title: Věc F-65/13: Žaloba podaná dne 2. července 2013 — ZZ v. Komise

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/24

         Žaloba podaná dne 2. července 2013 — ZZ v. Komise
   (Věc F-65/13)
   2013/C 377/56
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: L. Mansullo, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o zamítnutí Komisi předložené žádosti, kterou žalobce požadoval, aby mu Komise zaplatila částku 10 000 eur z důvodu údajné újmy, kterou utrpěl zasláním dopisu informujícího ho mj. o tom, že Komise provedla započtení jeho žádostí o úhradu nákladů, která byla Komisi uložena, proti částkám, které dlužil Komisi.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí, ať již je formulováno jakkoliv, o zamítnutí žádosti o náhradu škody ze dne 20. června 2012, obsažené v oznámení ze dne 20. června 2012,

               —

               zrušit oznámení ze dne 27. srpna 2012 nesoucí v pravé horní části první ze tří stran označení „Ref.Ares(2012)1003126 — 27 août 2012“, které žalobce obdržel dne 9. října 2012,

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí, ať již je formulováno jakkoliv, o zamítnutí stížnosti ze dne 24. října 2012,

               —

               v případě potřeby zrušit italsky psané oznámení ze dne 11. února 2013 s označením HR.D.2/MB/ac 170184, tvořené dvěma jednostranně na stroji popsanými listy, které žalobce obdržel dne 22. března 2013,

               —

               uložit Komisi, aby žalobci zaplatila částku 10 000,00 eur, navýšenou o ročně připisované úroky s úrokovou mírou 10 % p. a. uplatňovanou od 21. června 2012 až do zaplacení výše uvedené částky,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. dubna 2005 ve spojených věcech C-128/03 a C-129/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato): AEM SpA (C-128/03), AEM Torino SpA (C-129/03) proti Autorità per l'energia elettrica e per il gas a dalším (Vnitřní trh s elektřinou — Zvýšení poplatku za přístup k vnitrostátní energetické přenosové soustavě a za její užívání — Státní podpory — Směrnice 96/92/ES — Přístup do sítě — Zásada zákazu diskriminace)

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 14. dubna 2005
   ve spojených věcech C-128/03 a C-129/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato): AEM SpA (C-128/03), AEM Torino SpA (C-129/03) proti Autorità per l'energia elettrica e per il gas a dalším (1)

   (Vnitřní trh s elektřinou - Zvýšení poplatku za přístup k vnitrostátní energetické přenosové soustavě a za její užívání - Státní podpory - Směrnice 96/92/ES - Přístup do sítě - Zásada zákazu diskriminace)
   (2005/C 132/09)
   Jednací jazyk: italština
   Ve spojených věcech C-128/03 a C-129/03, jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané rozhodnutími Consiglio di Stato (Itálie) ze dne 14. ledna 2003, došlými Soudnímu dvoru dne 24. března 2003, v řízení AEM SpA (C-128/03), AEM Torino SpA (C-129/03) proti Autorità per l'energia elettrica e per il gas a dalším, za přítomnosti ENEL Produzione SpA, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas předseda senátu, A. Borg Barthet, S. von Bahr (zpravodaj), J. Malenovský a U. Lõhmus, soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 14. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Opatření, jako je opatření dotčené v původním řízení, které přechodně ukládá zvýšení poplatku za přístup k vnitrostátní přenosové soustavě a za její užívání pouze podnikům vyrábějícím a distribuujícím elektřinu z vodních a geotermálních elektráren za účelem vyrovnání výhody vzniklé těmto podnikům během přechodného období liberalizací trhu s elektřinou v důsledku provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou, představuje rozlišování mezi podniky v oblasti nákladů vyplývající z povahy a struktury dotčeného systému nákladů. Toto rozlišování jako takové tedy nepředstavuje státní podporu ve smyslu článku 87 ES.
               Zkoumání podpory však nemůže být odděleno od účinků jejího způsobu financování. Pokud v situaci, jako je situace v původním řízení, existuje vztah závazného určení mezi zvýšením poplatku za přístup k vnitrostátní přenosové soustavě a za její užívání a režimem vnitrostátní podpory v tom smyslu, že výnos ze zvýšení poplatku je nezbytně určen k financování této podpory, je uvedené zvýšení nedílnou součástí tohoto režimu, a musí být tedy zkoumáno společně s tímto režimem.

               2.

               Pravidlo nediskriminačního přístupu k vnitrostátní energetické přenosové soustavě potvrzené směrnicí 96/92 nebrání členskému státu, aby přijal přechodné opatření, jako je opatření dotčené v původním řízení, které ukládá pouze některým podnikům vyrábějícím a distribuujícím elektřinu zvýšení poplatku za přístup k uvedené soustavě a za její užívání za účelem vyrovnání výhody vzniklé těmto podnikům během přechodného období změnou právního kontextu v důsledku liberalizace trhu s elektřinou vyplývající z provedení uvedené směrnice. Postupujícímu soudu však přísluší, aby se ujistil, že zvýšení poplatku nepřekračuje to, co je nezbytné pro vyrovnání uvedené výhody.

      (1)  Úř. věst. C 146, 21.6.2003.


title: Věc C-175/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 29. března 2016 – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik v. SOS-Lapsikylä ry

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 29. března 2016 – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik v. SOS-Lapsikylä ry
   (Věc C-175/16)
   (2016/C 191/24)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein oikeus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik

      Žalovaný: SOS-Lapsikylä ry

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 17 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES (1) ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby vykládán v tom smyslu, že do jeho rozsahu působnosti může spadat taková činnost v domě dětské vesničky, jako je výše popsaná činnost, v rámci níž zaměstnanec vystupuje jako zástupce náhradních rodičů dětí ve veřejné péči během jejich dnů volna, během této doby žije s dětmi za podmínek podobných rodinnému prostředí a stará se samostatně po celou tuto dobu o potřeby dětí a rodiny stejně, jak tak činí obecně skuteční rodiče?

      (1)  Úř. věst. L 299, s. 9.


title: Věc C-373/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgerichts Düsseldorf (Německo) dne 14. srpna 2008 – Hoesch Metals and Alloys GmbH v. Hauptzollamt Aachen

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgerichts Düsseldorf (Německo) dne 14. srpna 2008 – Hoesch Metals and Alloys GmbH v. Hauptzollamt Aachen
   (Věc C-373/08)
   (2008/C 272/22)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgerichts Düsseldorf.
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Hoesch Metals and Alloys GmbH.

      Žalovaný: Hauptzollamt Aachen.
   Předběžné otázky

               1.

               Má být článek 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (1) ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1), vykládat v tom smyslu, že oddělování, čištění a drcení křemíkových kovových předvalků, stejně jako následné filtrování, třídění a balení křemíkových zrn, která vznikla drcením, představuje opracování nebo zpracování, které uděluje původ zboží?

               2.

               V případě, že první předběžná otázka bude zodpovězena záporně: Jsou platná ustanovení nařízení Rady (ES) č. 398/2004 (2) ze dne 2. března 2004 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu křemíku pocházejícího z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 66, s. 15)?

      (1)  Úř. věst. L 302, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 66, s. 15.


title: Věc T-189/04: Žaloba podaná dne 24. května 2004 Christianem van der Haegen proti Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/23

         Žaloba podaná dne 24. května 2004 Christianem van der Haegen proti Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru
   (Věc T-189/04)
   (2004/C 217/42)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 24. května 2004 žaloba podaná proti Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru Christianem van der Haegen, s bydlištěm v Bruselu, zastoupeným Sébastienem Orlandim, Albertem Coolenem, Jean-Noël Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí poroty vnitřního výběrového řízení CESE/C/02/03 o nepřipuštění žalobce ke zkouškám výběrového řízení;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Oznámení o dotčeném výběrovém řízení stanovilo jako podmínku přijetí mimo jiné také to, že každý uchazeč prokáže pět let odborné praxe získané v evropských orgánech, z toho alespoň čtyři roky v Hospodářském a sociálním výboru a nebo ve Výboru regionů. Pro první obor výběrového řízení, do kterého se žalobce přihlásil, navíc oznámení o výběrovém řízení vyžadovalo, aby se tři roky z celkové praxe vztahovaly k povaze činností, které zahrnuje první obor.
   Žalobce, který získal bohatou a rozmanitou odbornou praxi v různých evropských orgánech, uplatňuje na podporu své žaloby, že oznámení o výběrovém řízení je protiprávní a porušuje článek 27 služebního řádu a zásady rovného zacházení a nediskriminace, protože nic neodůvodňuje požadavek odborné praxe získané výhradně v Hospodářském a sociálním výboru a nebo ve Výboru regionů, s vyloučením ostatních evropských orgánů.


title: Věc C-108/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. března 2008 Portela & Companhia, SA, proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 11. prosince 2007 ve věci T-10/06, Portela & Companhia, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 7. března 2008 Portela & Companhia, SA, proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 11. prosince 2007 ve věci T-10/06, Portela & Companhia, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-108/08 P)
   (2008/C 158/12)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Portela & Companhia, SA (zástupce: J. Conceição Pimenta, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Juan Torrens Cuadrado a Josep Gilbert Sanz
   Usnesením ze dne 22. dubna 2008 předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci z registru Soudu.


title: Věc T-128/15: Žaloba podaná dne 20. března 2015 – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien v. OHIM – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/31

         Žaloba podaná dne 20. března 2015 – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien v. OHIM – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)
   (Věc T-128/15)
   (2015/C 171/37)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien GmbH (Freiburg, Německo) (zástupce: W. Berlit, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastník v řízení před odvolacím senátem: Alberto Ruiz Moncayo (Entrena, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „RED RIDING HOOD“ – Přihláška č. 11 299 831

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. ledna 2015 ve věci R 1012/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               zrušil rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 27. března 2014 vydané v námitkovém řízení č. B 2 177 817;

               —

               zamítl přihlášku k zápisu ochranné známky Společenství č. 11 299 831;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-212/05: Žaloba podaná dne 30. května 2005 Italskou republikou proti Komisi Evropských společenství

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/37

         Žaloba podaná dne 30. května 2005 Italskou republikou proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-212/05)
   (2005/C 193/62)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 30. května 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Italskou republikou, zastoupenou Antoniem Cingolem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1)

               zrušil napadené přípisy [č. 02772 ze dne 21. března 2005 [regionální operativní program Kampánie pro cíl 1 – 2000–2006 (č. CCI 1999 IT 16 1 PO 007)], č. 04534 ze dne 13. května 2005 [programový dokument pro cíl 2 region Lombardie 2000–2006 (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 014)]] a č. 04537 ze dne 13. května 2005 [programový dokument pro cíl 2 region Lombardie 2000–2006 (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 014)]], jakož i všechny akty s nimi související a předpokládané;

               2)

               a uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-345/04, Italská republika v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Věc F-107/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 17. března 2011 — AP v. Soudní dvůr ( „Veřejná služba — Opožděnost — Zjevná nepřípustnost“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/30

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 17. března 2011 — AP v. Soudní dvůr
   (Věc F-107/10)
   (Veřejná služba - Opožděnost - Zjevná nepřípustnost)
   2012/C 138/66
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: AP (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Žalovaný: Soudní dvůr

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí AIPN Soudního dvora, kterým byl žalobci sice přiznán nárok na příspěvek na domácnost od 1. července 2009, avšak žalobce byl oprávněn pobírat tento příspěvek teprve od 1. listopadu 2009 a podpůrně návrh na náhradu škody.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               AP se ukládá náhrada nákladů řízení.


title: Věc C-380/09 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. března 2012 — Melli Bank plc v. Rada Evropské unie, Francouzská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků dceřiné společnosti banky — Zásada proporcionality — Vlastnictví a ovládání subjektu“ )

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. března 2012 — Melli Bank plc v. Rada Evropské unie, Francouzská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropská komise
   (Věc C-380/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků dceřiné společnosti banky - Zásada proporcionality - Vlastnictví a ovládání subjektu)
   2012/C 133/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Melli Bank plc (zástupci: D. Anderson a D. Wyatt, QC, R. Blakeley, Barrister, S. Gadhia a T. Din, solicitors)

      Další účastníci řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a R. Szostak, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: E. Belliard, G. de Bergues, L. Butel a E. Ranaivoson, zmocněnci), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: S. Hathaway, zmocněnec, a S. Lee, Barrister), Evropská komise (zástupci: S. Boelaert a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (nyní Tribunál) (druhého senátu) vydanému dne 9. července 2009, Melli Bank plc v. Rada Evropské unie (T-246/08 a T-332/08), kterým Tribunál zamítl žalobu směřující k částečnému zrušení rozhodnutí 2008/475/ES Rady ze dne 23. června 2008, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 163, s. 29), v rozsahu, v němž bylo jméno navrhovatelky uvedeno na seznamu osob, organizací a subjektů, na které se vztahují uvedená ustanovení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Melli Bank plc se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Věc T-219/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. května 2007 – Španělsko v. Komise ( Rybolov — Vývoj kapacity rybářských loďstev členských států — Režim vstupů a výstupů — Výbor pro rybolov a akvakulturu — Jazykový režim )

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/19

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. května 2007 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-219/04) (1)

   („Rybolov - Vývoj kapacity rybářských loďstev členských států - Režim vstupů a výstupů - Výbor pro rybolov a akvakulturu - Jazykový režim“)
   (2007/C 140/30)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad, zmocněnec)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: T. van Rijn a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení nařízení Komise (ES) č. 1438/2003 ze dne 12. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k politice Společenství týkající se loďstva, definované v kapitole III nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 (Úř. věst. L 204, s. 21; Zvl. vyd. 04/06, s. 30).
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 7, 10.1.2004 (původně věc C-464/03).


title: Věc C-200/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 18. března 2004 ve věci Finanzamt Heidelberg proti iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH

text:
               24.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 18. března 2004 ve věci Finanzamt Heidelberg proti iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH
   (Věc C-200/04)
   (2004/C 190/07)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 18. března 2004 ve věci Finanzamt Heidelberg proti iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 5. května 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Bundesfinanzhof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Platí zvláštní režim pro cestovní kanceláře v čl. 26 směrnice 77/388/EHS (1) také pro plnění organizátora tzv. „High-School“ programů a „College“ programů s pobytem v zahraničí od 3 do 10 měsíců, které organizátor účastníkům nabízí svým vlastním jménem, a k jejichž uskutečnění jsou využívány služby poskytované jinými osobami povinnými k dani?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1


title: Věc T-817/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. března 2016 – Zoofachhandel Züpke a další v. Komise „Mimosmluvní odpovědnost — Veterinární politika — Tlumení influenzy ptáků — Dovoz odchycených volně žijících ptáků do Unie — Nařízení (ES) č. 318/2007 a prováděcí nařízení (EU) č. 139/2013 — Dostatečně závažné porušení právních pravidel přiznávajících práva jednotlivcům — Zjevné a závažné překročení mezí posuzovací pravomoci — Přiměřenost — Povinnost řádné péče — Články 15 až 17 Listiny základních práv“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. března 2016 – Zoofachhandel Züpke a další v. Komise
   (Věc T-817/14) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Veterinární politika - Tlumení influenzy ptáků - Dovoz odchycených volně žijících ptáků do Unie - Nařízení (ES) č. 318/2007 a prováděcí nařízení (EU) č. 139/2013 - Dostatečně závažné porušení právních pravidel přiznávajících práva jednotlivcům - Zjevné a závažné překročení mezí posuzovací pravomoci - Přiměřenost - Povinnost řádné péče - Články 15 až 17 Listiny základních práv“)
   (2016/C 156/49)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Zoofachhandel Züpke GmbH (Wesel, Německo), Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (Bürstadt, Německo), Zoofachgeschäft – Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche (Heinsberg, Německo), Rita Bürgel (Uthleben, Německo) a Norbert Kass (Altenbeken, Německo) (zástupce: C. Correll, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a H. Kranenborg, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba znějící na náhradu škody, která žalobcům vznikla od 1. ledna 2010 z důvodu přijetí zákazu dovozu odchycených volně žijících ptáků do Evropské unie, který byl nejdříve obsažen v nařízení Komise (ES) č. 318/2007 ze dne 23. března 2007, kterým se stanoví veterinární podmínky dovozu některých ptáků do Společenství a jeho karanténní podmínky (Úř. věst. L 84, s. 7) a poté v prováděcím nařízení Komise (EU) č. 139/2013 ze dne 7. ledna 2013, kterým se stanoví veterinární podmínky dovozu některých ptáků do Unie a jeho karanténní podmínky (Úř. věst. L 47, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Zoofachhandel Züpke GmbH, Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG, Zoofachgeschäft – Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche, Rita Bürgel a Norbert Kass ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropské komisi.

      (1)  Úř. věst. C 89, 16.3.2015.


title: Věc C-68/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. prosince 2012 — Evropská komise v. Italská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 1999/30/ES — Kontrola znečišťování — Mezní hodnoty pro koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. prosince 2012 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-68/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 1999/30/ES - Kontrola znečišťování - Mezní hodnoty pro koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší)
   2013/C 46/04
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Alcover San Pedro a S. Mortoni, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnec, ve spolupráci s S. Varonem, avvocato dello Stato)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 1999/30/ES ze dne 22. dubna 1999 o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší (Úř. věst. L 163, s. 41, nyní článek 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu, Úř. věst. L 152, s. 1) — Překročení mezních hodnot částic PM10 ve vnějším ovzduší od roku 2005

      Výrok

               1)

               Italská republika tím, že v letech 2006 a 2007 nezajistila, aby v 55 italských zónách a aglomeracích uvedených ve výzvě dopisem, zaslané Evropskou komisí dne 2. února 2009, koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší nepřekračovaly mezní hodnoty stanovené v čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 1999/30/ES ze dne 22. dubna 1999 o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedeného ustanovení.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba odmítá.

               3)

               Evropská komise a Italská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 145, 14.5.2011.


title: Věc T-390/04: Žaloba podaná dne 28. září 2004 Carlou Piccinni-Leopardi, Carlosem Martínezem Mongayem a Georgiosem Katalagarianakisem proti Komisi Evropských společenství

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/48

         Žaloba podaná dne 28. září 2004 Carlou Piccinni-Leopardi, Carlosem Martínezem Mongayem a Georgiosem Katalagarianakisem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-390/04)
   (2004/C 300/93)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 28. září 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Carlou Piccinni-Leopardi a Carlosem Martínezem Mongayem, s bydlištěm v Bruselu, a Georgiosem Katalagarianakisem, s bydlištěm v Overijse (Belgie), zastoupenými Sébastienem Orlandim, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobci navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise, kterým se přidělují body za zásluhy a přednostní body tvořící bodovou výbavu žalobců, jakož i rozhodnutí, že nebudou povýšeni do platové třídy A 4;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci v tomto řízení napadají rozhodnutí žalované o tom, že jim nebudou přiděleny body za zásluhy a zvláštní přednostní body za období pro účely služebního povyšování 2003, aby bylo zohledněno jejich zařazení při přijímání do služby, a rozhodnutí o tom, že nebudou povýšeni v témže období do platové třídy A 4.
   Na podporu svých tvrzení uvádějí, že:

               —

               došlo k porušení článků 43 a 45 služebního řádu spočívající v tom, že ačkoli hodnotící zprávy byly vyhotovovány již dříve, žalobcům se přesto dostalo paušálního ohodnocení jejich zásluh z minulosti. Žalobci v této souvislosti zdůrazňují, že jsou toho názoru, že přidělení přechodného přednostního bodu za počet odsloužených let porušuje zásadu, podle které je povýšení přiznáno na základě porovnání zásluh úředníků.

               —

               došlo k porušení principu rovného zacházení a zákazu diskriminace, jakož i čl. 5 odst. 3 služebního řádu a zásady čekatelství na kariérní postup. Žalobci mají v tomto ohledu za to, že úředníci, kteří nebyli již dlouhou dobu povýšeni, protože jejich zásluhy nebyly považovány za dostatečné, získali a získají za rok 2004 zvláštní přednostní body.
               Naproti tomu je se žalobci, jejichž zásluhy nemohly být řádně ohodnoceny od počátku jejich kariéry, zacházeno stejně jako s úředníky, kteří nemohli být zařazeni do vyšší platové třídy při svém přijímání do služby.

               —

               k porušení článku 233 Smlouvy o ES. Upřesňují v této souvislosti, že jsou toho názoru, že v daném případě vyvstává otázka, zda poté, co bylo uznáno, že Obecná prováděcí ustanovení o kritériích pro služební zařazení jsou v rozporu s právem a Komise se zavázala přezkoumat služební zařazení početných úředníků přijatých do služby na základě těchto Obecných ustanovení, může být rozhodnutí o zařazení žalobců do vyšší platové třídy omezeno do té míry, že je vyloučen jeho užitečný účinek.


title: Věc T-399/06: Žaloba podaná dne 27. prosince 2006 – giropay v. OHIM (GIROPAY)

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/34

         Žaloba podaná dne 27. prosince 2006 – giropay v. OHIM (GIROPAY)
   (Věc T-399/06)
   (2007/C 42/60)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Giropay GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupkyně: K. Gründig-Schnelle, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 26. října 2006 v odvolacím řízení R 308/2005-4 týkajícím se přihlášky ochranné známky Společenství 2 843 514 „GIROPAY“;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „GIROPAY“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 36 až 38 a 42 (přihláška č. 2 843 514).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Přihlašovaná ochranná známka nepředstavuje popisný údaj ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 (1). Krom toho je přihlašovaná ochranná známka zvlášť vhodná, aby byla cílovou veřejností vnímána jako rozlišující označení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-437/05 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne  7. února 2006  – Brink's Security Luxembourg v. Komise ( Předběžné opatření — Naléhavost — Nepřítomnost )

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/30

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 7. února 2006 – Brink's Security Luxembourg v. Komise
   (Věc T-437/05 R)
   („Předběžné opatření - Naléhavost - Nepřítomnost“)
   (2006/C 86/61)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Brink's Security Luxembourg SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: C. Point a G. Dauphin, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Manhaeve, M. Šimerdová a K. Mojzesowicz, zmocněnci, ve spolupráci s J. Stuyckem, advokátem)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Group 4 Falck SA (Lucemburk) (zástupci: M. Molitor, P. Lopes Da Silva, N. Cambonie a N. Bogelmann, advokáti)
   Předmět věci
   Návrh na předběžné opatření v podstatě zaprvé směřuje k tomu, aby bylo Komisi uloženo nepodepsat smlouvu týkající se zadávacího řízení č. 16/2005/OIL (ostraha a zabezpečení objektů), zadruhé, pokud by Komise již tuto smlouvu uzavřela, přerušit výkon jejího plnění až do rozhodnutí Soudu ve věci samé a zatřetí k tomu, aby byla nařízena další opatření.
   Výrok usnesení

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               Rozhodnutí o nákladech řízení je vyhrazeno pozdějšímu rozhodnutí.


title: Věc C-539/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshofs (Rakousko) dne 15. října 2015 – Daniel Bowman v. Pensionsversicherungsanstalt

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshofs (Rakousko) dne 15. října 2015 – Daniel Bowman v. Pensionsversicherungsanstalt
   (Věc C-539/15)
   (2016/C 027/10)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Daniel Bowman

      Odpůrkyně: Pensionsversicherungsanstalt

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 21 Listiny základních práv ve spojení s čl. 2 odst. 1 a 2, jakož i s čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78/ES (1) – také se zohledněním článku 28 Listiny základních práv – vykládat v tom smyslu, že

                           a)

                           úprava kolektivní smlouvy, která v případě dob zaměstnání na začátku kariéry stanoví delší dobu pro služební postup, a tím ztěžuje postup do vyššího platového stupně, zakládá nepřímou diskriminaci na základě věku,

                           b)

                           a pokud ano, v tom smyslu, že taková úprava je vzhledem k malé odborné praxi na začátku kariéry přiměřená a nezbytná?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16).


title: Věc T-705/13: Žaloba podaná dne 30. prosince 2013 — Catalunya Banc v. Komise

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/47

         Žaloba podaná dne 30. prosince 2013 — Catalunya Banc v. Komise
   (Věc T-705/13)
   2014/C 52/92
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Catalunya Banc, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle Komise představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu („SEAF“), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty uplatněnými ve věci T-700/13, Bankia v. Komise.


title: Věc C-290/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 22. května 2017 – Angelina Fell, Florian Fell a Vincent Fell v. TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/39

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 22. května 2017 – Angelina Fell, Florian Fell a Vincent Fell v. TUIfly GmbH
   (Věc C-290/17)
   (2017/C 239/49)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Angelina Fell, Florian Fell a Vincent Fell

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

               3)

               V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

               4)

               V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).


title: Věc T-593/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. ledna 2015 – Siemag Tecberg Group v. OHIM (Winder Controls) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Winder Controls — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. c) a písm. b) a čl. 7 odst. 2, nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 135a jednacího řádu Tribunálu — Žádost o konání jednání podaná předčasně v žalobě“

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. ledna 2015 – Siemag Tecberg Group v. OHIM (Winder Controls)
   (Věc T-593/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Winder Controls - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. c) a písm. b) a čl. 7 odst. 2, nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 135a jednacího řádu Tribunálu - Žádost o konání jednání podaná předčasně v žalobě“)
   (2015/C 089/22)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Siemag Tecberg Group GmbH (Haiger, Německo) (zástupce: T. Sommer, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. září 2013 (věc R 1261/2013-4) týkajícímu se přihlášky slovního označení Winder Controls jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Siemag Tecberg Group GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 31, 1.2.2014.


title: Věc C-127/05: Žaloba podaná dne 21. března 2005 Komisí Evropských společenství proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/18

         Žaloba podaná dne 21. března 2005 Komisí Evropských společenství proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-127/05)
   (2005/C 143/26)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 21. března 2005 žaloba směřující proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou M.-J. Jonczym a N. Yerrellem, členy právní služby Komise.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že omezilo povinnost zaměstnavatele zajistit bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců po všech stránkách spojených s prací na povinnost tak učinit, „je-li to přiměřeným způsobem proveditelné“, porušilo svoje povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 5 odst. 1 a 4 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (1);

               2.

               uložil Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Předmětem žaloby Komise je ustanovení čl. 2 odst. 1 Health and Safety at Work Act 1974 (zákon z roku 1974 o bezpečnosti a ochraně zdraví při práci), který uvádí, že každý zaměstnavatel je povinen zajistit bezpečnost, ochranu zdraví a blaho všech svých zaměstnanců při práci, „je-li to přiměřeným způsobem proveditelné“. Komise se domnívá, že toto omezení povinnosti zaměstnavatele je neslučitelné s čl. 5 odst. 1 a 4 směrnice 89/391/EHS (dále jen „směrnice“).
   Komise tvrdí, že:

               i)

               Článek 5 odst. 1 ukládá zaměstnavateli odpovědnost za všechny události, nepříznivé pro zdraví a bezpečnost jeho zaměstnanců, pokud nemohou být uplatněny zcela zvláštní okolnosti ve smyslu čl. 5 odst. 4.

               ii)

               Toto potvrzují mimo jiné okolnosti přijetí směrnice a výslovné zamítnutí zahrnutí ustanovení „je-li to přiměřeným způsobem proveditelné“ zákonodárcem Společenství.

               iii)

               Naopak právní úprava ve Spojeném království (tak jak je vykládána vnitrostátními soudy) dovoluje zaměstnavateli zbavit se odpovědnosti, jestliže může dokázat, že náklady vynaložené na přijetí dalších opatření ať už peníze, čas nebo obtíže by byly v hrubém nepoměru k riziku.

               iv)

               Tento „porovnávací test“ je zjevně uplatňován vnitrostátními soudy ve všech případech, a nikoli jen ve výjimečných situacích, na které se vztahuje čl. 5 odst. 4 směrnice.

               v)

               Posouzení toho, co je „přiměřeným způsobem proveditelné“, dále zaměstnavateli dovoluje zahrnout do jeho úvah náklady (ve finančním smyslu), což je v rozporu s čl. 5 odst. 4 směrnice vykládaným ve smyslu jejího třináctého bodu odůvodnění.

      (1)  Úř. věst. L 183, s. 1.


title: Věc T-23/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 8. října 2008 – Gippini Fournier v. Komise ( Žaloba na zrušení — Žaloba na náhradu škody — Veřejná služba — Povýšení — Udělování prioritních bodů — Akty nenapadnutelné žalobou — Přípravné akty — Nepřípustnost )

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/33

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 8. října 2008 – Gippini Fournier v. Komise
   (Věc T-23/05) (1)

   („Žaloba na zrušení - Žaloba na náhradu škody - Veřejná služba - Povýšení - Udělování prioritních bodů - Akty nenapadnutelné žalobou - Přípravné akty - Nepřípustnost“)
   (2008/C 313/60)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Éric Gippini Fournier (Brusel, Belgie) (zástupci: původně A. Theissen, poté F. Ruggeri Laderchi, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a V. Joris, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroekem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí Komise neudělit žalobci žádný prioritní bod generálního ředitelství za hodnotící období 2003, zamítnout jeho odvolání k výboru pro povýšení týkající se udělení prioritních bodů pod jakýmkoli názvem a zamítnout udělení žalobci prioritních bodů za pracovní činnosti v zájmu orgánu, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc T-311/06: Žaloba podaná dne 7. listopadu 2006 – FMC Chemical a Arysta Lifesciences v. EFSA

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/65

         Žaloba podaná dne 7. listopadu 2006 – FMC Chemical a Arysta Lifesciences v. EFSA
   (Věc T-311/06)
   (2006/C 326/138)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: FMC Chemical SPRL (Brusel, Belgie), Arysta Lifesciences SAS (Nogueres, Francie) (zástupci: C. Mereu, K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaný: Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP)
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               určit, že je tato žaloba přípustná a opodstatněná;

               —

               zrušit Závěrečnou zprávu EÚBP s názvem „Závěry ohledně přezkoumání posouzení nebezpečnosti pesticidu s ohledem na účinnou látku karbofuran“;

               —

               EÚBP nebo Evropské Komisi uložit v rámci organizačních procesních opatření v souladu s články 63 a 64 jednacího řádu Soudu, aby předložily návrh ohledně (ne) zařazení karbofuranu do přílohy I směrnice 91/414/EHS, který mají v úmyslu předložit Stálému výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat k hlasování na jeho schůzi ve dnech 22.-24. listopadu 2006, nebo na jiné schůzi;

               —

               určit protiprávnost a nepoužitelnost článku 20 nařízení Komise (ES) č. 1490/2002 vůči žalobkyním a posouzení jejich spisů o karbofuranu;

               —

               uložit žalovanému nahradit žalobkyním škodu způsobenou napadeným opatřením, a v této fázi rozhodnout předběžným opatřením, že je žalovaný povinen nahradit žalobkyním škodu, kterou utrpěly a vyhradit stanovení částky náhrady buď dohodě účastníků, nebo Soudu, nedojde-li k takové dohodě;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se v souladu s článkem 230 ES požaduje prohlášení neplatnosti rozhodnutí Evropského úřadu pro bezpečnost potravin („EÚBP“) ze dne 28. července 2006, kterým se činí závěry ohledně posouzení účinné látky karbofuranu podle směrnice 91/414/EHS (1) („směrnice o přípravcích na ochranu rostlin“ nebo „PPPD“), v rozsahu, ve kterém nezohledňuje podstatné nové důkazy o karbofuranu předložené žalobkyněmi Belgii, členskému státu zpravodaji, a v rozsahu, ve kterém zavádí nové požadavky na údaje, založené na zpětném použití nových pokynů, které žalobkyně nemohly předpokládat a pro které bylo z vědeckého hlediska nemožné včas provést a předložit nové studie.
   Konkrétně žalobkyně tvrdí, že napadené opatření představuje konečné procesní stádium v administrativním posouzení látky podle nařízení Komise (ES) č. 451/2000 ze dne 28. února 2000 (2), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro druhou a třetí etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 PPPD, ve znění nařízení Komise 1490/2002 (3); žalobkyně tvrdí, že jsou jedinými navrhovatelkami a hlavními předkladatelkami údajů.
   Žalobkyně uplatňuje krom toho také neplatnost článku 20 nařízení (ES) č. 1490/2002, který stanoví povinnou účast EÚBP na posuzování účinných látek ve druhé etapě posuzování, jelikož požaduje, aby EÚBP posoudil, zda lze očekávat, že dotčená látka splní bezpečnostní požadavky PPPD a bude moci být zařazena do přílohy I. Konkrétněji žalobkyně tvrdí, že se výše uvedené nařízení, které vstoupilo v platnost v době, kdy žalobkyně dokončily své spisy, nemůže zpětně použít na probíhající posouzení karbofuranu, a v důsledku toho, že napadené opatření nemůže sloužit jako základ pro návrh Komise ohledně zařazení karbofuranu do přílohy I PPPD.
   Krom toho žalobkyně požadují náhradu škody, způsobenou jim v důsledku jednání žalovaného v průběhu hodnocení karbofuranu a přijímání napadeného opatření.

      (1)  Úř. věst. L 230, s. 1; Zvl. vyd. 03/11, s. 332.

      (2)  Úř. věst. L 55, s. 25; Zvl. vyd. 03/28, s. 292.

      (3)  Úř. věst. L 224, s. 23; Zvl. vyd. 03/36, s. 524.


title: Věc T-93/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2013 — Bilbaína de Alquitranes a další v. ECHA ( „REACH — Identifikace látky „dehtová smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní“ jako látky vzbuzující mimořádné obavy — Žaloba na neplatnost — Akt napadnutelný žalobou — Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření — Bezprostřední dotčení — Přípustnost — Rovné zacházení — Proporcionalita“ )

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2013 — Bilbaína de Alquitranes a další v. ECHA
   (Věc T-93/10) (1)

   (REACH - Identifikace látky „dehtová smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní“ jako látky vzbuzující mimořádné obavy - Žaloba na neplatnost - Akt napadnutelný žalobou - Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření - Bezprostřední dotčení - Přípustnost - Rovné zacházení - Proporcionalita)
   2013/C 114/46
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Španělsko), Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Nizozemsko), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Česká republika), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španělsko), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Dánsko), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Spojené království), Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Německo), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgie) a Rütgers Poland sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Polsko) (zástupci: původně K. Van Maldegem, R. Cana, advokáti, a P. Sellar, solicitor, poté K. Van Maldegem a R. Cana)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: M. Heikkilä a W. Broere, zmocněnci, ve spolupráci s J. Stuickem, advokátem)

      Předmět věci

   Částečné zrušení rozhodnutí ECHA, zveřejněného dne 13. ledna 2010, kterým byla látka „dehtová smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní“ (č. ES 266-028-2) v souladu s článkem 59 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, s. 1) identifikována jako látka splňující kritéria uvedená v článku 57 tohoto nařízení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV a Rütgers Poland sp. z o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


title: Věc T-48/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. prosince 2014 – Pfizer v. Komise a EMA

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/31

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. prosince 2014 – Pfizer v. Komise a EMA
   (Věc T-48/14) (1)

   (2015/C 056/44)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 78, 15.3.2014.


title: Věc C-187/04: Žaloba podaná dne 22. dubna 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               10.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/3

         Žaloba podaná dne 22. dubna 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-187/04)
   (2004/C 179/05)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 22. dubna 2004 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou K. Wiedenerem a G. Bambarou, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Italská republika nesplnila povinnosti, které jsou jí uloženy na základě směrnice Rady 93/37/EHS (1) ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, zvláště jejím čl. 3 odst. 1 a čl. 11 odst. 3, 6 a 7, tím, že subjekt ANAS SpA udělil společnosti Autostrada Brescia-Verona-Vicenza-Padova SpA koncesi na provedení a správu dálnice Valtrompia prostřednictvím přímé koncese udělené úmluvou uzavřenou dne 7. prosince 1999, které nepředcházelo zveřejnění vyhlášení a aniž by byly splněny příslušné podmínky;

               —

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Podle Komise není koncese na provedení a správu dálnice Valtrompia, která byla udělena ANAS bez předchozího zveřejnění vyhlášení, v souladu se směrnicí 93/37/EHS, zvláště s jejím čl. 3 odst. 1 a čl. 11 odst. 3, 6 a 7.
   Článek 3 směrnice stanoví použití některých pravidel pro vyhlašování na úrovni Společenství v případě, že zadavatelé uzavírají smlouvu o koncesi na stavební práce, pokud hodnota zakázky není menší než 5 milionů EUR. Zvláště podle čl. 11 odst. 3 směrnice musí zadavatelé, kteří zamýšlejí udělit koncesi na stavební práce, oznámit svůj úmysl prostřednictvím vyhlášení, které musí být v souladu s odstavcem 7 tohoto článku zasláno Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství.
   Vzhledem ke skutečnosti, že zakázka na provedení a správu dálnice Valtrompia má hodnotu přibližně 640 milionů EUR, měla být nepochybně zveřejněna v Úředním věstníku Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. L 199, 9.8.1993, s. 54.


title: Věc T-113/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. února 2013 Krisem Van Neyghemem proti rozsudku vydanému dne 12. prosince 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-77/11, Van Neyghem v. Rada

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. února 2013 Krisem Van Neyghemem proti rozsudku vydanému dne 12. prosince 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-77/11, Van Neyghem v. Rada
   (Věc T-113/13 P)
   2013/C 147/34
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Kris Van Neyghem (Tienen, Belgie) (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek vydaný ve věci F-77/11, Kris Van Neyghem v. Rada,

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 1. října 2010, kterým bylo odmítnuto žalobcovo povýšení, a vyhověl návrhovým žádáním znějícím na náhradu škody,

               —

               případně vrátil věc Soudu pro veřejnou službu k vydání rozsudku,

               —

               uložil další účastnici řízení o kasačním opravném prostředku náhradu nákladů řízení včetně veškerých nákladů řízení v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel dva důvody.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení a z porušení povinnosti uvést odůvodnění, neboť Soud pro veřejnou službu měl za to, že rozhodnutí, kterým bylo dotyčnému odmítnuto povýšení, mohlo být odůvodněno ve fázi odpovědi na stížnost, ačkoli mělo být odůvodnění poskytnuto již v rozhodnutí o nepovýšení, protože toto rozhodnutí bylo přijato na základě článku 266 SFEU v rámci plnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 5. května 2010, Bouillez a další v. Rada (F-53/08, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a nikoli na základě článku 45 služebního řádu účastníků Evropské unie.

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení a z porušení článku 266 SFEU a judikatury, která se ho týká, neboť Soud pro veřejnou službu při zjišťování, zda byly řádně splněny povinnosti vyplývající z rozsudku ve věci F-53/08 nevycházel ani z jeho výroku, ani z jeho odůvodnění.


title: Věc T-162/07: Žaloba podaná dne 8. května 2007 – Pigasos alieftiki naftiki etairia v. Rada a Komise

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/37

         Žaloba podaná dne 8. května 2007 – Pigasos alieftiki naftiki etairia v. Rada a Komise
   (Věc T-162/07)
   (2007/C 155/68)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Pigasos alieftiki naftiki etairia (Moschato, Řecko) (zástupce: N. Skandamis)

      Žalované: Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že řadou protiprávních aktů a nečinností Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství porušily základní právní zásady práva Společenství volného pohybu, hospodářské svobody, proporcionality, ochrany legitimního očekávání, jakož i zásadu účinné soudní ochrany v souvislosti s rybolovem v oblasti hraničící s třetí zemí (Tuniskem) a přepravy úlovků na celní území Společenství přes území této třetí země, která je přidružená ke Společenství a pod celním dohledem (in transit);

               —

               uložit orgánům Společenství nahradit žalující společnosti částku ve výši 23 608,551 dinárů, jakož i částku ve výši (188 583,18 + 10 806 323,44 + 1 000 000 = 11 994 906,62 eur) z titulu náhrady škody ve smyslu článku 235 ES a čl. 288 druhého pododstavce ES.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně tvrdí, že jí vznikla hospodářská škoda, neboť jí bylo znemožněno dovézt na celní území Společenství produkty původem a výroby Společenství v rámci jejích podnikatelských činností z důvodu řady protiprávních aktů a jednání orgánů Společenství, a to zejména:

               a)

               Evropské komise, z důvodu, že přijala nařízení (EHS) č. 2454/93 (1), které ukládá předložení kompletně vyplněného celního dokumentu Společenství T2M jako jediného prostředku prokazujícího původ úlovků Společenství a jako významné součásti práva volného pohybu;

               b)

               Evropské komise, která vedla jménem Společenství jednání s Tuniskem týkající se vypracování dohody o přidružení, a Rady Evropské unie, která dohodu ratifikovala, z důvodu, že nezajistily, že úlovky původem ze Společenství pocházející z rybolovu mimo teritoriální vody Tuniska nebudou zbaveny práva volného pohybu;

               c)

               Evropské komise a Rady Evropské unie, z důvodu, že ačkoliv jsou orgány příslušnými k pozměnění dohody, podle názoru žalobkyně nezajistily právní úpravu otázky uvedené specifické kategorie ryb, přestože byly obeznámeny s vyvstalým problémem;

               d)

               Evropské komise, z důvodu, že nevykonala nezbytný dohled nad řeckými orgány, přestože jí o to společnost požádala.

         Žalobkyně mimoto tvrdí, že výše uvedená jednání a nečinnosti porušují právní předpisy vyšší právní síly, které byly přijaty na ochranu jednotlivců, a zejména:

               a)

               právo na volný pohyb zboží, při jehož výkonu mají správní formality procesní, a nikoliv hmotněprávní povahu;

               b)

               právo na svobodu podnikání, jehož podstata je narušena zákazem alternativních způsobů prokázání původu;

               c)

               zásadu proporcionality, která není slučitelná s vyloučením jakéhokoliv prostředku prokazujícího původ jiného než T2M;

               d)

               zásadu legitimního očekávání, jelikož ačkoliv se společnost chovala jako obezřetný pozorovatel trhu, utrpěla vážnou škodu z důvodu, že uplatňovala svá práva podle práva Společenství;

               e)

               zásadu účinné soudní ochrany, která je v rozporu s „odepřením spravedlnosti“, kterého se vůči společnosti dopustily řecké a tuniské orgány a orgány Společenství.

         Navíc k posouzení tvrzené škody žalobkyně uplatňuje, že neobvyklá a specifická povaha škody, která jí vznikla, umožňuje náhradu výše uvedené škody a domnívá se, že v projednávané věci existují předpoklady odpovědnosti Společenství za škodu i bez zavinění.

      (1)  Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3).


title: Věc C-249/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Pau (Francie) dne 6. května 2013 — Khaled Boudjlida v. Préfet des Pyrénées-Atlantiques

text:
               29.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 189/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Pau (Francie) dne 6. května 2013 — Khaled Boudjlida v. Préfet des Pyrénées-Atlantiques
   (Věc C-249/13)
   2013/C 189/25
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif de Pau

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Khaled Boudjlida

      Žalovaný: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Předběžné otázky

               1)

               Jaký obsah má právo být vyslechnut vymezené v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie u státního příslušníka třetího státu s neoprávněným pobytem, vůči němuž má být vydáno rozhodnutí o návratu? Je součástí tohoto práva konkrétně právo posoudit veškeré důkazy uváděné v jeho neprospěch, co se týče jeho práva pobytu, právo vyjádřit se ústně či písemně v dostatečné lhůtě na rozmyšlenou a právo na pomoc právního zástupce dle vlastního výběru?

               2)

               Je případně důvodné tento obsah pozměnit či omezit s ohledem na cíl obecného zájmu návratové politiky stanovený ve výše uvedené směrnici ze dne 16. prosince 2008 (1)?

               3)

               Jaké úpravy lze v případě kladné odpovědi na druhou otázku provést a na základě jakých kritérií?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 348, s. 98).


title: Věc T-271/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2011 — Prinz Sobieski zu Schwarzenberg v. OHIM — British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg — Starší národní slovní ochranná známka JAN III SOBIESKI a starší národní obrazová ochranná známka Jan III Sobieski — Nedodržení povinnost zaplacení poplatku za odvolání přímo platbou nebo převodem ve stanovené lhůtě — Rozhodnutí odvolacího senátu prohlašující odvolání za nepodané — Článek 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 2869/95 — Žádost o navrácení do původního stavu — Neexistence mimořádných a nepředvídatelných okolností — Článek 81 nařízení (ES) č. 207/2009 )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2011 — Prinz Sobieski zu Schwarzenberg v. OHIM — British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg)
   (Věc T-271/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg - Starší národní slovní ochranná známka JAN III SOBIESKI a starší národní obrazová ochranná známka Jan III Sobieski - Nedodržení povinnost zaplacení poplatku za odvolání přímo platbou nebo převodem ve stanovené lhůtě - Rozhodnutí odvolacího senátu prohlašující odvolání za nepodané - Článek 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 2869/95 - Žádost o navrácení do původního stavu - Neexistence mimořádných a nepředvídatelných okolností - Článek 81 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 311/71
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg (Dortmund, Německo) (zástupci: U. Fitzner a U.H. Fitzner, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: British-American Tobacco Polska S.A. (Augustów, Polsko)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. května 2009 (věc R 771/2008-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností British-American Tobacco Polska S.A. a Romualdem Prinz Sobieskim zu Schwarzenberg

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Romualdu Prinz Sobieskimu zu Schwarzenberg se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc T-468/09: Usnesení Tribunálu ze dne 3. prosince 2012 — JSK International Architekten und Ingenieure v. ECB

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/68

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. prosince 2012 — JSK International Architekten und Ingenieure v. ECB
   (Věc T-468/09) (1)

   2013/C 26/134
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 24, 30.1.2010.


title: Věc T-298/11: Žaloba podaná dne 31. května 2011 — Ghost Brand v. OHIM — Procter & Gamble International Operations (GHOST)

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/27

         Žaloba podaná dne 31. května 2011 — Ghost Brand v. OHIM — Procter & Gamble International Operations (GHOST)
   (Věc T-298/11)
   2011/C 238/47
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ghost Brand Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: N. Caddick, QC)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Procter & Gamble International Operations SA (Ženeva, Švýcarsko)

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje:

               —

               aby bylo rozhodnuto, že převod vlastnictví ohledně přihlášky ochranné známky Společenství č. 000282350 „GHOST“ na společnost Procter & Gamble International Operations SA má být zapsán a zveřejněn pouze pro „kosmetické výrobky“ a že vlastnictví přihlášky ohledně veškerých výrobků zařazených do třídy 25, jakož i „mýdel, parfumerie, éterických olejů, vlasových vod“ zařazených do třídy 3 má být ponecháno společnosti Ghost Brand Limited.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na převod vlastnictví: slovní ochranná známka „GHOST“ pro výrobky zařazené do třídy 3 („mýdla, parfumerie, éterické oleje, vlasové vody“ — Přihláška ochranné známky Společenství č. 282350

      Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující převod vlastnictví ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem:

      Rozhodnutí oddělení pro zápisy a vzory: zamítnutí návrhu na částečný převod vlastnictví

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení napadeného rozhodnutí a nařízení, že oddělení pro zápisy a vzory má zapsat a zveřejnit převod vlastnictví.

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně předkládá tři žalobní důvody, a to, že: i) druhý odvolací senát pochybil, když žalobkyni neinformoval o odvolacím řízení nebo rozhodnutí o odvolání; ii) druhý odvolací senát neměl k dispozici všechny nezbytné informace a odvolání odvolatelky vycházelo z podvodu a iii) odvolatelka nejednala v dobré víře, když podala odvolání proti rozhodnutí Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu.


title: Věc C-372/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. srpna 2008 společnostmi Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd proti usnesení Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 2. června 2008 ve věci T-172/07, Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd v. Komise Evropských společenství

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/25

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. srpna 2008 společnostmi Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd proti usnesení Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 2. června 2008 ve věci T-172/07, Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-372/08 P)
   (2008/C 285/40)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd (zástupci: G. Hogan SC, N. Travers BL, T. O'Sullivan BL, D. Barry, solicitor)

      Další účastníci řízení: Komise Evropských společenství, Španělské království
   Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení Soudu prvního stupně v plném rozsahu;

               —

               vrátit věc Soudu prvního stupně k rozhodnutí ohledně opodstatněnosti návrhu a v rámci tohoto rozhodnutí ve věci samé rovněž rozhodnout o námitce nepřípustnosti Komise ze dne 7. září 2007;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených účastníky podávajícími kasační opravný prostředek v rámci řízení o tomto kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tento kasační opravný prostředek opírají o tři údajná porušení práva Společenství, ke kterým došlo v napadeném usnesení. Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že Soud prvního stupně zaprvé nesprávně vyložil článek 20 nařízení č. 2371/2002 (1), a především rozsah zbylých pravomocí členských států podle čl. 20 odst. 3 uvedeného nařízení. Zadruhé, Soud prvního stupně nesprávně vyložil čl. 20 odst. 5, když na základě možnosti výměn kvót mezi členskými státy vyloučil existenci bezprostředního dotčení účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek. Konečně, Soud prvního stupně nesprávně opomněl zohlednit skutečnost, že účastníci podávající kasační opravný prostředek jsou sporným nařízením bezprostředně dotčeni jakožto uzavřená skupina jednotlivců.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (Úř. věst. L 358, s. 59; Zvl. vyd. 04/05, s. 460).


title: Věc C-9/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. května 2014 – Evropská komise v. Slovinská republika, vedlejší účastníci: Belgické království a Nizozemské království

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/17

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. května 2014 – Evropská komise v. Slovinská republika, vedlejší účastníci: Belgické království a Nizozemské království
   (Věc C-9/13) (1)

   2014/C 261/26
   Jednací jazyk: slovinština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 63, 2.3.2013.


title: Věc T-10/14: Žaloba podaná dne 3. ledna 2014 — Inditex a Naviera Nebulosa de Omega v. Komise

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/51

         Žaloba podaná dne 3. ledna 2014 — Inditex a Naviera Nebulosa de Omega v. Komise
   (Věc T-10/14)
   2014/C 52/99
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Španělsko) a Naviera Nebulosa de Omega, AIE (Las Palmas de Gran Canaria, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo y A. Biondi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle Komise představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu („SEAF“), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatněnými ve věci T-700/13.


title: Věc F-42/10: Žaloba podaná dne 3. června 2010 — Skareby v. Komise

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/55

         Žaloba podaná dne 3. června 2010 — Skareby v. Komise
   (Věc F-42/10)
   ()
   2010/C 209/89
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Carina Skareby (Leuven, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise zamítajícího tvrzení žalobkyně týkající se toho, že byla během let strávených v regionalizovaném zastoupení Komise v Kirgizstánu obětí psychologického týrání.

      Návrhové žádání žalobce/žalobkyně/žalobců/žalobkyň

               —

               uložit Komisi, aby předložila zprávu IDOC společně s příslušnými důkazy,

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 23. července 2009 a v nezbytném rozsahu i rozhodnutí o zamítnutí stížnosti,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-443/05: Žaloba podaná dne  16. prosince 2005  – El Corte Inglés, S.A. v. OHIM

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/24

         Žaloba podaná dne 16. prosince 2005 – El Corte Inglés, S.A. v. OHIM
   (Věc T-443/05)
   (2006/C 74/46)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Corte Inglés, S.A. (Madrid) (zástupce: Juan Luis Rivas Zurdo, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Juan Bolaños Sabri
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 21. září 2005 ve věci R 1191/2004-1 v rozsahu, v němž tím, že vyhovělo odvolání přihlašovatele, umožňuje budoucí zápis ochranné známky Společenství č. 2 456 242„PIRAÑAM DISEÑO ORIGINAL JUAN BOLAÑOS“ do třídy 25;

               —

               zamítnout přihlášku ochranné známky Společenství č. 2 456 242„PIRAÑAM DISEÑO ORIGINAL JUAN BOLAÑOS“, třída 25;

               —

               uložit žalovanému, případně i vedlejšímu účastníkovi řízení, náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Juan Bolaños Sabri

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „PIRAÑAM diseño original Juan Bolaños“ (přihláška č. 2 456 242), pro výrobky třídy 16, 21 a 25.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalovaná.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělské slovní ochranné známky „PIRANHA“, pro výrobky tříd 25 (č. 790 520) a 18 (č. 2 116 007).

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám zamítnutím přihlášky pro výrobky třídy 25.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí námitek v celém rozsahu.

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-26/07: Žaloba podaná dne 25. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/24

         Žaloba podaná dne 25. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-26/07)
   (2007/C 56/46)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Kontou a A.-M. Rouchaud-Joët)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2004/80/ES (1) ze dne 29. dubna 2004 o odškodňování obětí trestných činů, a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/80/ES do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 1. ledna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 261, 6.8.2004, s. 15; Zvl. vyd. 19/07, s. 65.


title: Věc C-44/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst v. Deutsche Bank AG ( „Směrnice 2006/112/ES — Článek 56 odst. 1 písm. e) — Článek 135 odst. 1 písm. f) a g) — Osvobození činností správy cenných papírů (správy portfolia) od daně“ )

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst v. Deutsche Bank AG
   (Věc C-44/11) (1)

   (Směrnice 2006/112/ES - Článek 56 odst. 1 písm. e) - Článek 135 odst. 1 písm. f) a g) - Osvobození činností správy cenných papírů (správy portfolia) od daně)
   2012/C 295/11
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci/Účastnice původního řízení

      Žalobce: Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst

      Žalovaná: Deutsche Bank AG

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesfinanzhof — Výklad čl. 56 odst. 1, písm. e) a čl. 135 odst. 1 písm. f) a g) směrnice Rady 2006/112/CE ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Osvobození činností správy cenných papírů prováděných pro soukromé zákazníky

      Výrok

               1)

               Takové poskytování správy cenných papírů, jaké je dotčeno ve sporu v původním řízení, při kterém osoba povinná k dani za úplatu na základě vlastního uvážení rozhoduje o koupi a prodeji cenných papírů a toto rozhodnutí uskutečňuje nákupem nebo prodejem cenných papírů, se skládá ze dvou dílčích plnění, která jsou tak těsně spjatá, že objektivně tvoří jediné hospodářské plnění.

               2)

               Článek 135 odst. 1 písm. f) nebo g) směrnice 2006/112 ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že taková správa cenných papírů, jaká je dotčena v původním řízení, není podle tohoto ustanovení osvobozena od daně z přidané hodnoty.

               3)

               Článek 56 odst. 1 písm. e) směrnice 2006/112 musí být vykládán tak, že se nepoužije pouze na služby uvedené v čl. 135 odst. 1 písm. a) až g) uvedené směrnice, ale rovněž na služby správy cenných papírů.

      (1)  Úř. věst. C 145, 14.05.2011.


               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/15

         Volba předsedy senátu složeného ze tří soudců
   (2005/C 205/27)
   Dne 7. července 2005 byl Soudem v souladu s čl. 15 odst. 3 jednacího řádu zvolen soudce p. García-Valdecasas předsedou senátu, v němž zasedají tři soudci, na dobu od 1. října 2005 do 30. září 2006.


title: Věc T-423/05: Žaloba podaná dne  25. listopadu 2005  – Olimpiaki Aeroporia Ypiresies A.E.v. Komise Evropských společenství

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/21

         Žaloba podaná dne 25. listopadu 2005 – Olimpiaki Aeroporia Ypiresies A.E.v. Komise Evropských společenství
   (Věc T-423/05)
   (2006/C 74/42)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Olimpiaki Aeroporia Ypiresies A.E. (Athény, Řecko) (zástupci: P. Anestis, T. Soames, D. Geradin, S. Mavroghenis a S. Jordan, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit v plném rozsahu nebo částečně, v souladu s články 230 a 231 ES, rozhodnutí C11/2004 o státní podpoře údajně poskytnuté Řeckem žalobkyni;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V návaznosti na privatizaci řecké národní letecké společnosti „Olimpiaki Aeroporia“, nová společnost („NOA“) zahájila provoz a převzala letecké činnosti, zatímco žalobkyně („OA“) si ponechala všechny ostatní činnosti, zejména pozemní služby, údržbu a opravy letadel. V napadeném rozhodnutí Komise shledala, že Řecko poskytlo NOA a žalobkyni státní podporu, která byla neslučitelná se Smlouvou mimo jiné z důvodu:

               —

               nadhodnocení aktiv NOA při jejím založení,

               —

               splácení úvěrů OA řeckým státem jako ručitelem

               —

               soustavného promíjení řeckým státem neplacení daní a pojistného na sociální zabezpečení OA.

         Svou žalobou žalobkyně zaprvé zpochybňuje část rozhodnutí, která se vztahuje k údajnému nadhodnocení aktiv NOA při jejím založení. Žalobkyně namítá porušení čl. 87 odst. 1 a 3 ES a článku 253 ES (povinnost uvést odůvodnění). Tvrdí, že test „soukromého investora“ byl nesprávně použit, jelikož Řecká republika jednala tak jako by jednal jakýkoliv obezřetný soukromý podnikatel. Dále má za to, že metoda výpočtu údajného zisku a výsledky vyplývající z této metody byly nesprávné. Tvrdí také, že odůvodnění týkající se splnění podmínek požadovaných pro použití čl. 87 odst. 1 ES bylo nedostatečné.
   Co se týče splácení jejích úvěrů státem, žalobkyně nepopírá, že tyto platby byly uskutečněny, ale má za to, že nevykazují žádný prvek státní podpory a namítá v této souvislosti porušení čl. 87 odst. 1 ES. Konkrétněji žalobkyně namítá, že pokračování v poskytování státní podpory, jejíž součástí jsou tyto platby provedené Řeckou republikou, bylo Komisí odsouhlaseno, a napadeným rozhodnutím Komise tvrdí opak z důvodu nesprávného právního posouzení. Ve stejné souvislosti žalobkyně uvádí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení ve vztahu k platbám, které byly uskutečněny před změnou některých záruk, a ve vztahu k zařazení určitých plateb státem pod státní podporu. Žalobkyně také namítá, taktéž ve vztahu k této části rozhodnutí, porušení základního procesního požadavku, kterým je povinnost uvést odůvodnění.
   Ve vztahu k zjištění v napadeném rozhodnutí, že Řecko „soustavně promíjelo“ ve prospěch OA, žalobkyně uvádí, že bylo porušeno právo Společenství co se týče pojmu státní podpora, jelikož Komise neposoudila jednání Řecka s použitím testu „soukromého věřitele“ a nepředložila důkazy. Dále namítá, že došlo k zjevnému nesprávnému posouzení ve vztahu k výpočtu a vyčíslení údajného zisku a že uvedené důvody byly nedostatečné.
   Konečně žalobkyně namítá porušení obecných zásad práva Společenství, tj. zaprvé práva být vyslechnut, které považuje za porušené, jelikož Komise zamítla udělit Řecké republice, a žalobkyni samotné vzhledem k jejím právnímu zájmu na věci, přístup k závěrům auditorů ustanovených Komisí. Žalobkyně dále namítá porušení zásady non bis in idem, jelikož napadené rozhodnutí ukládá úrok, odvozený od úrokové sazby Společenství, z částek podpory, které musí být vráceny, ale tyto částky již obsahují pokuty, úrok a další poplatky na základě vnitrostátních ustanovení.


title: Věc C-244/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. července 2015 – Evropská komise v. Rakouská republika

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/25

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. července 2015 – Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-244/14) (1)

   (2015/C 320/34)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 253, 4.8.2014.


title: Věc C-159/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de commerce de Bourges (Francie) dne 8. května 2009 — Lidl SNC v. Vierzon Distribution SA

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de commerce de Bourges (Francie) dne 8. května 2009 — Lidl SNC v. Vierzon Distribution SA
   (Věc C-159/09)
   2009/C 180/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de commerce de Bourges

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Lidl SNC

      Žalovaná: Vierzon Distribution SA

      Předběžná otázka

   Musí být článek 3a směrnice 84/450 (1), ve znění směrnice 97/55 (2), vykládán v tom smyslu, že není přípustné použít cenovou srovnávací reklamu s výrobky, jež slouží stejným potřebám nebo jsou zamýšleny pro stejný účel — vyznačují se tedy dostatečnou mírou vzájemné zaměnitelnosti, pouze proto, že — pokud jde o potravinové výrobky — poživatelnost každého z těchto výrobků, tedy přinejmenším potěšení je konzumovat, se zásadně liší podle podmínek a místa jejich výroby, podle použitých ingrediencí či zkušenosti výrobce?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 10. září 1984 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klamavé reklamy (Úř. věst. L 250, s. 17; Zvl. vyd 15/01, s. 227).

      (2)  Směrnice Evropského Parlamentu a Rady 97/55/ES ze dne 6. října 1997, kterou se mění směrnice 84/450/EHS o klamavé reklamě tak, aby zahrnovala srovnávací reklamu (Úř. věst. L 290, s. 18; Zvl. vyd. 15/03, s. 365).


title: Věc T-106/10: Žaloba podaná dne 4. března 2010 — Španělsko v. Komise

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/71

         Žaloba podaná dne 4. března 2010 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-106/10)
   2010/C 113/105
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: M. Muñoz Pérez)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí K(2009) 10136 konečné, ze dne 18. září 2009 o uplatnění finančních oprav na část orientační sekce EZOZF odpovídající programu iniciativy Společenství CCI 2000 ES.06.0.PC.003 (Španělsko — Leader+Aragón), a

               —

               uložit žalovanému orgánu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Napadeným rozhodnutím Komise uplatnila na výdaje oznámené španělskými orgány do 4. července 2008 finanční opravu v čisté paušální výši 2 %, což mělo za následek snížení o 652 674,70 eur podpory orientační sekce EZOZF ve vztahu k nákladům výše uvedeného programu schválené rozhodnutím Komise K(2001) 2067 ze dne 31. července 2001.
   Podle Španělského království musí být rozhodnutí zrušeno ze dvou důvodů.
   Zaprvé z důvodu porušení článku 39 nařízení (ES) č. 1260/1999 (1) jeho nesprávným uplatněním, neboť teoretické nesrovnalosti, jimiž Komise odůvodnila nařízenou finanční opravu, ve skutečnosti nebyly porušením článku 4 nařízení (ES) č. 438/2001 (2), neboť požadavek daného ustanovení, aby záznamy ověření jednotlivých akcí na místě uváděly výsledky ověření, nezbytně neznamená, že záznamy musí obsahovat seznam vykonaných ověření, pokud jsou snadno rozpoznatelná.
   Druhým důvodem je porušení zásady proporcionality zakotvené v čl. 39 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/1999 ve vztahu k pokynům týkajícím se zásad, kritérií a indikativních procentuálních sazeb použitelných službami Komise při stanovení finančních oprav uvedených v čl. 39 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/1999 (3). K tomu došlo zaprvé nařízením opravy výdajů ve výši 2 %, zatímco údaje oznámené Komisi španělskými orgány dokazovaly, že riziko pro fond bylo podstatně nižší než tato procentuální sazba. Zadruhé k tomu došlo prodloužením období, na něž se oprava zahrnující oznámené výdaje vztahovala, nejen k datu, na něž se vztahovalo šetření Komise (17. prosinec 2004), ale až do okamžiku dvoustranného setkání (1. července 2008).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (Úř. věst. L 161, s. 1; Zvl. vyd. 14/01, s. 31).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 438/2001 ze dne 2. března 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/1999, pokud jde o řídicí a kontrolní systémy pro pomoc poskytovanou ze strukturálních fondů (Úř. věst. L 63, s. 21; Zvl. vyd. 14/01, s. 132).

      (3)  Dokument K(2001) 476 ze dne 2. března 2001.


title: Věc T-459/07: Žaloba podaná dne 17. prosince 2007 – Hangzhou Duralamp Electronics v. Rada

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/48

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2007 – Hangzhou Duralamp Electronics v. Rada
   (Věc T-459/07)
   (2008/C 51/89)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd (Hangzhou City, Čína) (zástupci: M. Gambardella a V. Villante, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit nařízení Rady (ES) č. 1205/2007 ze dne 15. října 2007, kterým se na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 ukládá antidumpingové clo z dovozu elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) pocházejících z Čínské lidové republiky a rozšiřuje se na dovoz téhož výrobku z Vietnamské socialistické republiky, Pákistánské islámské republiky a Filipínské republiky, zveřejněné v Úř. věst. L 272/1 dne 17. října 2007, v rozsahu, v němž se použije na žalobkyni;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, čínská společnost, požaduje zrušení nařízení Rady (ES) č. 1205/2007 ze dne 15. října 2007, kterým se na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 ukládá antidumpingové clo z dovozu elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) pocházejících z Čínské lidové republiky a rozšiřuje se na dovoz téhož výrobku z Vietnamské socialistické republiky, Pákistánské islámské republiky a Filipínské republiky (1) v rozsahu, v němž se tato opatření použijí na žalobkyni.
   Na podporu své žaloby tvrdí, že názor Rady, že se u všech CFL-i jedná o srovnatelné výrobky bez ohledu na jejich rozdíly, jako je životnost, výkon, kryt, další integrovaná zařízení, délka, rozměry, diagonální nebo koncový uživatel, je nesprávný.
   Žalobkyně dále tvrdí, že se Rada při výpočtu dumpingových rozpětí, rozpětí cenového podbízení a mezí újmy dopustila zjevně nesprávného posouzení. Metodika, jakou byly údaje získány z databáze Eurostatu, nebyla podle žalobkyně v napadeném nařízení vysvětlena, a Rada měla účastníkům šetření poskytnout nedůvěrné shrnutí použité metodiky a příkladů výpočtu.
   Krom toho žalobkyně tvrdí, že bylo porušeno její právo být vyslechnuta, pokud jde o určení srovnatelné země, jelikož jí nebyla dána možnost vyjádřit se během šetření, které vedlo k přijetí napadeného nařízení, k nahrazení Mexika Koreou, jako srovnatelnou zemí.
   Dále žalobkyně uvádí, že Rada porušila články 7, 9 a 21 základního nařízení (2) tím, že uložila antidumpingová cla, když zájem Společenství nevyžadoval zásah.
   Konečně žalobkyně tvrdí, že Rada porušila čl. 5 odst. 4 základního nařízení a uložením antidumpingových cel se dopustila zjevně nesprávného posouzení navzdory skutečnosti, že stížnost, kterou bylo zahájeno šetření, nepodporovalo výrobní odvětví ve Společenství, jelikož část výrobců ze Společenství, která se stavěla proti stížnosti, představovala více než 50 % celkové výroby Společenství obdobného výrobku.

      (1)  Úř. věst. 2007, L 272, s. 1.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 1996, L 56, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 45).


title: Věc T-323/09: Žaloba podaná dne 18. srpna 2009 — Komise v. Irish Electricity Generating

text:
               24.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/28

         Žaloba podaná dne 18. srpna 2009 — Komise v. Irish Electricity Generating
   (Věc T-323/09)
   2009/C 256/53
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A.-M. Rouchaud-Joët, F. Mirza, zmocněnci)

      Žalovaná: Irish Electricity Generating

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zaplatit Komisi Evropských společenství dlužnou částku 237 384,31 eur tvořenou jistinou ve výši 180 664,70 eur spolu s částkou 56 719,61 eur jako úroky z opožděné platby, vypočtenou podle sazby Evropské centrální banky zvýšené o 3,50 % (5,56 %), pro období od 25. srpna 2003 do 15. dubna 2009;

               —

               zaplatit 27,52 eur denně jako úroky ode dne 16. dubna 2009.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na základě čtvrtého rámcového programu Společenství pro výzkum přijala Rada rozhodnutí č. 94/806/ES ze dne 23. listopadu 1994 (1) o vytvoření programu výzkumu a technologického rozvoje, včetně demonstrace, v odvětví nejaderné energie. Článek 5 tohoto rozhodnutí ukládal Komisi sestavit pracovní program zahrnující účel a obsah vymezený v příloze 1 tohoto rozhodnutí a vydat výzvy k předkládání návrhů na projekty na základě tohoto pracovního programu
   Dne 2. března 1998 byla po provedení nabídkového řízení zadána žalované veřejná zakázka č.WE/178/97/IEGB (dále jen „smlouva o zakázce“) na stavbu dvou větrných elektráren. V souladu s podmínkami zakázky Komise rozhodla, že z celkových odhadovaných způsobilých nákladů ve výši 1 531 697 ECU bude udělena finanční podpora ve výši 40 % schválených způsobilých nákladů nepřevyšující částku 612 679 ECU.
   Žalobkyně však tvrdí, že navzdory skutečnosti, že žalované vyplatila v době od 6. dubna 1998 od 30. dubna zálohy v celkové výši 225 083,79 eur, žalovaná zakázku neprovedla. Žalobkyně krom toho uvádí, že navzdory jejím procesním krokům nezbytným podle smlouvy o zakázce a rozpočtových pravidel Společenství (2) k určení dlužné částky a oznámení žalované žalovaná nereagovala. Komise proto dopisem ze dne 13. prosince 2002 smlouvu vypověděla v souladu s čl. 5.3 písm. a) bodem 1) přílohy II této smlouvy.
   Vzhledem k tomu podala Komise podle čl. 238 ES tuto žalobu na vrácení částky, kterou údajně přeplatila žalované a jež činí 180 664,70 eur, a zaplacení úroků vypočítaných sazbou 4,75 % od data splatnosti dluhu, tj. od 24. srpna 2003.

      (1)  Rozhodnutí Rady ze dne 23. listopadu 1994, kterým se schvalují konkrétní programy pro výzkum a technologický vývoj, včetně zkoušek, v odvětví nejaderné energie (1994-1998) (Úř. věst. L 334, s. 87).

      (2)  Článek 71 nařízení Rady č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74), a článek 78 jeho prováděcího nařízení, nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04 s. 145).