   (Věc C-497/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Listina základních práv Evropské unie - Článek 50 - Zásada ne bis in idem - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví správní a trestní sankci za nezaplacení srážkové daně - Neprovedení unijního práva - Zjevný nedostatek pravomoci“)
   (2015/C 213/20)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale ordinario di Torino

      Účastník původního trestního řízení

   Stefano Burzio

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie zjevně nemá pravomoc odpovědět na otázku položenou rozhodnutím Tribunale ordinario di Torino (Itálie) ze dne 27. října 2014.

      (1)  Úř. věst. C 34, 2.2.2015.


title: Věc F-129/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 12. prosince 2013 — CH v. Parlament ( „Veřejná služba — Akreditovaní parlamentní asistenti — Předčasné ukončení smlouvy — Žádost o pomoc — Psychické obtěžování“ )

text:
               8.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/28

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 12. prosince 2013 — CH v. Parlament
   (Věc F-129/12) (1)

   (Veřejná služba - Akreditovaní parlamentní asistenti - Předčasné ukončení smlouvy - Žádost o pomoc - Psychické obtěžování)
   2014/C 39/52
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CH (Brusel, Belgie) (zástupci: L. Levi, C. Bernard-Glanz a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: S. Alves a E. Taneva, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o propuštění žalobkyně a rozhodnutí o zamítnutí její žádosti o pomoc, kterou se domáhá uznání psychického obtěžování, jakož i návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 19. ledna 2012 o ukončení smlouvy akreditované parlamentní asistentky CH se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 15. března 2012, kterým se zamítá žádost CH o pomoc ze dne 22. prosince 2011, se zrušuje.

               3)

               Evropskému parlamentu se ukládá zaplatit CH částku ve výši 50 000 eur.

               4)

               Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené CH.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013, s. 73.


title: Věc C-306/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 4. června 2013 — LVP NV v. Belgický stát

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 4. června 2013 — LVP NV v. Belgický stát
   (Věc C-306/13)
   2013/C 252/30
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: LVP NV

      Žalovaný: Belgický stát

      Předběžná otázka

   Porušuje nařízení Rady (ES) č. 1964/2005 ze dne 29. listopadu 2005 o celních sazbách pro banány (Úř. věst. L 316, s. 1), jak ho Evropská unie uplatňovala v době od 1. ledna 2006 do 15. prosince 2009 (včetně), článek I, čl. XIII odst. 1, čl. XIII odst. 2 písm. d), článek XXVIII nebo jakýkoliv jiný použitelný článek GATT 1994 (Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994), ať již samostatně nebo ve vzájemné souvislosti, tím, že pro banány (kód KN 0803 00 19) zavedlo — v rozporu s ústupky, které pro banány vyjednalo ES — dovozní clo s celní sazbou 176 eur za tunu, a to předtím, než byla v tomto ohledu dosažena v rámci WTO nová dohoda?


title: Věc C-93/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Finanzamt Essen-NordOst v. GFKL Financial Services AG ( „Šestá směrnice o DPH — Článek 2 bod 1 a článek 4 — Oblast působnosti — Pojmy „poskytování služeb za protiplnění“ a  „hospodářská činnost“ — Prodej (odkoupení) rizikových pohledávek — Kupní cena nižší než jmenovitá hodnota těchto pohledávek — Převzetí operací vymáhání uvedených pohledávek a rizika neplacení ze strany dlužníků kupcem“ )

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/12

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Finanzamt Essen-NordOst v. GFKL Financial Services AG
   (Věc C-93/10) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 2 bod 1 a článek 4 - Oblast působnosti - Pojmy „poskytování služeb za protiplnění“ a „hospodářská činnost“ - Prodej (odkoupení) rizikových pohledávek - Kupní cena nižší než jmenovitá hodnota těchto pohledávek - Převzetí operací vymáhání uvedených pohledávek a rizika neplacení ze strany dlužníků kupcem)
   2011/C 370/17
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Finanzamt Essen-NordOst

      Žalovaná: GFKL Financial Services AG

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesfinazhof — Výklad čl. 2 bodu 1, článku 4, čl. 11 části A písm. a), jakož i čl. 13 části B písm. d) bodů 2 a 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Pojmy poskytování služeb za protiplnění a hospodářská činnost — Faktoring — Odkoupení rizikových pohledávek za cenu vypočtenou na základě pravděpodobnosti úpadku dlužníků — Převzetí vymáhání pohledávek a rizika úpadku faktorem

      Výrok

   Článek 2 bod 1 a článek 4 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládány v tom smyslu, že subjekt, který odkoupí na své riziko rizikové pohledávky za nižší cenu, než je jejich jmenovitá hodnota, neposkytuje služby za protiplnění ve smyslu uvedeného čl. 2 bodu 1 a neprovádí hospodářskou činnost spadající do působnosti této směrnice, pokud rozdíl mezi jmenovitou hodnotou uvedených pohledávek a kupní cenou těchto pohledávek odráží skutečnou hospodářskou hodnotu dotčených pohledávek v okamžiku jejich postoupení.

      (1)  Úř. věst. C 134, 22.5.2010.


title: Věc T-284/17: Žaloba podaná dne 12. května 2017 – Le Pen v. Parlament

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/36

         Žaloba podaná dne 12. května 2017 – Le Pen v. Parlament
   (Věc T-284/17)
   (2017/C 231/45)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marion Le Pen (Saint-Cloud, Francie) (zástupce: M. Ceccaldi, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 2. března 2017 o žádosti, aby byla Marine Le Pen zbavena imunity 2016/2295 (IMM);

               —

               uložil Evropskému parlamentu, aby Marine Le Pen nahradil způsobenou nemajetkovou újmu ve výši 35 000 eur;

               —

               uložil Evropskému parlamentu, aby Marine Le Pen zaplatil částku 5 000 eur z titulu přiznatelné náhrady nákladů řízení;

               —

               uložil Evropskému parlament náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení článku 8 Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie (dále jen „Protokol“). Tento žalobní důvod má čtyři části.

                           —

                           První část vychází z rozsahu imunity stanovené v článku 8 Protokolu.

                           —

                           Druhá část vychází z předmětu imunity stanovené v článku 8 Protokolu.

                           —

                           Třetí část vychází z tradiční ochrany, kterou Parlament poskytuje imunitě stanovené v článku 8 Protokolu.

                           —

                           Čtvrtá část vychází z porušení imunity Marine Le Pen stanovené v článku 8 Protokolu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 9 Protokolu. Tento žalobní důvod má tři části.

                           —

                           První část vychází z předmětu článku 9 Protokolu.

                           —

                           Druhá část vychází z právního omylu, kterého se Evropský parlament dopustil ohledně zbavení imunity Marine Le Pen.

                           —

                           Třetí část vychází ze skutečnosti, že rozhodnutí o zbavení imunity je v rozporu s nezávislostí Marine Le Pen a orgánu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy. Tento žalobní důvod má dvě části.

                           —

                           První část vychází z odlišného zacházení s Marine Le Pen ve srovnatelných situacích a z porušení zásady rovného zacházení.

                           —

                           Druhá část vychází ze skutečnosti, že napadené rozhodnutí je zjevným případem fumus persecutionis a porušuje zásadu řádné správy.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu.


title: Věc T-513/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. ledna 2014 — NCL v. OHIM (NORWEGIAN GETAWAY) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství NORWEGIAN GETAWAY — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatečná rozlišovací způsobilost — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/19

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. ledna 2014 — NCL v. OHIM (NORWEGIAN GETAWAY)
      (Věc T-513/12) (1)

      (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství NORWEGIAN GETAWAY - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatečná rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009)
      (2014/C 71/32)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: NCL Corporation Ltd (Miami, Florida, Spojené státy) (zástupce: N. Grüger, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. září 2012 (věc R 1014/2012-4) týkajícímu se přihlášky slovního označení NORWEGIAN GETAWAY jako ochranné známky Společenství.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost NCL Corporation Ltd ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

         (1)  Úř. věst. C 26, 26. 1. 2013.


title: Věc F-35/12: Žaloba podaná dne 14. března 2012 — ZZ v. BEREC

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/37

         Žaloba podaná dne 14. března 2012 — ZZ v. BEREC
   (Věc F-35/12)
   2012/C 138/87
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, a É. Marchal, advokáti)

      Žalované: Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí uplatnit na žalobce, v návaznosti na vstupní zdravotní prohlídku, lékařskou výhradu od jeho nástupu do služby a zrušení rozhodnutí zamítajícího stížnost žalobce.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí o zamítnutí stížnosti žalobce směřující proti rozhodnutí uplatnit na něj lékařskou výhradu od jeho nástupu do služby,

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí uplatnit na něj lékařskou výhradu od jeho nástupu do služby,

               —

               uložit BEREC náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-551/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Općinski sud u Puli-Pola (Chorvatsko) dne 23. října 2015 – Pula Parking d.o.o. v. Sven Kalus Tederahn

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Općinski sud u Puli-Pola (Chorvatsko) dne 23. října 2015 – Pula Parking d.o.o. v. Sven Kalus Tederahn
   (Věc C-551/15)
   (2016/C 048/16)
   Jednací jazyk: chorvatština

      Předkládající soud

   Općinski sud u Puli-Pola

      Účastníci původního řízení

      Oprávněná: Pula Parking d.o.o.

      Povinný: Sven Kalus Tederahn

      Předběžné otázky

               1)

               Je vzhledem k povaze právního vztahu mezi účastníky řízení použitelné v projednávaném případě nařízení (EU) č. 1215/2012 (1)?

               2)

               Týká se nařízení (EU) č. 1215/2012 i příslušnosti notářů v Chorvatské republice?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 351, s. 1).


title: Věc T-226/06: Žaloba podaná dne 25. srpna 2006 – PTV v. OHIM (MAP&GUIDE The Mapware Company)

text:
               14.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/15

         Žaloba podaná dne 25. srpna 2006 – PTV v. OHIM (MAP&GUIDE The Mapware Company)
   (Věc T-226/06)
   (2006/C 249/36)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: PTV Planung Transport Verkehr AG (Karlsruhe, Německo) (zástupce: F. Nielsen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 16. června 2006 (sp. zn. věci v odvolacím řízení: R 1175/2005-1);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Ochranná známka „MAP&GUIDE The Mapware Company“ pro výrobky a služby tříd 9, 16 a 42.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky ochranné známky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Přihlašovaná ochranná známka nemá rozlišovací způsobilost ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-256/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. února 2007 – Mundipharma v. OHIM – Altana Pharma (RESPICUR) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství RESPICUR — Starší národní slovní ochranná známka RESPICORT — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Důkaz o užívání starší ochranné známky — Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení č. 40/94 )

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/33

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. února 2007 – Mundipharma v. OHIM – Altana Pharma (RESPICUR)
   (Věc T-256/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství RESPICUR - Starší národní slovní ochranná známka RESPICORT - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Důkaz o užívání starší ochranné známky - Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení č. 40/94“)
   (2007/C 82/72)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mundipharma AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: F. Nielsen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně B. Müller, poté G. Schneider, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vedlejší účastnice před Soudem: Altana Pharma AG (Kostnice, Německo) (zástupce: H. Becker, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. dubna 2004 (věc R 1004/2002-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi Mundipharma AG a Altana Pharma AG.
   Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 19. dubna 2004 (věc R 1004/2002-2) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené žalobkyní, kromě nákladů souvisejících s vedlejším účastenstvím.

               3)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady související s vedlejším účastenstvím.

               4)

               Vedlejší účastnice ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc C-456/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT) v. Administración del Estado ( „Volný pohyb zboží — Články 34 SFEU a 37 SFEU — Vnitrostátní právní úprava zakazující maloobchodním prodejcům tabáku dovážet tabákové výrobky — Pravidlo týkající se existence a fungování monopolu na prodej tabákových výrobků — Opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením — Odůvodnění — Ochrana spotřebitele“ )

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT) v. Administración del Estado
   (Věc C-456/10) (1)

   (Volný pohyb zboží - Články 34 SFEU a 37 SFEU - Vnitrostátní právní úprava zakazující maloobchodním prodejcům tabáku dovážet tabákové výrobky - Pravidlo týkající se existence a fungování monopolu na prodej tabákových výrobků - Opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením - Odůvodnění - Ochrana spotřebitele)
   2012/C 174/07
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT)

      Žalovaný: Administración del Estado

      Za přítomnosti: Unión de Asociaciones de Estanqueros de España, Logivend SLU, Organización Nacional de Asociaciones de Estanqueros

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Supremo — Výklad článku 34 SFEU — Španělský monopol obchodu s tabákem — Zákaz dovážet tabák uložený maloobchodním prodejcům a zvýhodňující velkoobchodníky — Přiměřenost

      Výrok

   Článek 34 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jaká je dotčena v původním řízení, která maloobchodním prodejcům tabáku zakazuje provádění činnosti spočívající v dovozu tabákových výrobků z jiných členských států.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc T-466/17: Žaloba podaná dne 27. července 2017 – Printeos a další v. Komise

text:
               25.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 318/16

         Žaloba podaná dne 27. července 2017 – Printeos a další v. Komise
   (Věc T-466/17)
   (2017/C 318/22)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Španělsko), Printeos Cartera Industrial, SL (Alcalá de Henares), Tompla Scandinavia AB (Stockholm, Švédsko), Tompla France (Fleury Mérogis, Francie) a Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Německo) (zástupci: H. Brokelmann a P. Martínez-Lage Sobredo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C (2017) 4112 final ze dne 16. června 2017, kterým se mění rozhodnutí Komise C (2014) 9295 final ze dne 10. prosince 2014 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (AT.39780 – Obálky);

               —

               podpůrně, v rámci své pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci, snížil výši pokuty uložené v článku 1 napadeného rozhodnutí v důsledku i) snížení základní výše pokuty na 95,3671 % na základě článku 37 pokynů pro výpočet pokut a (ii) kromě toho snížení výše pokuty, následných snížení na základě shovívavosti a narovnání, na přinejmenším 33 %;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozsudkem ze dne 13. prosince 2016 (věc T-95/15, Printeos v. Komise) zrušil Tribunál čl. 2 odst. 1 písm. e) rozhodnutí Komise C (2014) 9295 final ze dne 10. prosince 2014 ve věci AT.39780, kterým byla uložena žalobkyním sankce ve výši 4 729 000 eur.
   Napadené rozhodnutí přináší další informace o použité metodologii a skutečnostech, které Komise zohlednila při úpravách a změnách základní výše pokut podle rozhodnutí z roku 2014 a uložení pokuty ve stejné výši, jakou měla pokuta uložená rozhodnutím z roku 2014.
   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení zásad právní jistoty, legitimního očekávání a ne bis in idem.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádějí, že napadené rozhodnutí mění rozhodnutí z roku 2014, přestože je konečné, s výjimkou pouze čl. 2 odst. 1 písm. e), které Tribunál zrušil, a ukládá tutéž pokutu, která byla uložena již rozhodnutím z roku 2014 a kterou Tribunál zrušil.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení při stanovení výše pokuty.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádějí, že napadené rozhodnutí provádí mimořádné úpravy základních výší pokut podle článku 37 pokynů pro výpočet pokut, které vedou k diskriminaci na úkor žalobkyň.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásad proporcionality a zákazu diskriminace při stanovení výše pokuty.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádějí, že napadené rozhodnutí nezohledňuje pokutu již uloženou španělským úřadem pro ochranu hospodářské soutěže dne 25. března 2015 za jednání omezující hospodářskou soutěž v odvětví papírových obálek, ani nezohledňuje skutečnost, že žalobkyně jsou jediné z podniků, jimž uložila Komise sankci, kterým uložil sankci rovněž vnitrostátní úřad pro ochranu hospodářské soutěže.


title: Věc F-142/06 R: Usnesení předsedy Soudu pro veřejnou službu ze dne 1. února 2007 – Bligny v. Komise (Předběžné opatření — Návrh na odklad provádění — Návrh na předběžné opatření — Naléhavost — Nedostatek)

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/41

         Usnesení předsedy Soudu pro veřejnou službu ze dne 1. února 2007 – Bligny v. Komise
   (Věc F-142/06 R)
   (Předběžné opatření - Návrh na odklad provádění - Návrh na předběžné opatření - Naléhavost - Nedostatek)
   (2007/C 56/78)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Francesco Bligny (Tassin-la-Demi-Lune, Francie) (zástupkyně: P. Lebel-Nourissat, advokátka)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a K. Herrmann, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak odložit provádění rozhodnutí ze dne 23. listopadu 2006 a ze dne 7. prosince 2006, kterými byly zamítnuty přihlášky žalobce do otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/26/05 a jednak nařídit jako předběžné opatření opravu jeho písemných zkoušek zmíněného výběrového řízení.
   Výrok usnesení

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-535/08: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 26. března 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Itálie) — Maria Catena Rita Pignataro v. Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania, Ufficio Centrale Regionale per l'elezione del Presidente dell'Assemblea Regionale Siciliana c/o Corte d'Appello di Palermo, Assemblea Regionale Siciliana, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Ministero dell’Economia, Andrea Vitale, Antonino Di Guardo, Fabio M. Mancuso ( Podmínky volitelnosti v regionálních volbách — Požadavek bydliště v dotyčném regionu — Články 17 ES a 18 ES — Základní práva — Chybějící souvislost s právem Společenství — Zjevná nepříslušnost Soudního dvora )

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/2

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 26. března 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Itálie) — Maria Catena Rita Pignataro v. Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania, Ufficio Centrale Regionale per l'elezione del Presidente dell'Assemblea Regionale Siciliana c/o Corte d'Appello di Palermo, Assemblea Regionale Siciliana, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Ministero dell’Economia, Andrea Vitale, Antonino Di Guardo, Fabio M. Mancuso
   (Věc C-535/08) (1)

   („Podmínky volitelnosti v regionálních volbách - Požadavek bydliště v dotyčném regionu - Články 17 ES a 18 ES - Základní práva - Chybějící souvislost s právem Společenství - Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“)
   2009/C 167/03
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Maria Catena Rita Pignataro

      Žalovaní: Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania, Ufficio Centrale Regionale per l'elezione del Presidente dell'Assemblea Regionale Siciliana c/o Corte d'Appello di Palermo, Assemblea Regionale Siciliana, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Ministero dell’Economia, Andrea Vitale, Antonino Di Guardo, Fabio M. Mancuso

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Výklad článku 6 EU, článku 3 prvního Dodatkového protokolu k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod, článku 2 Protokolu č. 4 k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod a článku 25 Mezinárodního paktu o občanských a politických právech — Výklad článků 17 ES a 18 ES — Slučitelnost regionálních právních předpisů omezujících pasivní volební právo italského státního příslušníka na základě požadavku bydliště v regionu

      Výrok

               1)

               Články 17 ES a 18 ES nebrání vnitrostátní právní úpravě, která v takové situaci, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, mezi podmínkami volitelnosti do regionálního shromáždění stanoví povinnost bydliště v dotyčném regionu v okamžiku předložení kandidatury.

               2)

               Soudní dvůr Evropských společenství je zjevně nepříslušný k tomu, aby odpověděl na první otázku položenou Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia.

      (1)  Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2004 ve věci T-289/02, Telepharmacy Solutions, Inc. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Slovní označení TELEPHARMACY SOLUTIONS — Absolutní důvody pro zamítnutí — Čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 — Dodržování práva na obhajobu)

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/20

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 8. července 2004
   ve věci T-289/02, Telepharmacy Solutions, Inc. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Slovní označení TELEPHARMACY SOLUTIONS - Absolutní důvody pro zamítnutí - Čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 - Dodržování práva na obhajobu)
   (2004/C 239/42)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-289/02, Telepharmacy Solutions, Inc., se sídlem v North Billerica, Massachusetts (Spojené státy americké), zastoupená R. Davisem a M. Medyckyjem, advokáty, proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), (zmocněnkyně: S. Bonne), jejímž předmětem je žaloba směřující proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. června 2002 (věc R 108/2001-4), které se týká zápisu slovního označení TELEPHARMACY SOLUTIONS jako ochranné známky Společenství, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, V. Tiili a M. Vilaras, soudci, tajemník: B. Pastor, zástupkyně tajemníka, vydal dne 8. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 305, 7.12.2002.


title: Věc F-77/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 17. října 2013 — Vasilev v. Komise ( „Veřejná služba — Výběrové řízení — Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/208/11 — Nemožnost použít klávesnici, na niž byl uchazeč zvyklý, v prvním kole zkoušek — Nepřipuštění k hodnotícím zkouškám — Rovné zacházení“ )

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/24

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 17. října 2013 — Vasilev v. Komise
   (Věc F-77/12) (1)

   (Veřejná služba - Výběrové řízení - Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/208/11 - Nemožnost použít klávesnici, na niž byl uchazeč zvyklý, v prvním kole zkoušek - Nepřipuštění k hodnotícím zkouškám - Rovné zacházení)
   2013/C 352/46
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Vasil Vasilev (Sandanski, Bulharsko) (zástupce: R. Nedin, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a N. Nikolova, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí nepřipustit žalobce k hodnotícím zkouškám v rámci výběrového řízení EPSO/AD/208/11

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Vasil Vasilev ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 319, 20.10.2012, s. 18.


title: Věc T-392/12: Žaloba podaná dne 3. září 2012 — Lavazza v. OHIM — Commercialunione prima (LAVAZZA A MODO MIO)

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/29

      Žaloba podaná dne 3. září 2012 — Lavazza v. OHIM — Commercialunione prima (LAVAZZA A MODO MIO)
      (Věc T-392/12)
      (2012/C 331/56)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Luigi Lavazza Spa (Turín, Itálie) (zástupci: A. Vanzetti, G. E. Sironi, M. Ricolfi a C. E. Mezzetti, advokáti)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Commercialunione prima Srl (Bresso, Itálie)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl žalobě a zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 26. června 2012 ve věci R 124/2011-1 z důvodu porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

                  —

                  zamítl námitku Commercialunione prima Srl proti rozšíření na úroveň Evropské unie zápisu mezinárodní ochranné známky č. W00943981 „Lavazza a modo mio“, a v důsledku toho jí přiznal uvedený rozsah zápisu

                  —

                  přiznal společnosti Luigi Lavazza SpA náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

         Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „LAVAZZA A MODO MIO“ pro výrobky a služby tříd 11, 29, 30 a 43 — mezinárodní zápis rozšířený na Evropskou unii č. W00 943 981

         Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Commercialunione prima Srl

         Namítaná ochranná známka nebo označení: národní obrazové ochranné známky „A MODO MIO“, „la PIZZA A MODO MIO“ a „A MODO MIO BIRRA & MUSIC“ pro služby třídy 42

         Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitce

         Rozhodnutí odvolacího senátu: odvolací senát vzal na vědomí zpětvzetí přihlášky k zápisu „LAVAZZA A MODO MIO“ pouze pro třídu 43 a ve zbývající části odvolání zamítl

         Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 76 odst. 1 druhé části nařízení č. 207/2009


title: Věc C-169/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre, ze dne 2. dubna 2004 ve věci Abbey National plc (s Inscape Investments Ltd jako společníkem v řízení) proti Commissioners of Customs and Excise.

text:
               29.5.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre, ze dne 2. dubna 2004 ve věci Abbey National plc (s Inscape Investments Ltd jako společníkem v řízení) proti Commissioners of Customs and Excise.
   (Věc C-169/04)
   (2004/C 146/04)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozhodnutím VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre (Anglie), ze dne 2. dubna 2004 ve věci Abbey National plc (s Inscape Investments Ltd jako společníkem v řízení) proti Commissioners of Customs and Excise, které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 5. dubna 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre, žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Znamená osvobození od daně pro „spravování zvláštních investičních fondů, jak je vymezují členské státy“, obsažené v čl. 13B písm. d) bodě 6 Šesté směrnice o DPH (1), že členské státy mají pravomoc vymezit činnosti zahrnující „spravování“ zvláštních investičních fondů, jakož i pravomoc určit ty zvláštní investiční fondy, které jsou od daně osvobozeny?

               2)

               Je-li odpověď na první otázku záporná a pojem „spravování“ v čl. 13B písm. d) bodě 6 Šesté směrnice o DPH má mít se zřetelem na směrnici Rady 85/611/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů („směrnice SKIPCP“) (2) ve znění jejích změn samostatný význam v právu Společenství, představují poplatky spojené s činností depozitáře nebo správce za služby, které poskytli podle článků 7 a 14 směrnice SKIPCP, podle ustanovení vnitrostátní právní úpravy a stanov příslušného fondu od daně osvobozená plnění zahrnutá ve „spravování zvláštních investičních fondů“ podle čl. 13B písm. d) bodu 6 Šesté směrnice o DPH?

               3)

               Je-li odpověď na první otázku záporná a pojem „spravování“ má mít samostatný význam v právu Společenství, uplatní se osvobození od daně pro „spravování zvláštních investičních fondů“ v čl. 13B písm. d) bodu 6 Šesté směrnice o DPH na služby poskytované třetí osobou, co se týče správního řízení fondů?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, 13.6. 1977, s. 1)

      (2)  ze dne 20. prosince 1985 (Úř. věst. L 375, 31.12. 1985, s. 3).


title: Věc T-435/15: Žaloba podaná dne 29. července 2015 – Kolachi Raj Industrial v. Komise

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/19

         Žaloba podaná dne 29. července 2015 – Kolachi Raj Industrial v. Komise
   (Věc T-435/15)
   (2015/C 328/20)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd (Karáčí, Pákistán) (zástupce: P. Bentley, QC)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/776 (1) v rozsahu, v němž:

                           —

                           (i) zamítá žádost žalobkyně o výjimku z uplatnění antidumpingových opatření na dovoz jízdních kol zasílaných z Pákistánu;

                           —

                           (ii) rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (EU) č. 502/2013 (2) na dovoz jízdních kol pocházejících z čínské lidové republiky na dovozy kol zasílaných žalobkyní z Pákistánu; a

                           —

                           (iii) nařizuje zaplacení uvedeného cla u dovozů z Pákistánu registrovaných podle článku 2 nařízení (EU) č. 938/2014 (3).

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná porušila čl. 13 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51). Žalovaná se konkrétně při aplikaci čl. 13 odst. 2 písm. b) dopustila procesních chyb a nesprávného právního posouzení a uplatnila nekoherentní odůvodnění.

      (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/776 ze dne 18. května 2015, kterým se konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (EU) č. 502/2013 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Kambodže, Pákistánu a Filipín, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Kambodže, Pákistánu a Filipín (Úř. věst. L 122, s. 4).

      (2)  Nařízení Rady (EU) č. 502/2013 ze dne 29. května 2013, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 990/2011 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 (Úř. věst. L 153, s. 17).

      (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 938/2014 ze dne 2. září 2014 o zahájení šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených nařízením Rady (EU) č. 502/2013 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky dovozem jízdních kol zasílaných z Kambodži, Pákistánu a Filipín, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Kambodži, Pákistánu a Filipín, a o zavedení celní evidence tohoto dovozu (Úř. věst. L 263, s. 5).


title: Věc T-5/07: Žaloba podaná dne 5. ledna 2007 – Belgie v. Komise

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/32

         Žaloba podaná dne 5. ledna 2007 – Belgie v. Komise
   (Věc T-5/07)
   (2007/C 56/63)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Belgické království (zástupci: L. Van den Broeck, zmocněnec, J.-P. Buyle a C. Steyaert, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 18. října 2006 v rozsahu, v němž má za to, že „dřívější pohledávky ESF“, které Belgické království dobrovolně, ale se zachováním veškerých výhrad, zaplatilo dne 21. prosince 2004, nejsou promlčeny;

               —

               v důsledku toho rozhodnout, že tyto pohledávky byly promlčeny podle čl. 3 odst. 1 nařízení č. 2988/95/ES a uložit Evropské Komisi, aby Belgickému království vrátila částku 631 177,60 eur, zvýšenou o úroky z prodlení ode dne 21. prosince 2004, vypočítané ze základního kurzu ECB zvýšeného o tři a půl bodu;

               —

               podpůrně, zrušit rozhodnutí Komise ze dne 18. října 2006 v rozsahu, v němž má za to, že nezaplacení sporných dřívějších dluhů ESF vedlo ke vzniku úroku, a v důsledku toho uložit Evropské Komisi, aby žalobci vrátila úroky, které zaplatil ze sporných pohledávek, což je částka 377 724,99 eur, zvýšená o úroky z prodlení ode dne 21. prosince 2004, vypočítané ze základního kurzu ECB zvýšeného o tři a půl bodu;

               —

               dále podpůrně, zrušit rozhodnutí Komise ze dne 18. října 2006 v rozsahu, v němž se týká sazby požadovaných úroků. Dále rozhodnout, že tato sazba se měnila v závislosti na úrokové sazbě použité ECB na její hlavní repo operace, jak byla zveřejněna v Úředním věstníku, a uložit v důsledku toho Komisi, aby žalobci vrátila rozdíl nadměrných úroků zaplacených žalobcem ze sporných pohledávek, zvýšený o úroky z prodlení ode dne 21. prosince 2004, vypočítané ze základního kurzu ECB zvýšeného o tři a půl bodu;

               —

               v každém případě uložit Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Projednávanou žalobou se žalobce domáhá zrušení rozhodnutí Komise obsaženého v dopise ze dne 18. října 2006, kterým odmítá vrátit žalobci částku jím zaplacenou z důvodu dřívějších pohledávek Evropského sociálního fondu, přičemž vrácení této částky žalobce požaduje z důvodu promlčení těchto pohledávek a podpůrně z důvodu neexistence právního základu ohledně možnosti požadovat úroky.
   V průběhu období od roku 1987 až do roku 1992 Komise žádala žalobce, prostřednictvím rozhodnutí přijatých na základě nařízení č. 2950/83/EHS (1) a rozhodnutí 83/673/EHS (2), o vrácení částek poskytnutých ve formě podpor různým belgickým útvarům (investorům), které jimi nebyly použity. Žalobce zaslal oznámení o dluhu vydané Komisí dotyčným investorům. Někteří z nich přímo vrátili částku Komisi, zatímco jiní z nich přistoupili k výměně dopisů s Komisí ohledně legitimity žádostí o vrácení částek. Z iniciativy Komise byla zahájena v roce 2002 nová jednání. V roce 2004 přistoupila Komise k započtení částek dlužených z důvodu dotčených dřívějších pohledávek ESF (oznámení o dluhu vydané mezi 15. lednem 1987 a 31. prosincem 1991), zvýšených o úroky z prodlení ode dne vydání oznámení o dluhu, s pohledávkami žalobce vůči Komisi v rámci správy fondů ESF. Tato započtení, jakož i úroky použité Komisí, byly zpochybněny žalobcem z důvodu promlčení dluhu, jakož i neexistence právního základu pro použití úroků z prodlení. Nicméně, aby zabránilo případnému běhu úroků, Belgické království přistoupilo k zaplacení částky představující zbytek částek dlužených na základě pohledávek ESF, které nebyly započteny. Zároveň upřesnilo, že se nevzdává argumentů uvedených v jeho dopisech a že si vyhrazuje právo domáhat se vrácení těchto částek na základě opodstatněnosti svých argumentů. Komise odpověděla dopisem ze dne 19. ledna 2005, ve kterém se vyjádřila k námitkám žalobce. Tento dopis byl předmětem žaloby na neplatnost, kterou Belgické království podalo k Soudu prvního stupně. Usnesením ze dne 2. května 2006 Soud zamítl žalobu jako nepřípustnou z důvodu, že dotčený dopis není akt, který by bylo možné napadnout ve smyslu článku 230 ES (3).
   Dne 29. června 2006 zaslal žalobce Komisi nový dopis, ve kterém jí žádal o vrácení částky představující zbytek částek dlužených na základě nezapočtených pohledávek ESF, kterou zaplatilo, aby zabránilo případnému běhu úroků, a to na základě argumentů uvedených dříve ohledně promlčení pohledávky, jakož i argumentů týkajících se neexistence právního základu ohledně možnosti požadovat úroky. Dopisem ze dne 18. října 2006 Komise odmítla přistoupit k požadovanému vrácení částky. Jedná se o akt napadnutý v rámci této žaloby.
   Na podporu svých návrhových žádání žalobce tvrdí, že jediná evropská právní úprava, která se obecně zabývá navrácením částek nepoužitých v souladu s příslušnými evropskými ustanoveními Komisí, je nařízení č. 2988/95/ES (4). Podle žalobce článek 3 tohoto nařízení, který stanoví promlčecí dobu pro zahájení stíhání, musí být použit na projednávaný případ. Rovněž uplatňuje, že pokud by Soud měl mít za to, že vůči Komisi není možné namítat promlčecí lhůty stanovené v článku 3 nařízení č. 2988/95/ES, je namístě se odvolat na čl. 2 odst. 4 téhož nařízení a použít belgické právo upravující dobu promlčení týkající se „osobních“ žalob.
   Na podporu návrhových žádání uplatněných podpůrně ohledně nepřesnosti právního základu, o který se Komise opřela, když požadovala od žalobce úroky z prodlení, Belgické království uplatňuje, že Komise se dopustila pochybení tím, že použila čl. 86 odst. 2 písm. b) nařízení č. 2342/2002/ES o stanovení prováděcích pravidel k finančnímu nařízení (5). Žalobce tvrdí, že existuje zvláštní právní úprava, která se odchyluje od tohoto nařízení a že podle této zvláštní právní úpravy se Komise mohla opírat pouze o právní úpravu ohledně fungování ESF, na základě které vznikly pohledávky, jejichž zaplacení Komise požadovala, pro určení případných úroků k zaplacení. V tomto ohledu žalobce uplatňuje, že Komise mohla požadovat úroky pouze v rozsahu, v němž byly stanoveny, což se podle něj v rozhodné době nestalo.
   Dále podpůrně žalobce tvrdí, že v rozporu s tím, co rozhodla Komise, byla úroková sazba proměnlivá. V důsledku toho požaduje, aby bylo Komisi uloženo nahradit mu rozdíl úroků, které nadbytečně zaplatil ze sporných pohledávek.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2950/83 ze dne 17. října 1983, kterým se provádí rozhodnutí č. 83/516/EHS o úkolech Evropského sociálního fondu, Úř. věst. L 289, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Komise ze dne 22. prosince 1983 o správě Evropského sociálního fondu (ESF), Úř. věst. L 377, s. 1.

      (3)  Usnesení Soudu ze dne 2. května 2006, Belgické království v. Komise (T-134/05, dosud nezveřejněno ve Sbírce rozhodnutí).

      (4)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství, Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340.

      (5)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, Úř. věst. L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145.


title: Věc T-323/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Unión de Cervecerías Peruanas Backus y Johnston v. OHIM (Tvar láhve) ( „Ochranná známka Společenství — Absolutní důvody pro zamítnutí — Přihláška trojrozměrné ochranné známky — Tvar láhve — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Unión de Cervecerías Peruanas Backus y Johnston v. OHIM (Tvar láhve)
   (Věc T-323/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Absolutní důvody pro zamítnutí - Přihláška trojrozměrné ochranné známky - Tvar láhve - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 258/35
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Unión de Cervecerías Peruanas Backus y Johnston SAA (Lima, Peru) (zástupci: E. Armijo Chávarri a C. Morán Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: V. Melgar, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. března 2011 (věc R 2238/2010-2) týkajícímu se přihlášky trojrozměrného označení ve tvaru láhve jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Unión de Cervecerías Peruanas Backus y Johnston SAA se ukládá náhrad nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne  15. prosince 2005  ve věci C-254/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/20/ES — Sítě a služby elektronických komunikací — Oprávnění — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/13

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 15. prosince 2005
   ve věci C-254/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/20/ES - Sítě a služby elektronických komunikací - Oprávnění - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2006/C 36/24)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-254/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 14. června 2004, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: G. Zavvos a M. Shotter) proti Řecké republice (zmocněnkyně: N. Dafniou), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení J. Makarczyk, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta a P. Kūris (zpravodaj), soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 15. prosince 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 201, 7.8.2004.


title: Věc T-237/08: Žaloba podaná dne 19. června 2008 – Abadía Retuerta v. OHIM (CUVÉE PALOMAR)

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/27

         Žaloba podaná dne 19. června 2008 – Abadía Retuerta v. OHIM (CUVÉE PALOMAR)
   (Věc T-237/08)
   (2008/C 272/52)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Abadía Retuerta, S.A. (Sardón de Duero, Španělsko) (zástupci: X. Fàbrega Sabaté a Curell Aguilà, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (dále jen „OHIM“) ze dne 2. dubna 2008 ve věci R 1185/2007-1 a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „CUVÉE PALOMAR“ pro výrobky třídy 33 (přihláška č. 5 501 937).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Přihláška dotčené ochranné známky neporušuje čl. 7 odst. 1 písm. j) nařízení (ES) č. 40/94 (1) vzhledem k tomu, že neobsahuje a není nepravým zeměpisným označením.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-365/08: Usnesení Tribunálu ze dne 27. září 2010 — Hidalgo v. OHIM — Bodegas Hidalgo — La Gitana (HIDALGO) ( Ochranná známka Společenství — Zrušení zápisu národní ochranné známky, která byla předmětem námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. září 2010 — Hidalgo v. OHIM — Bodegas Hidalgo — La Gitana (HIDALGO)
   (Věc T-365/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Zrušení zápisu národní ochranné známky, která byla předmětem námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2010/C 317/58
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Emilio Hidalgo, SA (Jerez de la Frontera, Španělsko) (zástupce: M. Esteve Sanz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Bodegas Hidalgo — La Gitana, SA (Sanlucar de Barrameda, Španělsko) (zástupci: S. Rivero Galán, J. M. Sanjuán de Coca, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. června 2008 (věc R 1329/2007-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Emilio Hidalgo SA a Bodegas Hidalgo — La Gitana SA.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc T-158/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2012 — Dow Chemical v. Rada ( „Dumping — Dovoz ethanolaminů pocházejících ze Spojených států — Konečné antidumpingové clo — Pozbytí platnosti antidumpingových opatření — Přezkum — Pravděpodobnost pokračujícího nebo opětovného výskytu dumpingu — Článek 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009“ )

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/9

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2012 — Dow Chemical v. Rada
   (Věc T-158/10) (1)

   (Dumping - Dovoz ethanolaminů pocházejících ze Spojených států - Konečné antidumpingové clo - Pozbytí platnosti antidumpingových opatření - Přezkum - Pravděpodobnost pokračujícího nebo opětovného výskytu dumpingu - Článek 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009)
   2012/C 184/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: The Dow Chemical Company (Midland, Michigan, Spojené státy) (zástupci: původně J. F. Bellis, R. Luff a V. Hahn, poté J. F. Bellis a R. Luff, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. P. Hix, R. Szostak a B. Driessen, zmocněnci, ve spolupráci s G. Berrischem, advokátem, a N. Chesaites, barrister)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: původně H. van Vliet a M. França, poté M. França a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 54/2010 ze dne 19. ledna 2010, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu ethanolaminů pocházejících ze Spojených států amerických (Úř. věst. L 17, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 54/2010 ze dne 19. ledna 2010, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu ethanolaminů pocházejících ze Spojených států amerických, se zrušuje v rozsahu, v němž se týká The Dow Chemical Company.

               2)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností The Dow Chemical Company.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. ledna 2005 ve věci T-387/03, Proteome Inc. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (Ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Slovní ochranná známka BIOKNOWLEDGE — Absolutní důvody pro zamítnutí — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 — Popisné označení)

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/14

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 19. ledna 2005
   ve věci T-387/03, Proteome Inc. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (Ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka BIOKNOWLEDGE - Absolutní důvody pro zamítnutí - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 - Popisné označení)
   (2005/C 69/28)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-387/03, Proteome Inc., se sídlem v Beverly, Massachusetts (Spojené státy), zastoupená M. Edenboroughem, advokátem, C. Jonesem, A. Brodie a C. Loweth, advokáty, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: P. Bullock a S. Laitinen), jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. srpna 2003 (věc R 0707/2002-4) a rozhodnutí průzkumového referenta ze dne 21. června 2002, kterými se zamítá zápis slovní ochranné známky BIOKNOWLEDGE, Soud (třetí senát), ve složení J. Azizi, předseda, M. Jaeger a F. Dehousse, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 19. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24.1.2004.


title: Věc T-238/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. dubna 2017 – Společný podnik Clean Sky 2/Scouring Environment „Rozhodčí doložka — Grantová dohoda v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) — Nedodržení smlouvy — Vrácení vyplacených částek — Úroky z prodlení — Řízení bez účasti žalovaného“

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. dubna 2017 – Společný podnik Clean Sky 2/Scouring Environment
   (Věc T-238/16) (1)

   („Rozhodčí doložka - Grantová dohoda v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) - Nedodržení smlouvy - Vrácení vyplacených částek - Úroky z prodlení - Řízení bez účasti žalovaného“)
   (2017/C 161/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Společný podnik Clean Sky 2 (Brusel, Belgie) (zástupci: B. Mastantuono, zmocněnec, ve spolupráci s M. Velardo, advokátkou)

      Žalovaná: Scouring Environment SARL (Tauriac, France)

      Předmět věci

   Žaloba na základě článku 272 SFEU znějící na vrácení zálohy, která byla společnosti Scouring Environment vyplacena v rámci grantové dohody č. 287071, navýšené o úroky z prodlení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Společnosti Scouring Environment SARL se ukládá zaplatit Společnému podniku Clean Sky 2 částku ve výši 60 000 eur, navýšenou o úroky z prodlení ve výši 3,65 % za období od 12. září 2014 do úplného splacení dluhu.

               2)

               Společnosti Scouring Environment se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 18.7.2016.


title: Věc C-385/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. srpna 2007 Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 24. května 2007 ve věci T-151/01, Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH v. Komise Evropských společenství, podporovaná Vfw AG, Landbell AG für Rückhol-Systeme a Belland Vision GmbH

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/29

         Kasační opravný prostředek podaný dne 13. srpna 2007 Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 24. května 2007 ve věci T-151/01, Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH v. Komise Evropských společenství, podporovaná Vfw AG, Landbell AG für Rückhol-Systeme a Belland Vision GmbH
   (Věc C-385/07 P)
   (2007/C 269/51)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH (zástupci: W. Deselaers, E. Wagner, B. Meyring, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství, Vfw AG, Landbell AG für Rückhol-Systeme a Belland Vision GmbH
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 24. května 2007 ve věci T-151/01;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2001/463/ES ze dne 20. dubna 2001 vydané v řízení podle článku 82 ES (věc COMP D3/34493 – DSD) (1),

               —

               podpůrně vrátit věc Soudu k rozhodnutí v souladu s právním názorem vyjádřeným v rozsudku Soudního dvora,

               —

               v každém případě uložit Komisi náhradu nákladů řízení před Soudem a Soudním dvorem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastnice řízení podávající opravný prostředek (navrhovatelka) zakládá svůj kasační opravný prostředek proti uvedenému rozsudku Soudu na osmi důvodech.
   Jako první důvod kasačního opravného prostředku navrhovatelka uplatňuje, že Soud porušil svou povinnost uvést odůvodnění a rovněž článek 82 ES rozporuplným zjištěním chování, které má odůvodňovat zneužití. Soud na jedné straně odůvodnil zneužití tím, že navrhovatelka požaduje od podniků, které nevyužívají její systém nebo jej využívají pouze pro část označených prodejních obalů, licenční poplatek v plné výši. Na druhé straně Soud konstatuje, že navrhovatelka požaduje za prodejní obaly, které se neúčastní systému navrhovatelky, pouze „pravděpodobně“ cenu za službu zpětného odběru a využití podle sporných ustanovení smlouvy o užívání loga.
   Druhý, pátý a šestý důvod kasačního opravného prostředku se vztahují k nedostatečnému resp. zjevně zkreslujícímu nesprávnému právnímu posouzení rozsahu licence nabízené navrhovatelkou, které je v rozporu se spisem a s předloženými důkazy. Při správném právním posouzení by Soud musel poznat, že navrhovatelka neuděluje izolovanou licenci, takže napadené rozhodnutí by bylo třeba chápat jako zjištění, že odepření takové licence by bylo zneužitím, resp. příkaz ukončit zneužívání dominantního postavení v článku 3 napadeného rozhodnutí je srovnatelný s uložením povinné licence. Soud však nesprávně opomenul splnit požadavky na odůvodnění, které jsou nutné pro povinnou licenci podle judikatury, a rovněž nezohlednil, že povinnou licenci je třeba vyloučit z hlediska právních předpisů týkajících se ochranných známek a obalů. Navrhovatelka v této souvislosti uplatňuje porušení povinnosti uvést odůvodnění, porušení zásady proporcionality resp. článku 82 ES a článku 3 nařízení Rady č. 17.
   Jakožto třetí a čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku navrhovatelka uplatňuje, že Soud porušuje svou povinnost uvést odůvodnění a tím i článek 82 ES nedostatečně odůvodněným právně závadným zjištěním, porušujícím německé právní předpisy o obalech a o ochranných známkách, že ochranná známka „Der Grüne Punkt“ nemůže mít „požadovanou výlučnost“. Tímto konstatováním dokonce porušuje zásadu práva ochranných známek EU, podle níž zapsaná ochranná známka svému majiteli poskytuje výlučné právo, zejména s ohledem na používání ochranné známky pro výrobky a služby, které jsou totožné nebo podobné s těmi, pro něž je známka zapsána.
   Svým sedmým a osmým důvodem kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatelka dvě procesní vady. Jednak Soud podle navrhovatelky uvedl nová zjištění, resp. uvedl zjištění z vlastního podnětu, aniž by byl předmět těchto zjištění obsahem napadených rozhodnutí či aniž by byla v řízení před Soudem účastníky řízení uváděna. Kromě toho se Soud dopustil porušení procesních pravidel, čímž poškodil zájmy navrhovatelky tím, že porušil základní právo Unie na projednání věci v rámci přiměřené doby trvání řízení.

      (1)  Úř. věst. L 166, s. 1.


title: Věc T-332/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2012 — Electrabel v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Rozhodnutí, jímž se ukládá pokuta za uskutečnění spojení podniků — Povinnost pozastavení spojení — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení — Promlčení — Výše pokuty“ )

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2012 — Electrabel v. Komise
   (Věc T-332/09) (1)

   (Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Rozhodnutí, jímž se ukládá pokuta za uskutečnění spojení podniků - Povinnost pozastavení spojení - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné posouzení - Promlčení - Výše pokuty)
   2013/C 32/21
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Electrabel (Brusel, Belgie) (zástupci: M. Pittie a P. Honoré, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet a V. Di Bucci, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 4416 v konečném znění ze dne 10. června 2009, kterým byla uložena pokuta za uskutečnění spojení v rozporu s čl. 7 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 (věc COMP/M.4994 Electrabel/CNR — Compagnie Nationale du Rhône), jakož i podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokuty, jež byla žalobkyni uložena tímto rozhodnutím.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Electrabel se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc T-614/14: Žaloba podaná dne 14. srpna 2014 – Fútbol Club Barcelona v. OHIM – Kule (KULE)

text:
               6.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 351/24

         Žaloba podaná dne 14. srpna 2014 – Fútbol Club Barcelona v. OHIM – Kule (KULE)
   (Věc T-614/14)
   2014/C 351/31
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Španělsko) (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Kule LLC (New York, Spojené státy americké)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 18. června 2014 ve věci R 2375/2013-4.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „KULE“ pro výrobky zařazené do tříd 14, 18 a 25 – přihláška ochranné známky Společenství č. 9 9 17  097

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobce

      Namítaná ochranná známka nebo označení: španělské ochranné známky a proslulá ochranná známka k výrazu „CULE“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení článku 42 odst. 2 a 3 nařízení o ochranné známce Společenství