title: Věc T-853/16: Žaloba podaná dne 5. prosince 2016 – Techniplan v. Komise

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/58

         Žaloba podaná dne 5. prosince 2016 – Techniplan v. Komise
   (Věc T-853/16)
   (2017/C 022/78)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Techniplan Srl (Řím, Itálie) (zástupci: R. Giuffrida a A. Bonavita, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že Evropská komise tím, že se nevyjádřila k žádosti společnosti Techniplan, zaslané formální výzvou, porušila článek 265 SFEU;

               —

               uložil povinnost jednat stanovenou v článku 266 SFEU a přiznal náhradu škody vzniklé za každý den prodlení, jakož i náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně je inženýrskou společností, které byla zadána realizace několika projektů v afrických zemích (dohled a dozor nad plánováním a asfaltováním silnice Banikoara-Kandi v Beninu, dohled nad pracemi na silnici RN32 Ouallah-Miringoni na Komorách, dozor nad běžnou údržbou asfaltových silnic v Anjouan a Moheli na Komorách, dozor a dohled nad běžnou údržbou Grande Comore na Komorách, dohled a dozor nad výstavbou silnice první třídy č. 1 Kinkala-Mindouli v Kongu a dohled a dozor nad plánováním a asfaltováním silnice Bouar-Fambélé ve Středoafrické republice, jakož i příprava a monitorování prací v rámci Projektu podpory národního programu zdraví v Demokratické republice Kongo).
   Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že všechny tyto projekty byly dokončeny a schváleny vnitrostátními schvalujícími osobami, příslušné faktury byly uhrazeny a schválený orgány Evropské komise, která dané projekty financovala. Komise však zcela nečekaně začala proplácet faktury pouze částečně. Žalovaná dokonce podle žalobkyně uplatnila blíže nespecifikovanou sankci ve prospěch Evropského rozvojového fondu, aniž vznesla konkrétní námitky. Evropská komise zejména sama svévolně započetla pohledávky společnosti Techniplan na údajné blíže nespecifikované dluhy.
   Žalobkyně se proti tomuto opatření ohradila tím, že zaslala formální výtku podle článku 265 SFEU, v níž Evropskou komisi vyzvala k přijetí aktu či oficiálnímu vyjádření se k žádosti o úhradu a ke skutečné povaze uložených sankcí.
   Žalobkyně na podporu své žaloby tvrdí, že příslušné orgány Evropské komise jednaly v rozporu se zásadami právní jistoty a transparentnosti. Tato okolnost se závažně dotkla subjektivního postavení společnosti Techniplan, která měla právo legitimně očekávat, že s jistotou bude kdykoli a za všech okolností znát svá práva a povinnosti, které pro ni plynou též z unijních právních předpisů.


title: Věc C-259/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 13. května 2013 — Elena Recinto-Pfingsten v. Swiss International Air Lines AG

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 13. května 2013 — Elena Recinto-Pfingsten v. Swiss International Air Lines AG
   (Věc C-259/13)
   2013/C 260/34
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Elena Recinto-Pfingsten

      Žalovaná: Swiss International Air Lines AG

      Předběžná otázka

   Je třeba Dohodu (1) mezi Švýcarskou konfederací a Evropským společenstvím o letecké dopravě ze dne 21. června 1999 ve znění rozhodnutí č. 2/2010 (2) smíšeného výboru Společenství/Švýcarsko pro leteckou dopravu ze dne 26. listopadu 2010 vykládat tak, že nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (3) ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 platí v souladu se svým čl. 3 odst. 1 písm. a) také pro všechny cestující, kteří na letišti ve Švýcarsku nastoupí k letu do třetí země?

      (1)  Dohoda o letecké dopravě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací — Závěrečný akt — Společná prohlášení — Oznámení o vstupu v platnost sedmi dohod se Švýcarskou konfederací v oblastech volný pohyb osob, letecká doprava, přeprava zboží a osob po železnici a silnici, veřejné zakázky, vědecká a technologická spolupráce, vzájemné uznávání posuzování shody a obchod se zemědělskými produkty, Úř. věst. 2002 L 114, s. 73.

      (2)  Rozhodnutí Smíšeného výboru Společenství/Švýcarsko pro leteckou dopravu č. 2/2010 ze dne 26. listopadu 2010 zřízeného na základě Dohody o letecké dopravě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací (Úř. věst. L 347, s. 54).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91(Úř. věst. L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. června 2005 ve věci T-384/03, Reti Televisive Italiane SpA (RTI) proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Rozhodnutí ve věci je bezpředmětné)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/40

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 27. června 2005
   ve věci T-384/03, Reti Televisive Italiane SpA (RTI) proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Rozhodnutí ve věci je bezpředmětné)
   (2005/C 217/89)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci T-384/03, Reti Televisive Italiane SpA (RTI), se sídlem v Římě (Itálie), zastoupená G. Floridiou a R. Floridiou, advokáty, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: O. Montalto a M. Luce Capostagno), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM je Microarea SpA, se sídlem v Janově (Itálie), zastoupená E. Itrim, advokátem, jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. září 2003 (věc R 894/2002-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Reti Televisive Italiane a Microarea SpA, Soud (třetí senát), ve složení M. Jaeger, předseda, J. Azizi a E. Cremona, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 27. června 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Rozhodnutí ve věci je bezpředmětné.

               2)

               Každý účastník ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24.1.2004.


title: Věc C-578/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 17. listopadu 2016 – C. K., H. F. a (nezletilý) A. S. v. Republika Slovinsko

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 17. listopadu 2016 – C. K., H. F. a (nezletilý) A. S. v. Republika Slovinsko
   (Věc C-578/16)
   (2017/C 022/24)
   Jednací jazyk: slovinština

      Předkládající soud

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: C. K., H. F. a (nezletilý) A. S.

      Žalovaná: Republika Slovinsko

      Předběžné otázky

               1)

               Přísluší výklad pravidel týkajících se uplatnění diskrečního ustanovení podle čl. 17 odst. 1 nařízení Dublin III vzhledem k povaze tohoto ustanovení v konečném důsledku soudu členského státu a zbavují tato pravidla soud, proti jehož rozhodnutí nelze podat opravný prostředek, povinnosti předložit věc Soudnímu dvoru na základě čl. 267 třetího pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie?
               Podpůrně, pokud je odpověď na výše uvedenou otázku záporná:

               2)

               Je posouzení okolností podle čl. 3 odst. 2 nařízení Dublin III (v takovém případě, jako je případ, který je předmětem žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce) dostatečné k tomu, aby splňovalo požadavky článku 4 a čl. 19 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie ve spojení s článkem 3 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a článku 33 Ženevské úmluvy?
               V souvislosti s touto otázkou:

               3)

               Vyplývá z výkladu čl. 17 odst. 1 nařízení Dublin III, že členský státe je povinen pro účely zajištění účinné ochrany proti porušování práv podle článku 4 Listiny základních práv Evropské unie povinen v případech, jakým je případ, který je předmětem tohoto řízení o předběžné otázce, uplatnit diskreční ustanovení a že uplatnění tohoto ustanovení zakazuje přemístění žadatele o mezinárodní ochranu do příslušného členského státu, který uznal svou příslušnost v souladu s tímto nařízením?
               Pokud je odpověď na výše uvedenou otázku kladná:

               4)

               Může diskreční ustanovení podle čl. 17 odst. 1 nařízení Dublin III sloužit k tomu, aby se na jeho základě žadatel o mezinárodní ochranu nebo jiná osoba v řízení o přemístění podle tohoto nařízení mohla dovolávat jeho uplatnění, které musí příslušné správní orgány a soudy členského státu posoudit, nebo jsou uvedené správní orgány a soudy povinné zjišťovat uvedené okolnosti ex officio?


title: Věc C-11/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Beroep te Gent (Belgie) dne 18. ledna 2007 – Hans Eckelkamp a další v. Belgische Staat

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Beroep te Gent (Belgie) dne 18. ledna 2007 – Hans Eckelkamp a další v. Belgische Staat
   (Věc C-11/07)
   (2007/C 56/39)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hof van Beroep te Gent
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Hans Eckelkamp a další

      Žalovaný: Belgische Staat
   Předběžná otázka
   Brání článek 12 ve spojení s články 17 a 18 Smlouvy o ES a článek 56 ve spojení s článkem 58 Smlouvy o ES vnitrostátní právní úpravě členského státu, která stanoví, že je-li děděním nabyta nemovitost, která leží v jednom členském státě (stát, kde se nemovitost nachází), vybírá tento stát z hodnoty této nemovitosti daň, přičemž odpočet ve výši hodnoty závazků, jimiž je tato nemovitost zatížena (jako například závazek zajištěný hypoteční plnou mocí ohledně této nemovitosti) sice připouští v tom případě, že zůstavitel bydlel v okamžiku své smrti ve státě, kde se nemovitost nachází, avšak nikoli v tom případě, že zůstavitel v okamžiku své smrti bydlel v jiném členském státě (státě bydliště)?


title: Věc C-86/10: Usnesení předsedy druhého senátu Soudního dvora ze dne 23. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeitsgericht Siegburg — Německo) — Hüseyin Balabán v. Zelter GmbH

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/27

         Usnesení předsedy druhého senátu Soudního dvora ze dne 23. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeitsgericht Siegburg — Německo) — Hüseyin Balabán v. Zelter GmbH
   (Věc C-86/10) (1)

   2011/C 252/52
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


title: Věc T-501/07: Žaloba podaná dne 24. prosince 2007 – RS Arbeitsschutz v. OHIM – RS Components (RS)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/53

         Žaloba podaná dne 24. prosince 2007 – RS Arbeitsschutz v. OHIM – RS Components (RS)
   (Věc T-501/07)
   (2008/C 64/84)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: R. S. Arbeitsschutz Bedarfshandesgesellschaft mbH (Kaltenkirchen, Německo) (zástupce: M. Ivens, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: RS Components Ltd (Corby, Spojené království)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 16. října 2007 oznámené žalobkyni dne 26. října 2007 ve věci R 531/2007-2 a rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 13. února 2007, kterým bylo rozhodnuto o námitkách č. B 902 660.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka Společenství složená ze znaku stylizované rukavice nebo ruky a tučných velkých písmen „RS“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 17 a 25 – přihláška č. 4 113 981

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: RS Components Ltd

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka Společenství „RS“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 17 a 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94.


title: Věc T-20/13 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2014 – Marcuccio v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Důchody a příspěvek v invaliditě — Odchod do důchodu z důvodu invalidity — Výbor pro otázky invalidity — Složení — Jmenování lékařů — Nejmenování druhého lékaře dotyčným úředníkem — Jmenování druhého lékaře předsedou Soudního dvora — Jmenování třetího lékaře společnou dohodou prvního a druhého jmenovaného lékaře — Článek 7 přílohy II služebního řádu — Zamítnutí žaloby v řízení v prvním stupni po vrácení věci Tribunálem“

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2014 – Marcuccio v. Komise
   (Věc T-20/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Důchody a příspěvek v invaliditě - Odchod do důchodu z důvodu invalidity - Výbor pro otázky invalidity - Složení - Jmenování lékařů - Nejmenování druhého lékaře dotyčným úředníkem - Jmenování druhého lékaře předsedou Soudního dvora - Jmenování třetího lékaře společnou dohodou prvního a druhého jmenovaného lékaře - Článek 7 přílohy II služebního řádu - Zamítnutí žaloby v řízení v prvním stupni po vrácení věci Tribunálem“)
   2014/C 282/42
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall, C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, zmocněnci, ve spolupráci A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 6. listopadu 2012, Marcuccio v. Komise (F-41/06 RENV, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v tomto stupni řízení.

      (1)  Úř. věst. C 71, 9.3.2013.


title: Věc T-137/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 28. října 2009 — BCS v. OHIM — Deere (Kombinace zelené a žluté barvy) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Ochranná známka Společenství sestávající z kombinace zelené a žluté barvy — Absolutní důvod pro zamítnutí — Rozlišovací způsobilost získaná užíváním — Článek 7 odst. 3 a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 3 a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009) — Relativní důvod pro zamítnutí — Starší národní nezapsaná ochranná známka sestávající z kombinace zelené a žluté barvy — Článek 8 odst. 4 a čl. 52 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 4 a čl. 53 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009) — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 73 nařízení č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení č. 207/2009) )

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 28. října 2009 — BCS v. OHIM — Deere (Kombinace zelené a žluté barvy)
   (Věc T-137/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Ochranná známka Společenství sestávající z kombinace zelené a žluté barvy - Absolutní důvod pro zamítnutí - Rozlišovací způsobilost získaná užíváním - Článek 7 odst. 3 a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 3 a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009) - Relativní důvod pro zamítnutí - Starší národní nezapsaná ochranná známka sestávající z kombinace zelené a žluté barvy - Článek 8 odst. 4 a čl. 52 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 4 a čl. 53 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009) - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 73 nařízení č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení č. 207/2009)“)
   2009/C 297/29
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: BCS SpA (Miláno, Itálie) (zástupci: M. Franzosi, V. Jandoli a F. Santonocito, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Deere & Company (Wilmington, Spojené státy) (zástupci: J. Gray, solicitor, a A. Tornato, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. ledna 2008 (věc R 222/2007-2), týkajícího se řízení o prohlášení neplatnosti mezi BCS SpA a Deere & Company

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti BCS SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 142, 7.6.2008.


title: Věc F-80/12: Žaloba podaná dne 26. července 2012 — ZZ v. EIT

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/18

         Žaloba podaná dne 26. července 2012 — ZZ v. EIT
   (Věc F-80/12)
   2012/C 319/34
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: L. Levi, A. Blot, advokáti)

      Žalovaný: Evropský inovační a technologický institut (EIT)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o přeložení žalobce na jiné pracovní místo

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí o jmenování žalobce poradcem, které mu bylo oznámeno dne 16. září 2011 a které bylo potvrzeno v aktualizovaném popisu náplně jeho práce oznámeném dne 6. října 2011,

               —

               pokud to bude nezbytné, zrušit implicitní rozhodnutí o zamítnutí jeho stížnosti podané dne 16. prosince 2011

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-225/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sozialgericht Nürnberg (Německo) dne 10. května 2010 — Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro, Dolores Verdun Espinosa jako právní nástupkyně Jose Bernala Fernandeze v. Familienkasse Nürnberg

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sozialgericht Nürnberg (Německo) dne 10. května 2010 — Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro, Dolores Verdun Espinosa jako právní nástupkyně Jose Bernala Fernandeze v. Familienkasse Nürnberg
   (Věc C-225/10)
   ()
   2010/C 221/27
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Sozialgericht Nürnberg

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro, Dolores Verdun Espinosa jako právní nástupkyně Jose Bernala Fernandeze

      Žalovaná: Familienkasse Nürnberg

      Předběžné otázky

               1)

               Je potřeba vykládat ustanovení čl. 77 odst. 2 písm. b) bod i) nařízení (EHS) č. 1408/71 (1) v tom smyslu, že rodinné přídavky pro osoby, které v případě stáří, invalidity nebo pracovního úrazu nebo nemoci z povolání pobírají důchod podle právních předpisů více členských států (tzv. osoby pobírající dva důchody resp. několik důchodů) a jejichž nárok na vyplácení důchodu je založen na právních předpisech bývalého státu, kde pracovaly (vnitrostátní nárok na vyplácení důchodu), nemusí být státem, kde dříve pracovaly, poskytnuty, pokud je ve státě, kde mají bydliště, stanovena sice srovnatelná vyšší dávka, ale která je neslučitelná s jinou dávkou, pro kterou se dotyčná osoba rozhodla na základě možnosti volby?

               2)

               Je potřeba vykládat ustanovení čl. 78 odst. 2 písm. b) bod i) nařízení (EHS) č. 1408/71 v tom smyslu, že rodinné přídavky sirotkovi po zemřelém zaměstnanci nebo osobě samostatně výdělečně činné, kteří podléhali právním předpisům více členských států a u kterých je fiktivní nárok na sirotčí důchod založen na právních předpisech bývalého státu, kde pracovali (potencionální vnitrostátní nárok na vyplácení důchodu), nemusí být státem, kde dříve pracovali, poskytnuty, pokud je ve státě, kde mají bydliště, stanovena sice srovnatelná vyšší dávka, ale která je neslučitelná s jinou dávkou, pro kterou se dotyčná osoba rozhodla na základě možnosti volby?

               3)

               Týká se to také plnění, které spadá do oblasti působnosti ustanovení článku 77 nebo článku 78 nařízení (EHS) č. 1408/71, pokud je tato dávka sice v zásadě stanovena ve státě, kde mají bydliště děti, ale ohledně této dávky není dána žádná možnost volby?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35).


title: Věc T-280/09: Žaloba podaná dne 13. srpna 2010 — Morte Navarro v. Parlament

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/31

         Žaloba podaná dne 13. srpna 2010 — Morte Navarro v. Parlament
   (Věc T-280/09)
   ()
   2010/C 328/53
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: José Carlos Morte Navarro (Zaragoza, Španělsko) (zástupce: J. González Buitrón, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí petičního výboru Evropského parlamentu ze dne 5. května 2009 s číslem 202 660, kterým byla odložena petice č. 1818-08 podaná J. C. Morte Navarrou, rozhodnout, že uvedená petice bude projednána a bude přezkoumána v souladu se zákonným postupem, a uložit žalovanému náhradu nákladů řízení;

               —

               podpůrně k návrhovému žádání uvedenému v předchozím bodě a pro případ, že mu nebude vyhověno, zrušit výše uvedené rozhodnutí ze dne 5. května 2009 a

               —

               uložit petičnímu výboru Evropského parlamentu vydat nové rozhodnutí, kterým bude rozhodnuto o přípustnosti nebo nepřípustnosti petice podané J. C. Morte Navarrou, a uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí petičního výboru Evropského parlamentu ze dne 5. května 2009, kterým byla odložena petice podaná žalobcem, jelikož jednoznačně nespadá do oblasti pravomocí Evropské unie.
   Prostřednictvím uvedené petice žalobce žádal o zahájení šetření ze strany Evropského parlamentu za tím účelem, aby uvedený orgán v souladu s ustanoveními článku 7 Smlouvy o Evropské unii navrhl Radě, aby rozhodla o tom, že španělský stát závažně a trvale porušuje zásady svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod a právního státu, uvedené v čl. 6 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii.
   Na podporu svých návrhových žádání žalobce uvádí, že napadené rozhodnutí není řádně odůvodněno, jelikož mimo tvrzení, že položená otázka zjevně nespadá do oblasti činností Evropské unie, neuvádí žádné argumenty, které by mu umožnily seznámit se s důvody, jež vedly petiční výbor Evropského parlamentu k odložení jeho petice.


title: Věc T-609/15: Žaloba podaná dne 29. října 2015 – Repsol v. OHIM – Basic (BASIC)

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/63

         Žaloba podaná dne 29. října 2015 – Repsol v. OHIM – Basic (BASIC)
   (Věc T-609/15)
   (2016/C 027/81)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Repsol, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. Devaureix, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Basic AG Lebensmittelhandel (Mnichov, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „BASIC“ – Ochranná známka Společenství č. 5 648 159

      Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. srpna 2015, ve věci R 2384/2013-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že je tato žaloba spolu se všemi přiloženými dokumenty a souvisejícími podklady přípustná;

               —

               rozhodl, že jsou přípustné všechny důkazy přiložené k této žalobě;

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Odvolací senát nesprávně posoudil důkazy předložené společností Basic AG, pokud jde o její skutečné užívání názvů společnosti „Basic AG“ a „Basic“ v obchodním styku v Německu;

               —

               napadené rozhodnutí je nesprávně založeno na čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 53 odst. 1 písm. c), jelikož mezi obrazovými ochrannými známkami „basic“ neexistuje nebezpečí záměny. Výraz „basic“ nemá dostatečnou rozlišovací způsobilost;

               —

               mimořádnou ochranu nezapsaných obchodních názvů podle německého známkového práva je třeba v souladu s Římskými smlouvami ze dne 23. března 1957 a judikaturou Společenství vykládat restriktivně.


title: Výmaz věci C-69/04

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/21

         Výmaz věci C-69/04 (1)

   (2005/C 106/43)

      (Jednací jazyk: italština)

   Usnesením ze dne 4. února 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-69/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunále di Civitavecchia): Ligabue Gate Gourmet Roma SpA, v úpadku, proti LSG Sky Chefs SpA, European Avia Service SpA a Abela Italia SpA.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004


title: Věc T-464/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. června 2009 — Impala v. Komise ( Hospodářská soutěž — Spojení podniků — Společný podnik Sony BMG — Zánik předmětu sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/37

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. června 2009 — Impala v. Komise
   (Věc T-464/04) (1)

   („Hospodářská soutěž - Spojení podniků - Společný podnik Sony BMG - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2009/C 205/69
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, mezinárodní sdružení) (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Crosby a J. Golding, solicitors a I. Wekstein, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: X. Lewis a K. Mojzesowicz, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Bertelsmann AG (Gütersloh, Německo) (zástupci: P. Chappatte a J. Boyce, solicitors); Sony BMG Music Entertainment BV (Vianen, Nizozemsko), a Sony Corporation of America (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: N. Levy, barrister, R. Snelders a T. Graf, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2005/188/ES ze dne 19. července 2004, prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem a s Dohodou o EHP (věc č. COMP/M.3333-Sony/BMG) (Úř. věst. 2005, L 62, s. 30)

      Výrok

               1)

               Již není namístě o této žalobě rozhodovat.

               2)

               Každá účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení vzniklé jak v řízení před Soudem, tak Soudním dvorem.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.


title: Věc C-111/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 29. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Regeringsrätten – Švédsko) – Aktiebolaget NN v. Skatteverket (Šestá směrnice o DPH — Dodání zboží — Článek 8 odst. 1 písm. a) — Kabel z optických vláken spojující dva členské státy, který se zčásti nachází mimo území Společenství — Daňová pravomoc každého členského státu omezená na délku kabelu instalovaného na jeho území — Nezdanění části nacházející se ve výlučné ekonomické zóně, na kontinentálním šelfu a na volném moři)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 29. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Regeringsrätten – Švédsko) – Aktiebolaget NN v. Skatteverket
   (Věc C-111/05) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Dodání zboží - Článek 8 odst. 1 písm. a) - Kabel z optických vláken spojující dva členské státy, který se zčásti nachází mimo území Společenství - Daňová pravomoc každého členského státu omezená na délku kabelu instalovaného na jeho území - Nezdanění části nacházející se ve výlučné ekonomické zóně, na kontinentálním šelfu a na volném moři)
   (2007/C 96/10)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Regeringsrätten
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Aktiebolaget NN

      Žalovaná: Skatteverket
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Regeringsrätten – Výklad čl. 8 odst. 1 písm. a) a čl. 9 odst. 1 a 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) – Místo zdanitelného plnění – Dodání a položení podmořského kabelu z optických vláken mezi dvěma členskými státy, zčásti také v oblasti, jež není součástí území žádného státu
   Výrok

               1)

               Plnění spočívající v dodání a položení kabelu z optických vláken spojujícího dva členské státy, který se zčásti nachází mimo území Společenství, musí být považováno za dodání zboží ve smyslu čl. 5 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 2002/93/ES ze dne 3. prosince 2002, pokud je patrné, že kabel bude poté, co dodavatel provede zkoušky funkčnosti, převeden na zákazníka, který jím bude moci nakládat jako vlastník, že cena samotného kabelu představuje zjevně větší část celkových nákladů zmíněného plnění a že služby dodavatele se omezí na položení kabelu, aniž by byla změněna povaha kabelu nebo aniž by byl tento kabel přizpůsoben zvláštním potřebám zákazníka.

               2)

               Článek 8 odst. 1 písm. a) šesté směrnice 77/388 musí být vykládán v tom smyslu, že pravomoc zdanit dodání a položení kabelu z optických vláken spojujícího dva členské státy, který se zčásti nachází mimo území Společenství, přísluší každému členskému státu poměrně podle délky kabelu, která se nachází na jeho území, a to jak pokud jde o cenu samotného kabelu a dalšího materiálu, tak co se týče nákladů na služby spojené s položením tohoto kabelu.

               3)

               Článek 8 odst. 1 písm. a) šesté směrnice 77/388, ve vzájemném spojení s čl. 2 bodem 1 a článkem 3 této směrnice, musí být vykládán v tom smyslu, že dodání a položení kabelu z optických vláken spojujícího dva členské státy není předmětem DPH, pokud jde o část plnění, která je uskutečněna ve výlučné ekonomické zóně, na kontinentálním šelfu a na volném moři.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2005.


title: Věc T-464/16 P: Usnesení Tribunálu ze dne 19. července 2017 – HI v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Projekt financovaný Unií — Střet zájmů — Disciplinární řízení — Sankce spočívající v přeřazení do nižší platové třídy — Zamítnutí žaloby v prvním stupni — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/31

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. července 2017 – HI v. Komise
   (Věc T-464/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Projekt financovaný Unií - Střet zájmů - Disciplinární řízení - Sankce spočívající v přeřazení do nižší platové třídy - Zamítnutí žaloby v prvním stupni - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   (2017/C 300/38)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: HI (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupkyně: C. Ehrbar a F. Simonetti, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (samosoudce) ze dne 10. června 2016, HI v. Komise (F-133/15, EU:F:2016:127), znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zčásti odmítá a zčásti zamítá.

               2)

               HI ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 371, 10. 10. 2016.


title: Věc F-78/11: Žaloba podaná dne 1. srpna 2011 — ZZ v. Evropská centrální banka

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/30

         Žaloba podaná dne 1. srpna 2011 — ZZ v. Evropská centrální banka
   (Věc F-78/11)
   2011/C 319/64
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o rozvázání smlouvy žalobce z důvodu disciplinárního řízení, které bylo ukončeno udělením písemné důtky.

      Návrhová žádání žalobce

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Výkonné rady ECB ze dne 20. května 2011, přijaté dne 23. května 2011, kterým byla rozvázána smlouva žalobce s účinkem od 31. října 2011;

               —

               uložil náhradu majetkové újmy žalobce od 31. října 2011;

               —

               uložil náhradu morální újmy žalobce vyčíslené na 10 000 eur;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-156/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Salzburg (Rakousko) dne 30. března 2012 — GREP GmbH v. Freistaat Bayern

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Salzburg (Rakousko) dne 30. března 2012 — GREP GmbH v. Freistaat Bayern
   (Věc C-156/12)
   2012/C 194/14
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landesgericht Salzburg

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Freistaat Bayern

      Odpůrkyně: GREP GmbH

      další účastník řízení: Revisor beim Landesgericht Salzburg

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat čl. 51 odst. 1 první větu Listiny základních práv Evropské unie tak, že do působnosti Listiny spadá i řízení o prohlášení vykonatelnosti rozhodnutí, která byla v členském státě přijata na základě článku 38 a násl. nařízení (ES) č. 44/2001 (1)?

               2)

                           a)

                           V případě kladné odpovědi, obsahuje zásada účinné soudní ochrany, jak je zakotvena v článku 47 Listiny, nárok na zproštění povinnosti platit náklady řízení, zejména paušální poplatek, který se má zaplatit při podání odvolání, nebo poplatky za právní služby advokáta v řízení uvedeném v otázce 1?

                           b)

                           Platí to i pro exekuční řízení, které má být provedeno podle vnitrostátního práva, nebo alespoň pro souběžné odvolací řízení, které se týká povolení exekuce, pokud vnitrostátní soud v jednom usnesení současně rozhodl o návrhu na prohlášení vykonatelnosti i o povolení exekuce?

               3)

               Vyplývá nárok na poskytnutí právní pomoci ve výše uvedeném smyslu, nebo případně podpůrně, z čl. 43 odst. 1 nařízení (ES) č. 44/2001 nebo z čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP), pokud vnitrostátní právo pro podání příslušného opravného prostředku (konkrétně odvolání) stanoví povinné zastoupení advokátem?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 1)


title: Věc T-433/09: Žaloba podaná dne 29. října 2009 — TTNB v. OHIM — March (Tila March)

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/40

         Žaloba podaná dne 29. října 2009 — TTNB v. OHIM — March (Tila March)
   (Věc T-433/09)
   2009/C 312/66
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: TTNB SARL (zástupce: J.-M. Moiroux, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Juan Carmen March (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. srpna 2009 ve věci R1538/2008-2 a povolit zápis přihlašované ochranné známky;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Tamara Taichman, právní předchůdkyně žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Tila March“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 18 a 25 — přihláška č. 5 402 722

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Carmen March Juan

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská slovní ochranná známka „CARMEN MARCH“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 18, 24, 25, 35 a 38; námitka směřovala proti zápisu pro výrobky zařazené do tříd 3, 18 a 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009), jelikož neexistuje nebezpečí záměny kolidujících ochranných známek.


title: Věc C-295/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Vyriausiasis Administracinis Teismas (Litevská republika) dne 15. června 2010 — Genovaitė Valčiukienė, Julija Pekelienė, organizace veřejného zájmu „Litevské zelené hnutí“ , Petras Girinskis a Laurynas Arimantas Lašas v. Okresní magistrát Pakruojis, Centrum pro veřejné zdraví v Šiauliai a Krajský úřad na ochranu životního prostředí v Šiauliai

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Vyriausiasis Administracinis Teismas (Litevská republika) dne 15. června 2010 — Genovaitė Valčiukienė, Julija Pekelienė, organizace veřejného zájmu „Litevské zelené hnutí“, Petras Girinskis a Laurynas Arimantas Lašas v. Okresní magistrát Pakruojis, Centrum pro veřejné zdraví v Šiauliai a Krajský úřad na ochranu životního prostředí v Šiauliai
   (Věc C-295/10)
   ()
   2010/C 221/47
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos Vyriausiasis Administracinis Teismas (Nejvyšší správní soud Litvy)

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Genovaitė Valčiukienė, Julija Pekelienė, organizace veřejného zájmu „Litevské zelené hnutí“, Petras Girinskis a Laurynas Arimantas Lašas

      Žalovaní: Okresní magistrát Pakruojis, Centrum pro veřejné zdraví v Šiauliai a Krajský úřad na ochranu životního prostředí v Šiauliai

      Další účastníci v řízení: soukromé společnosti „Sofita“ a „Oltas“, úřad guvernéra kraje Šiauliai, Rimvydas Gasparavičius a Rimantas Pašakinskas

      Předběžné otázky

               1)

               Může být určení, že strategické posouzení vlivů na životní prostředí nemusí být provedeno v případě dokumentů vztahujících se k územnímu plánování na místní úrovni, v jejichž podrobných závěrech je zmíněn pouze jeden předmět hospodářské činnosti, obsažené v právních předpisech Litevské republiky, mimo jiné v bodě 3.4 vyhlášky vlády Litevské republiky č. 967 ze dne 18. srpna 2004„o schválení plánu upravujícího postup pro strategické posuzování vlivů plánů a programů na životní prostředí“, považováno za stanovení druhů plánů a programů ve smyslu čl. 3 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí? (1)

               2)

               Jsou ustanovení vnitrostátního práva použitelná v projednávané věci, která stanoví, že, aniž by byl v každém zvláštním případě určen potenciální významný vliv na životní prostředí, nemusí být provedeno strategické posouzení vlivů dokumentů územního plánování vztahujících se k menším pozemkům na místní úrovni jako jsou ty, o které jde v projednávané věci, na životní prostředí pouze z toho důvodu, že je v těchto dokumentech uveden pouze jeden předmět hospodářské činnosti, slučitelná s požadavky čl. 3 odst. 2 písm. a), čl. 3 odst. 3 a čl. 3 odst. 5 směrnice 2001/42?

               3)

               Je třeba ustanovení směrnice 2001/42, včetně jejího čl. 11 odst. 1, vykládat v tom smyslu, že za takových okolností jako jsou okolnosti v projednávané věci, kdy bylo posouzení vlivů na životní prostředí provedeno podle směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (2), se požadavky směrnice 2001/42 nepoužijí?

               4)

               Spadá směrnice 85/337 do působnosti čl. 11 odst. 2 směrnice 2001/42?

               5)

               Je-li odpověď na otázku 4 kladná, znamená skutečnost, že bylo provedeno posouzení podle směrnice 85/337, že by povinnost provést posouzení vlivů na životní prostředí podle požadavků směrnice 2001/42 v takové situaci jako je situace v projednávané věci byla považována za opakované posouzení podle čl. 11 odst. 2 směrnice 2001/42?

               6)

               Je-li odpověď na otázku 5 kladná, ukládá směrnice 2001/42, včetně jejího čl. 11 odst. 2, členským státům povinnost stanovit ve vnitrostátním právu podmínky pro koordinované a společné postupy upravující posouzení, které je třeba provést podle požadavků směrnice 2001/42 a směrnice 85/337, aby bylo zabráněno opakovanému posuzování?

      (1)  Úř. věst. L 197, s. 30.

      (2)  Úř. věst. L 175, s. 40.


title: Věc T-24/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. března 2010 — Weldebräu v. OHIM — Kofola Holding (Tvar láhve se šroubovitým hrdlem) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství — Tvar láhve se šroubovitým hrdlem — Starší trojrozměrná ochranná známka Společenství sestávající z tvaru láhve se šroubovitým hrdlem — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/41

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. března 2010 — Weldebräu v. OHIM — Kofola Holding (Tvar láhve se šroubovitým hrdlem)
   (Věc T-24/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství - Tvar láhve se šroubovitým hrdlem - Starší trojrozměrná ochranná známka Společenství sestávající z tvaru láhve se šroubovitým hrdlem - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 113/64
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Weldebräu GmbH & Co. KG (Plankstadt, Německo) (zástupce: W. Göpfert, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Kofola Holding a.s. (Ostrava, Česká republika) (zástupci: S. Hejdová a R. Charvát, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. listopadu 2007 (věc R 1096/2006-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Weldebräu GmbH & Co. KG a Kofola Holding a.s.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Weldebräu GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc F-27/10: Žaloba podaná dne 5. května 2010 — Begue a další v. Komise

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/58

         Žaloba podaná dne 5. května 2010 — Begue a další v. Komise
   (Věc F-27/10)
   2010/C 179/101
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Christian Begue (Marcy, Francie) a další (zástupce: A. Woimant, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým se žalobcům zamítá zaplacení se zpětným účinkem zvláštních příplatků stanovených v článku 56b služebního řádu.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí (č. R/467/09) přijaté orgánem oprávněným k uzavírání smluv (OOUS), kterým byly zamítnuty „stížnosti“ žalobců proti rozhodnutí o zamítnutí ze dne 3. září 2009 týkajícího se žádosti o zaplacení se zpětným účinkem zvláštních příplatků stanovených v článku 56b služebního řádu úředníků;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-198/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  30. května 2006  – Bank Austria Creditanstalt v. Komise ( Hospodářská soutěž — Správní řízení — Zveřejnění rozhodnutí konstatujícího porušení článku 81 ES a ukládajícího pokuty — Stanovení aktivních a pasivních úrokových sazeb rakouskými bankami ( klub Lombard ) — Zamítnutí žádosti o vypuštění některých pasáží )

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/31

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. května 2006 – Bank Austria Creditanstalt v. Komise
   (Věc T-198/03) (1)

   („Hospodářská soutěž - Správní řízení - Zveřejnění rozhodnutí konstatujícího porušení článku 81 ES a ukládajícího pokuty - Stanovení aktivních a pasivních úrokových sazeb rakouskými bankami (,klub Lombard') - Zamítnutí žádosti o vypuštění některých pasáží“)
   (2006/C 178/57)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bank Austria Creditanstalt AG (Vídeň, Rakousko) (zástupci: C. Zschocke a J. Beninca, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně S. Rating, zmocněnec, poté A. Bouquet, zmocněnec, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a U. Zinsmeisterem, advokáty)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí úředníka pro slyšení Komise ze dne 5. května 2003 o zveřejnění nedůvěrného znění rozhodnutí Komise ze dne 11. června 2002 ve věci COMP/36.571/D-l – Rakouské banky („klub Lombard“).
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9.2003.


title: Věc C-658/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 19. prosince 2016 – Elliot International Lp a další v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 19. prosince 2016 – Elliot International Lp a další v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Věc C-658/16)
   (2017/C 121/17)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Elliot International Lp, The Liverpool Limited Partnership, Elliot Associates L.P.

      Žalovaná: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Předběžná otázka

   Brání čl. 5 odst. 4 první a druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí (1), s ohledem na obecné zásady stanovené v čl. 3 odst. 1 téže směrnice, jakož i na správné použití obecných zásad ochrany legitimního očekávání, proporcionality, rozumného uvážení, transparentnosti a zákazu diskriminace, takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 106 odst. 3 písm. d) bod 2) legislativního nařízení č. 58 ze dne 24. února 1998 (úplné znění předpisů v oblasti finančního zprostředkování podle článků 8 a 21 zákona č. 52 ze dne 6. února 1996), ve znění pozdějších předpisů, a článek 47 g rozhodnutí Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob č. 11971 ze dne 14. května 1999 (prováděcí nařízení k legislativnímu nařízení č. 58 ze dne 24. února 1998 o emitentech), ve znění pozdějších předpisů, v rozsahu, ve kterém se uvedená ustanovení při oprávnění Consob k navýšení nabídky převzetí podle uvedeného článku 106, pokud je splněna podmínka, že došlo ke koluzní dohodě mezi předkladatelem nabídky nebo osobami jednajícími ve shodě s ním a jedním nebo více prodávajícími, omezují na odkaz na kritérium „zjištěné ceny“, aniž by specifikovala parametry a kritéria tohoto zjišťování?

      (1)  Úř. věst. L 142, s. 12; Zvl. vyd. 17/02, s. 20.


title: Věc F-26/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 9. července 2010 — Potoms a Scillia v. Parlament

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/76

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 9. července 2010 — Potoms a Scillia v. Parlament
      (Věc F-26/07) (1)

      ()
      (2010/C 288/146)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007, s. 37.


title: Věc T-418/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2007 – La Mer Technology v. OHIM – Laboratoires Goëmar (LA MER) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství LA MER — Starší národní slovní ochranná známka LABORATOIRE DE LA MER — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Skutečné užívání ochranné známky — Článek 43 odst. 1 a 2 nařízení č. 40/94 (ES) — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 )

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/44

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2007 – La Mer Technology v. OHIM – Laboratoires Goëmar (LA MER)
   (Věc T-418/03) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství LA MER - Starší národní slovní ochranná známka LABORATOIRE DE LA MER - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 43 odst. 1 a 2 nařízení č. 40/94 (ES) - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94“)
   (2007/C 269/79)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: La Mer Technology, Inc. (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: původně V. von Bomhard, A. Renck a A. Pohlmann, poté V. von Bomhard a A. Renck, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: Laboratoires Goëmar (Saint-Malo, Francie) (zástupci: E. Baud a S. Strittmatter, advokáti)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. října 2003 (věc R 814/2000-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Laboratoires Goëmar a La Mer Technology, Inc.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost La Mer Technology, Inc. ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společností Laboratoires Goëmar.

      (1)  Úř. věst. C 47, 21.2.2004.


title: Věc C-159/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 30. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/35

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 30. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-159/07) (1)

   (2007/C 297/70)

      Jednací jazyk: portugalština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Věc T-163/04: Žaloba podaná dne 30. dubna 2004 Michaelem Schäferem proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/18

         Žaloba podaná dne 30. dubna 2004 Michaelem Schäferem proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-163/04)
   (2004/C 251/35)
   Jednací jazyk: určen podle čl. 131 odst. 2 jednacího řádu – Jazyk, ve kterém byla vypracována žaloba: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 30. dubna 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Michaelem Schäferem, s bydlištěm v Bergisch-Gladbach (Německo), zastoupeným I. Reese, advokátkou.
   Druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem byla KoKa Verwaltung GmbH, Hamburg (Německo).
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               změnil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu ze dne 12. prosince 2003 v tom smyslu, že odvolacímu úřadu bude uložena náhrada výdajů a nákladů žalobce v řízení o navrácení do původního stavu a v odvolacím řízení;

               —

               podpůrně, změnil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu v tom smyslu, že bude KoKA Verwaltung GmbH uložena náhrada výdajů a nákladů žalobce v řízení o navrácení do původního stavu a v odvolacím řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Žalobce přihlásil dne 26. prosince 2000 obrazovou ochrannou známku „Mike'sMeals on Wheels“ jako ochrannou známku Společenství pro služby zařazené do tříd 35 a 42 u Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu. KoKa Verwaltung GmbH proti tomuto podala námitky kvůli nebezpečí záměny s jejími staršími německými zápisy, totiž zápisy obrazové ochranné známky „MIKE'S SANDWICH MARKET“ a slovní ochranné známky „MIKE“.
   Úřad tyto námitky zamítl a uložil účastníku, který námitky vznesl, náhradu nákladů řízení. Proti tomuto rozhodnutí podala namítající žádost o navrácení do původního stavu. Navíc podala odvolání a žádala, aby napadené rozhodnutí bylo v plném rozsahu zrušeno a řízení až do rozhodnutí o žádosti o navrácení do původního stavu pozastaveno.
   Rozhodnutím ze dne 16. června 2003 vyhovělo námitkové oddělení žádosti o navrácení do původního stavu a zahájilo znovu námitkové řízení.
   Odvolací senát rozhodl napadeným rozhodnutím, že se odvolání stalo bezpředmětným. Odvolací řízení bylo tedy zastaveno a poplatek za něj byl vrácen zpět. Odvolací senát dále rozhodl, že každý z účastníků ponese své výdaje a náklady v odvolacím řízení.
   Žalobce svou žalobou napadá rozhodnutí o nákladech řízení. Uplatňuje, že Úřad v případě zastavení řízení nevykonal své uvážení podle čl. 81 odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 věcně správně. Žalobce nezadal žádnou příčinu k tomu, aby odvolací řízení muselo být zahájeno a provedeno. Příčinou odvolacího řízení bylo na jedné straně špatné směrovací číslo na hlavičce dopisu Úřadu a na druhé straně vyčerpání lhůty ze strany účastníka, jež podal odvolání, až v poslední minutě. Obě možné příčiny pro řízení o navrácení do původního stavu a odvolací řízení leží mimo oblast vlivu žalobce. Článek 81 nařízení (ES) č. 40/94 umožňuje Úřadu rozhodnout o nákladech řízení dle vlastního uvážení. Toto uvážení zahrnuje rozhodnutí o nákladech řízení k tíži Úřadu. To, že nedostane žádné odškodnění za své náklady a výdaje, porušuje dále základní práva žalobce.


title: Věc C-38/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nyíregyházi Törvényszék (Maďarsko) dne 26. ledna 2012 — Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nyíregyházi Törvényszék (Maďarsko) dne 26. ledna 2012 — Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Věc C-38/12)
   2012/C 126/08
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Nyíregyházi Törvényszék

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság

      Žalovaný: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 143b odst. 4 a 5 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 (1) vykládat v tom smyslu, že pro rok 2008 vylučuje z režimu jednotné platby na plochu (RJPP) financovaného z Evropského zemědělského záručního fondu okraje (svahy) protipovodňových hrází a valů i v případě, že ke dni 30. června 2003 a později byly na nich umístěné pastviny udržovány v dobrém stavu pravidelným sečením a využíváním k pasení dobytka a jedná se o plochy udržované v dobrém zemědělském stavu?

               2)

               Je třeba čl. 143b odst. 4 a 5 nařízení (ES) č. 1782/2003 vykládat v tom smyslu, že vylučuje z podpor na plochu plochy s druhořadým zemědělským využitím?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Úř. věst. L 270, s. 1; Zvl. vyd. 03/40, s. 269).


title: Věc C-314/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana ze dne 12. července 2004 ve věci R. M. Torres Aucejo proti Fondo de Garantía Salarial

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana ze dne 12. července 2004 ve věci R. M. Torres Aucejo proti Fondo de Garantía Salarial
   (Věc C-314/04)
   (2004/C 228/65)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana ze dne 12. července 2004 ve věci R. M. Torres Aucejo proti Fondo de Garantía Salarial, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 26. července 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o stejných otázkách jako ve věci C-520/03 (1).

      (1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004.


title: Věc C-275/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 1. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království) – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited v. TVCatchup Limited, TVCatchup (UK) Limited, Media Resources Limited „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2001/29/ES — Harmonizace určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti — Článek 9 — Přístup ke kabelu vysílacích služeb — Pojem ‚kabel‘ — Další přenos vysílání poskytovatelů komerčního televizního vysílání třetí stranou prostřednictvím internetu — ‚Live streaming‘“

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 1. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království) – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited v. TVCatchup Limited, TVCatchup (UK) Limited, Media Resources Limited
   (Věc C-275/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2001/29/ES - Harmonizace určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti - Článek 9 - Přístup ke kabelu vysílacích služeb - Pojem ‚kabel‘ - Další přenos vysílání poskytovatelů komerčního televizního vysílání třetí stranou prostřednictvím internetu - ‚Live streaming‘“)
   (2017/C 121/03)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited

      Žalovaná: TVCatchup Limited, TVCatchup (UK) Limited, Media Resources Limited

      Za přítomnosti: The Secretary of State for Business, Innovation and Skills a Virgin Media Limited,

      Výrok

   Článek 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti, a konkrétně pojem „přístup ke kabelu vysílacích služeb“, musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, která stanoví, že v případě, kdy jsou díla vysílaná na televizních kanálech podléhajících veřejnoprávním povinnostem ihned dále pomocí kabelu, a to případně i prostřednictvím internetu, přenášena v oblasti jejich původního vysílání, nedochází k porušení autorského práva, nespadá pod uvedené ustanovení a není tímto ustanovením dovolena.

      (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2015.


title: Věc T-405/08: Žaloba podaná dne 18. září 2008 – SPAR Österreichische Warenhandel v. Komise

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/32

         Žaloba podaná dne 18. září 2008 – SPAR Österreichische Warenhandel v. Komise
   (Věc T-405/08)
   (2009/C 6/66)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: SPAR Österreichische Warenhandels-AG (zástupci: A.-H. Bischke, S. Brack a D. Bräunlich, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí žalované ze dne 23. června 2008;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně podává žalobu proti rozhodnutí Komise ze dne 23. června 2008 ve věci COMP/M.5047 – REWE/ADEG, kterým Komise povolila společnosti Billa AG, podniku patřícímu do německé skupiny REWE-Gruppe, získání výlučné kontroly nad ADEG Österreich Handelsaktiengesellschaft. Žalobkyně uplatňuje, že Komise neměla podle čl. 6 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (1) povolit řízení o spojení, protože nabídnuté závazky nebyly dostatečné, aby odstranily podle jejího názoru existující pochybnosti týkající se hospodářské soutěže.
   K odůvodnění své žaloby uvádí žalobkyně dva žalobní důvody.
   Zaprvé žalobkyně namítá porušení čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 139/2004, protože Komise v rozporu s právem nezahájila hlavní posuzovací řízení (fáze II), nýbrž záměr spojení REWE/ADEG povolila za stanovených podmínek ve fázi I. Komise dostatečně nepřezkoumala dopady záměru spojení na hospodářskou soutěž a také proto podcenila značné hospodářsko-soutěžní pochybnosti proti záměru spojení. Porušení konkrétně spočívá v následujících zjevných nesprávných posouzeních.

               —

               Komise podcenila hospodářsko-soutěžní dopady záměru na trh v celém Rakousku tím, že nesprávně vycházela z řady zůstávajících soutěžitelů, a že podcenila soutěžní potenciál ADEG.

               —

               Nesprávně zjistila a posoudila postavení účastníků řízení na trhu jak na regionální, tak i na lokální úrovni.

               —

               Závazky, které Komise akceptovala, nejsou způsobilé k tomu, aby odstranily hospodářsko-soutěžní pochybnosti, protože byly posouzeny na chybném základě.

               —

               Komise hospodářsko-soutěžní dopady na trhy zaměstnanosti nesprávně zjistila a také nesprávně posoudila.

         Zadruhé, Komise během řízení o kontrole spojování porušila podstatné formální náležitosti. Porušila právo žalobkyně, jakož i členských států být vyslechnut, protože poslední nabídku závazků účastníků řízení nepodrobila otestování na trhu ani ji nezaslala členským státům. Krom toho své rozhodnutí nedostatečně odůvodnila.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40).


title: Věc C-53/04: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Genova – Itálie) – Cristiano Marrosu, Gianluca Sardino v. Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate (Směrnice 1999/70/ES — Ustanovení 1 písm. b) a ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou — Vznik pracovního poměru na dobu neurčitou v případě porušení předpisů upravujících po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou — Možnost výjimky v případě pracovních smluv ve veřejné správě)

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/1

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Genova – Itálie) – Cristiano Marrosu, Gianluca Sardino v. Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate
   (Věc C-53/04) (1)

   (Směrnice 1999/70/ES - Ustanovení 1 písm. b) a ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou - Vznik pracovního poměru na dobu neurčitou v případě porušení předpisů upravujících po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou - Možnost výjimky v případě pracovních smluv ve veřejné správě)
   (2006/C 281/01)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale di Genova
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Cristiano Marrosu, Gianluca Sardino

      Žalovaná: Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunale di Genova (Itálie) – Výklad směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43) – Vznik pracovního poměru na dobu neurčitou v případě porušení předpisů upravujících po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou – Možnost výjimky v případě pracovních smluv ve veřejné správě
   Výrok
   Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřená dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládána v tom smyslu, že v zásadě nebrání vnitrostátní právní úpravě, která v případě zneužití vyplývajícího z použití po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou zaměstnavatelem ve veřejné správě vylučuje, aby byly tyto smlouvy nebo poměry změněny na pracovní smlouvy nebo poměry na dobu neurčitou i přesto, že taková změna je stanovena, pokud jde o pracovní smlouvy nebo poměry uzavřené se zaměstnavatelem v soukromém sektoru, jestliže tato právní úprava obsahuje jiné účinné opatření, jehož účelem je zabránit a případně sankcionovat zneužití po sobě jdoucích smluv na dobu určitou zaměstnavatelem ve veřejné správě.

      (1)  Úř. věst. C 85, 3.4.2004.


title: Věc C-630/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2015 společností Novartis Europharm Ltd proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 15. září 2015 ve věci T-67/13, Novartis Europharm Ltd v. Evropská komise

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/40

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2015 společností Novartis Europharm Ltd proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 15. září 2015 ve věci T-67/13, Novartis Europharm Ltd v. Evropská komise
   (Věc C-630/15 P)
   (2016/C 038/54)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Novartis Europharm Ltd (zástupkyně: C. Schoonderbeek, avocate)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Hospira UK Ltd

      Návrhová žádání

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž Tribunál zamítl žalobu na neplatnost ve věci T-67/13,

               —

               vrátil v případě potřeby věc zpět Tribunálu a případně

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Ve své žalobě na neplatnost podané ve věci T-67/13 se Novartis domáhala toho, aby Tribunál zrušil prováděcí rozhodnutí Komise C(2012) 8605 final ze dne 19. listopadu 2012, kterým se uděluje registrace v souladu s nařízením (ES) č. 726/2004 (1) humánnímu léčivému přípravku „Zoledronic acid Hospira – Kyselina zoledronová“, neboť toto rozhodnutí porušuje výlučná práva Novartis týkající se údajů o léčivém přípravku Aclasta podle čl. 13 odst. 4 nařízení (ES) č. 2309/93 (2) ve spojení s čl. 14 odst. 11 a článkem 89 nařízení (ES) č. 726/2004 a čl. 6 odst. 1 směrnice 2001/83/ES (3). Napadeným rozsudkem byla žaloba na neplatnost zamítnuta.
   Na podporu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál se dopustil nesprávného právního, když nesprávně vyložil čl. 6 odst. 1 směrnice 2001/83/ES, který zakotvuje koncept globální registrace, a když neposkytl odpovídající odůvodnění napadeného rozsudku.
   V tomto ohledu navrhovatelka tvrdí, že napadený rozsudek vychází z nesprávného pochopení znění a účelu čl. 6 odst. 1 směrnice 2001/83/ES a právního rámce pro registraci nových léčebných indikací a z nesprávného předpokladu, že výklad čl. 6 odst. 1 směrnice 2001/83/ES navrhovaný navrhovatelkou by usnadnil manipulaci a obcházení ochrany údajů a prodloužil na neurčito ochranu údajů pro referenční léčivé přípravky.
   Zadruhé, navrhovatelka tvrdí, že závěr Tribunál, podle něhož se čl. 6 odst. 1 směrnice 2001/83/ES uplatní na Aclastu, neboť tento léčivý přípravek mohl být registrován jako varianta či rozšíření léčivého přípravku Zometa, je v rozporu se zásadou právní jistoty a demotivoval by farmaceutické společnosti od investování do výzkumu a vývoje nové léčby, takže není v zájmu veřejného zdraví.
   Na základě tohoto nesprávného výkladu čl. 6 odst. 1 směrnice 2001/83/ES Tribunál neuznal, že prováděcí nařízení komise porušuje práva Novartis na ochranu údajů týkajících se Aclasty podle čl. 13 odst. 4 nařízení 2309/93 ve spojení s čl. 14 odst. 11 a článkem 89 nařízení 726/2004, takže prováděcí nařízení Komise musí být z tohoto důvodu zrušeno.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 136, s. 1; Zvl. vyd. 13/34, s. 229).

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 2309/93 ze dne 22. července 1993 ze dne 22. července 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci a dozor nad humánními a veterinárními léčivými přípravky a kterým se zakládá Evropská agentura pro hodnocení léčivých přípravků (Úř. věst. L 214, s. 1; Zvl. vyd. 13/12, s. 151).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69).


title: Věc F-64/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 7. června 2011 — Mantzouratos v. Parlament ( „Veřejná služba — Úředníci — Povyšování — Povyšovací řízení 2009 — Rozhodnutí o nepovýšení — Přípustnost námitky protiprávnosti — Srovnávací přezkum zásluh — Zjevně nesprávné posouzení“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/40

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 7. června 2011 — Mantzouratos v. Parlament
   (Věc F-64/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Povyšování - Povyšovací řízení 2009 - Rozhodnutí o nepovýšení - Přípustnost námitky protiprávnosti - Srovnávací přezkum zásluh - Zjevně nesprávné posouzení)
   2011/C 232/71
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Andreas Mantzouratos (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: V. Montebello-Demogeot a K. Zejdová, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žádost o zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu nepovýšit žalobce do platové třídy AD 13 v povyšovacím řízení 2009, jakož i rozhodnutí povýšit do této třídy úředníky, kteří získali méně bodů za zásluhy než žalobce

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.10.2010. s. 33.


title: Věc C-115/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeitsgericht Berlin – Německo) – Annette Radke v. Achterberg Service GmbH & Co KG

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/38

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeitsgericht Berlin – Německo) – Annette Radke v. Achterberg Service GmbH & Co KG
   (Věc C-115/06) (1)

   (2006/C 294/76)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Věc T-28/06: Žaloba podaná dne  24. ledna 2006  – RheinfelsQuellen H. Hövelmann v. OHIM

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/33

         Žaloba podaná dne 24. ledna 2006 – RheinfelsQuellen H. Hövelmann v. OHIM
   (Věc T-28/06)
   (2006/C 86/67)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG (Duisburg, Německo) (zástupci: W. Kellenter a A. Lambrecht, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. listopadu 2005 ve věci R 1179/2004-2;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení žalobkyně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN“ pro výrobky zařazené ve třídách 32 a 33 – přihláška č. 2 806 875
   Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky k zápisu
   Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 40/94, neboť ochranná známka není výlučně složena z popisných údajů a rovněž jí nechybí požadovaná rozlišovací způsobilost.


title: Věc C-60/15 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. července 2017 – Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Právo na přístup k dokumentům v držení orgánů Evropské unie — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Výjimky z práva na přístup — Článek 4 odst. 3 první pododstavec — Ochrana rozhodovacího procesu těchto orgánů — Životní prostředí — Aarhuská úmluva — Nařízení (ES) č. 1367/2006 — Článek 6 odst. 1 — Veřejný zájem na zpřístupnění informací o životním prostředí — Informace, které německé orgány předaly Evropské komisi, týkající se zařízení nacházejících se na německém území, na něž se vztahují unijní právní předpisy o systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů — Částečné odmítnutí přístupu“

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/2

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. července 2017 – Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH v. Evropská komise
   (Věc C-60/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Právo na přístup k dokumentům v držení orgánů Evropské unie - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Výjimky z práva na přístup - Článek 4 odst. 3 první pododstavec - Ochrana rozhodovacího procesu těchto orgánů - Životní prostředí - Aarhuská úmluva - Nařízení (ES) č. 1367/2006 - Článek 6 odst. 1 - Veřejný zájem na zpřístupnění informací o životním prostředí - Informace, které německé orgány předaly Evropské komisi, týkající se zařízení nacházejících se na německém území, na něž se vztahují unijní právní předpisy o systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Částečné odmítnutí přístupu“)
   (2017/C 293/02)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (zástupci: S. Altenschmidt a P.-A. Schütter, Rechtsanwälte)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: H. Krämer, F. Clotuche-Duvieusart a P. Mihaylova, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 11. prosince 2014, Saint-Gobain Glass Deutschland v. Komise (T-476/12, nezveřejněný, EU:T:2014:1059), se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Komise ze dne 17. ledna 2013, kterým byl odepřen úplný přístup k seznamu předanému Spolkovou republikou Německo Komisi v rámci řízení podle čl. 15 odst. 1 rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES v rozsahu, v němž tento dokument obsahuje informace týkající se některých zařízení společnosti Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH, která se nacházejí na německém území, o dočasném přidělení, jakož i o činnostech a kapacitních hladinách z hlediska emisí oxidu uhličitého (CO2) během období 2005 až 2010, o účinnosti zařízení a ročních emisních povolenkách dočasně přidělených na období od roku 2013 do roku 2020, se zrušuje.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení, které společnost Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH vynaložila v prvním stupni, jakož i v tomto řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 138, 27.4.2015.


title: Věc T-373/04: Žaloba podaná dne 12. září 2004 Ericem Mathiasem Friesem Guggenheimem proti Evropskému středisku pro rozvoj odborného vzdělávání (CEDEFOP)

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/25

         Žaloba podaná dne 12. září 2004 Ericem Mathiasem Friesem Guggenheimem proti Evropskému středisku pro rozvoj odborného vzdělávání (CEDEFOP)
   (Věc T-373/04)
   (2004/C 284/49)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 12. září 2004 žaloba podaná proti Evropskému středisku pro rozvoj odborného vzdělávání (CEDEFOP) Ericem Mathiasem Friesem Guggenheimem, s bydlištěm v Soluni (Řecko), zastoupeným Marc-Albertem Lucasem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               konstatoval protiprávnost rozhodnutí ředitele Střediska pro zlepšení koordinace a efektivity v CEDEFOP (A4) ze dne 17. prosince 2003 v tom rozsahu, že neuvádí výzvu ke kandidatuře na zaměstnání „Head of Area“ ani výběrové řízení pro kandidáty na tato zaměstnání;

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 28. ledna 2004 ředitele CEDEFOP o jmenování jistých osob za „Head of Area“ nebo „Acting Head of Area“;

               —

               bude-li třeba, zrušil rozhodnutí odvolací komise CEDEFOP (A17) ze dne 1. června o zamítnutí jeho správní stížnosti ze dne 6. května 2004 proti předcházejícím napadeným rozhodnutím;

               —

               uložil CEDEFOP náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, dočasný zaměstnanec CEDEFOP, brojí proti rozhodnutím ředitele CEDEFOP ze dne 28. ledna 2004 o jmenování jistých osob za „Head of Area“ nebo „Acting Head of Area“.
   Žalobce se dovolává porušení čl. 7 odstavců 1 a 2 služebního řádu a čl. 10 prvního pododstavce pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství v tom, že zaměstnanci Střediska jmenovaní za „Head of Area“ byli přiděleni do nových funkcí na vysoké úrovni vyžadujících specifickou kvalifikaci bez srovnávací zkoušky jejich kvalifikace s kvalifikací ostatních úředníků nebo zaměstnanců Střediska.
   Na podporu tohoto žalobního důvodu žalobce uplatňuje, že výzva ke kandidatuře a výběr kandidátů na jisté funkce může být proveden nejen na základě článků 4, 29 a 45 služebního řádu, pokud se jedná o obsazení volných míst převedením, ale také na základě zájmu služby, kterému článek 7 služebního řádu podřizuje opatření o přeřazení.


title: Věc C-354/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. července 2012 společností Asa Sp. z o.o. proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 22. května 2012 ve věci T-110/11, Asa v. OHIM — Merck (FEMIFERAL)

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. července 2012 společností Asa Sp. z o.o. proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 22. května 2012 ve věci T-110/11, Asa v. OHIM — Merck (FEMIFERAL)
   (Věc C-354/12 P)
   2012/C 295/40
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Asa Sp. z o.o. (zástupce: M. Chimiak, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadený rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 22. května 2012 ve věci T-110/11;

               —

               vrátit věc Tribunálu k novému rozhodnutí;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení před Soudním dvorem

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že Tribunál Evropské unie porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (kodifikované znění) (1) tím, že nezohlednil právní kritéria, která by měla podstatný význam pro použití tohoto ustanovení a tím, že se při posouzení těchto kritérií za okolností této věci dopustil zjevného pochybení.
   Tribunál tedy podle názoru navrhovatelky řádně nezohlednil kritérium průměrného spotřebitele, které je v projednávané věci rozhodující. Kromě toho nesprávně posoudil původní rozlišovací způsobilost starších označení FEMINATAL, ačkoli navrhovatelka v žalobě podané Tribunálu uvedla, že odvolací senát OHIM tuto otázku náležitě a vyčerpávajícím způsobem neprošetřil. Dle navrhovatelky dále Tribunál chybně posoudil obrazovou a pojmovou podobnost. Navrhovatelka konečně tvrdí, že Tribunál nesprávně posoudil riziko, že bude průměrný spotřebitel uveden v omyl.
   Navrhovatelka navíc tvrdí, že Tribunál tím, že v podobných věcech uplatnil jiná právní kritéria, porušil článek 9 Smlouvy o Evropské unii.

      (1)  Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Věc C-511/12: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 10. dubna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Central Administrativo Norte – Portugalsko) – Joaquim Fernando Macedo Maia a další v. Fundo de Garantia Salarial, IP „Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Řízení o předběžné otázce — Směrnice 80/987/EHS — Směrnice 2002/74/ES — Ochrana zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele — Záruční instituce — Omezení povinnosti záručních institucí uhradit pohledávky — Mzdové pohledávky vzniklé více než šest měsíců před podáním návrhu k soudu na prohlášení úpadku zaměstnavatele“

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/2

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 10. dubna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Central Administrativo Norte – Portugalsko) – Joaquim Fernando Macedo Maia a další v. Fundo de Garantia Salarial, IP
   (Věc C-511/12) (1)

   („Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Řízení o předběžné otázce - Směrnice 80/987/EHS - Směrnice 2002/74/ES - Ochrana zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele - Záruční instituce - Omezení povinnosti záručních institucí uhradit pohledávky - Mzdové pohledávky vzniklé více než šest měsíců před podáním návrhu k soudu na prohlášení úpadku zaměstnavatele“)
   2014/C 261/02
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Joaquim Fernando Macedo Maia a další

      Žalovaná: Fundo de Garantia Salarial, IP

      Výrok

   Směrnice Rady 80/987/EHS ze dne 20. října 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele, ve znění la směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/74/ES ze dne 23. září 2002, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která nezaručuje mzdové pohledávky vzniklé více než šest měsíců před podáním návrhu na prohlášení úpadku zaměstnavatele, přestože zaměstnanci zahájili před počátkem tohoto období soudní řízení proti svému zaměstnavateli, aby se domohli určení výše těchto pohledávek a jejich úhrady.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


title: Věc T-193/12: Žaloba podaná dne 8. května 2012 — MIP Metro v. OHIM — Holsten-Brauerei (H)

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/26

         Žaloba podaná dne 8. května 2012 — MIP Metro v. OHIM — Holsten-Brauerei (H)
   (Věc T-193/12)
   2012/C 194/44
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: J.-C. Plate a R. Kaase, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Holsten-Brauerei AG (Hamburg, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 23. února 2012 ve věci R 2340/2010-1 v rozsahu, v němž vyhověl námitce proti rozsahu ochrany mezinárodního zápisu č. 984017, a to z důvodu neslučitelnosti s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství (ES) č. 40/94 (NOZS);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladu řízení včetně nákladů odvolacího řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: MIP Metro

      Dotčená ochranná známka Společenství: mezinárodní zápis obrazové ochranné známky, představující pavézu s písmenem „H“ účinný v Evropské unii, pro výrobky zařazené do třídy 32 — č. 984 017

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Holsten-Brauerei AG

      Namítaná ochranná známka nebo označení: německá obrazová ochranná známka, představující rytíře na koni s pavézou s písmenem „H“ pro výrobky zařazené do třídy 32

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitce bylo vyhověno.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-509/11: Žaloba podaná dne 28. září 2011 — Makhlouf v. Rada

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/31

         Žaloba podaná dne 28. září 2011 — Makhlouf v. Rada
   (Věc T-509/11)
   2011/C 340/61
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mohammad Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupci: C. Rygaert a G. Karouni, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí 2011/488/SZBP ze dne 1. srpna 2011, kterým se provádí rozhodnutí Rady 2011/273/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii v rozsahu, v němž se týká Mohammada (zvaný Mohammed) Makhloufa;

               —

               uložil Radě Evropské unie na základě článků 87 a 91 jednacího řádu Tribunálu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů, které jsou z podstatné části totožné nebo podobné žalobním důvodům předloženým ve věci T-383/11, Makhlouf v. Rada (1).

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011, s. 30.


title: Věc T-4/10: Žaloba podaná dne 7. ledna 2010 — Al Saadi v. Komise

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/46

         Žaloba podaná dne 7. ledna 2010 — Al Saadi v. Komise
   (Věc T-4/10)
   2010/C 51/84
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Faraj Faraj Hassan Al Saadi (Leicester, Spojené království) (zástupci: J. Jones, barrister, Mudassar Arani, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit nařízení Komise (ES) č. 954/2009 ze dne 13. října 2009 v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobce;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem na toto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Prostřednictvím této žaloby se žalobce domáhá, v souladu s článkem 263 SFEU, zrušení nařízení Komise (ES) č. 954/2009 ze dne 13. října 2009 (1), kterým se po sto čtrnácté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 (2) o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem, na základě kterého byl žalobce zapsán na seznam osob a subjektů, jejichž finanční prostředky a hospodářské zdroje jsou zmrazeny.
   Jméno žalobce bylo původně přidáno do přílohy I nařízení Rady (ES) č. 881/2002 nařízením Komise (ES) č. 2049/2003 ze dne 20. listopadu 2009 (3), které bylo později nahrazeno nařízením Komise (ES) č. 46/2008 ze dne 18. ledna 2008 (4). Svým rozsudkem ze dne 3. prosince 2009 vydaným ve spojených věcech Hassan v. Rada a Komise (C-399/06 P) a Ayadi v. Rada (C-403/06 P) (5) Soudní dvůr Evropské unie zrušil nařízení Rady (ES) č. 881/2002, ve znění nařízení Komise (ES) č. 46/2008 v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobce.
   Na podporu své žaloby se žalobce dovolává následujících žalobních důvodů:

               Zaprvé žalobce tvrdí, že napadené nařízení porušuje jeho práva obhajoby, zejména právo být vyslechnut a právo na účinnou soudní ochranu, a že neumožňuje zhojit tato porušení. Mimoto tvrdí, že Komise nepředložila důkazy, které by odůvodňovaly zmrazení jeho aktiv, a tím mu znemožnila, aby se bránil vůči těmto důkazům.

               Zadruhé žalobce tvrdí, že Komise neuvedla přesvědčivé důvody, proč jeho aktiva zůstávají nadále zmrazena, a to v rozporu se svou povinností podle článku 296 SFEU.

               Zatřetí žalobce tvrdí, že Komise neposoudila všechny relevantní skutečnosti a důkazy při rozhodování, zda přijmout napadené nařízení a tudíž se dopustila zjevně nesprávného posouzení. Žalobce dále tvrdí, že se nikdy nezapojil do žádné formy činnosti, která by souvisela s terorismem, a tedy že jakákoliv forma finančních sankcí nebo preventivních opatření vůči němu není nezbytná.

               Začtvrté žalobce tvrdí, že úplné omezení jeho vlastnického práva, které napadené nařízení ukládá, se rovná nepřiměřenému a netolerovatelnému zásahu do jeho práva na ochranu vlastnictví, který není odůvodněn přesvědčivými důkazy.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 954/2009 ze dne 13. října 2009, kterým se po sto čtrnácté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem (Oř. měst. L 269, s. 20).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu (Úř. věst. L 139, s. 9; Zvl. vyd. 18/01, s. 294).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 2049/2003 ze dne 20. listopadu 2003, kterým se po dvacáté páté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001 (Úř. věst. L 303, s. 20; Zvl. vyd. 18/02, s. 219).

      (4)  Nařízení Komise (ES) č. 46/2008 ze dne 18. ledna 2008, kterým se po devadesáté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem (Úř. věst. L 16, s. 11).

      (5)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 3. prosince 2009, Hassan v. Rada a Komise (C-399/06 P) a Ayadi v. Rada (C-403/06 P), dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí.


title: Věc T-102/10: Usnesení Tribunálu ze dne 9. dubna 2013 — Südzucker a další v. Komise ( „Zemědělství — Cukr — Dávky z výroby cukru — Zrušení a prohlášení částečné neplatnosti nařízení (ES) č. 1193/2009 po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/43

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. dubna 2013 — Südzucker a další v. Komise
   (Věc T-102/10) (1)

   (Zemědělství - Cukr - Dávky z výroby cukru - Zrušení a prohlášení částečné neplatnosti nařízení (ES) č. 1193/2009 po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 156/80
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Südzucker AG Mannheim/Ochsenfurt (Mannheim, Německo); Agrana Zucker GmbH (Vídeň, Rakousko); Südzucker Polska S.A. (Wroclaw, Polsko); Raffinerie tirlemontoise (Brusel, Belgie); a Saint Louis Sucre SA, (Paříž, Francie) (zástupci: H. J. Prieß a B. Sachs,Südzucker, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Rossi a B. Schima, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyně: Španělské království (zástupci: původně F. Díez Moreno, poté A. Rubio González, abogados del Estado); Litevská republika (zástupci: původně R. Janeckaitė a R. Krasuckaitė, poté R. Krasuckaitė a R. Mackevičienè, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástpuci: původně S. Behzadi Spencer a S. Hathaway, poté S. Behzadi Spencer a A. Robinson, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Komise (ES) č. 1193/2009 ze dne 3. listopadu 2009, kterým se opravují nařízení (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a kterým se pro hospodářské roky 2002/03, 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví částky na dávky z výroby v odvětví cukru (Úř. věst. L 321, s. 1).

      Výrok

               1)

               Není namístě vydat rozhodnutí ve věci samé.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady a nahradí rovněž náklady společností Südzueker AG Mannheim/Ochsenfurt, Agrana Zucker GmbH, Südzucker PoIska S.A., Raffinerie tirlemontoise a Saint Louis Sucre SA.

               3)

               Španělské království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, jakož i Litevská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.