title: Věc C-128/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 26. února 2021 – Lietuvos notarų rūmai, M. S., S. Š, D. V., V. P., J. P., D. L.-B., D. P., R. O. I. v. Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/41

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 26. února 2021 – Lietuvos notarų rūmai, M. S., S. Š, D. V., V. P., J. P., D. L.-B., D. P., R. O. I. v. Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba
      (Věc C-128/21)
      (2021/C 182/56)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: Lietuvos notarų rūmai, M. S., S. Š, D. V., V. P., J. P., D. L.-B., D. P., R. O. I.

         Odpůrce: Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být čl. 101 odst. 1 SFEU vykládán tak, že jsou notáři Litevské republiky při výkonu činnosti související s vysvětleními přijatými Notářskou komorou, která jsou popsána v projednávané věci, podniky ve smyslu článku 101 SFEU?

                  2.

                  Musí být čl. 101 odst. 1 SFEU vykládán tak, že vysvětlení přijatá litevskou Notářskou komorou, která jsou popsána v projednávané věci, představují rozhodnutí sdružení ve smyslu čl. 101 odst. 1 SFEU?

                  3.

                  V případě kladné odpovědi na druhou otázku: je účelem nebo důsledkem těchto vysvětlení vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu pro účely čl. 101 odst. 1 SFEU?

                  4.

                  Musí být tato vysvětlení popsaná v projednávané věci při rozhodování o možném porušení čl. 101 odst. 1 SFEU posuzována v souladu s kritérii stanovenými v bodě 97 rozsudku ve věci Wouters? (1)

                  5.

                  V případě kladné odpovědi na čtvrtou otázku: představují cíle uváděné navrhovateli, tedy sjednocení notářské činnosti, vyplnění mezery v právní úpravě, ochrana zájmů spotřebitelů, zachování zásad rovného zacházení se spotřebiteli a přiměřenosti a ochrana notářů před neoprávněnou občanskoprávní odpovědností, legitimní cíle při posuzování těchto vysvětlení v souladu s kritérii stanovenými v bodě 97 rozsudku ve věci Wouters?

                  6.

                  V případě kladné odpovědi na pátou otázku: je třeba mít za to, že omezení stanovená v uvedených vysvětleních přesahují míru nezbytnou pro zajištění dosažení legitimních cílů?

                  7.

                  Musí být článek 101 SFEU vykládán tak, že lze mít za to, že notáři, kteří byli členy představenstva, porušili uvedený článek a může jim být uložena sankce z důvodu, že se podíleli na přijetí vysvětlení popsaných v projednávané věci, když vykonávali činnost jako notáři?

         (1)  Rozsudek ze dne 19. února 2002, C-309/99, EU:C:2002:98.


title: Věc C-130/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. března 2021 Lukášem Wagenknechtem proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 17. prosince 2020 ve věci T-350/20, Wagenknecht v. Komise

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/42

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. března 2021 Lukášem Wagenknechtem proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 17. prosince 2020 ve věci T-350/20, Wagenknecht v. Komise
      (Věc C-130/21 P)
      (2021/C 182/57)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Lukáš Wagenknecht (zástupkyně: A. Koller, advokátka)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil usnesení Tribunálu ve věci T-350/20, Wagenknecht v. Komise,

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení povinnosti nestrannosti vzhledem ke střetu zájmů na straně soudce Tribunálu p. Laitenbergera vyplývajícího zaprvé z toho, že byl až do roku 2019 zaměstnán jako generální ředitel Evropské komise, a zadruhé, že při výkonu této funkce podal v roce 2018 v komunikaci s navrhovatelem oficiální stanovisko prostřednictvím svého mluvčího, a to v tom smyslu, že by se Evropská komise měla vyhnout posuzování případné protiprávní státní podpory pro skupinu Agrofert Group. Tato situace budí objektivně dojem střetu zájmů na straně soudce Laitenbergera, bez ohledu na to, zda bylo porušeno nějaké konkrétní pravidlo střetu zájmů.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení povinnosti svědomitosti soudců Tribunálu v důsledku jejich neschopnosti rozpoznat zásadní význam této věci ve vztahu k základnímu institucionálnímu fungování Unie a jejím základním hodnotám a přizpůsobit řízení a výsledné usnesení těmto aspektům.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení povinnosti nezávislosti osmého senátu Tribunálu, neboť ten nekriticky přistoupil na procesní strategii Evropské komise snažící se vyhnout meritornímu přezkumu aktů, které přijala jako veřejný orgán, a zcela upustil od soudní kontroly orgánů Evropské unie, včetně Evropské komise, z hlediska jejich povinnosti vymáhat zákaz střetu zájmů v souvislosti s unijním rozpočtem.
      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že Tribunál odepřel navrhovateli spravedlnost, když neumožnil sankcionovat veřejné orgány Unie, včetně Evropské komise, poruší-li konkrétní ustanovení unijního práva a základní unijní hodnoty. Bránit občanům Unie a jejich voleným zástupcům v žalování těchto orgánů pro nečinnost by představovalo „odepření spravedlnosti“.
      Pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení navrhovatelova práva na život, neboť se Tribunál nezabýval doloženým tvrzením navrhovatele, že je v ohrožení života kvůli uplatnění svých práv před Soudním dvorem v souvislosti – byť nepřímo – se střetem zájmů českého předsedy vlády Andreje Babiše.
      Šestý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení práva na spravedlivý proces podle čl. 6 odst. 1 EÚLP a článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, a to zaprvé vzhledem k tomu, že většina navrhovatelových argumentů nebyla posuzována kvůli kvantitativnímu i kvalitativnímu nepochopení jeho argumentů, zadruhé vzhledem k tomu, že ve vztahu k těmto několika málo navrhovatelovým argumentům bylo použito „argumentačních klamů“ spočívajících v pozitivní a negativní dezinterpretaci jeho argumentů, a zatřetí vzhledem k tomu, že navrhovatelovy argumenty nebyly nijak posouzeny.
      Sedmý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení základní hodnoty demokracie vzhledem k tomu, že celkové otálení unijních orgánů s řešením problému střetu zájmů českého předsedy vlády je pro ně výhodné, neboť Evropské komisi a ostatním členským státům umožňuje snadnější „získání souhlasu“ od České republiky na půdě Evropské rady v otázkách, které jsou v zájmu těchto jiných členských států a Evropské komise, nikoli však v zájmu České republiky, což snižuje hodnotu hlasů, jimiž Česká republika jakožto členský stát disponuje v Evropské radě.
      Osmý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že Tribunál porušil základní hodnotu právního státu, když uvedl, že členovi parlamentu členského státu nesvědčí zájem na tom, aby se Soudního dvora dotazoval, zda výkonná moc Evropské unie (Komise) dodržuje povinnosti, které pro ni vyplývají ze závazných unijních právních předpisů, a unijnímu daňovému poplatníkovi nesvědčí zájem na tom, aby prostřednictvím svého voleného zástupce, předsedy parlamentního výboru v České republice, požádal Soudní dvůr o přezkum legality při rozdělování veřejných prostředků a dotázal se ho, zda výkonná moc Evropské unie (Komise) dodržuje pravidla řádného rozdělování peněz daňových poplatníků a jejich dodržování vymáhá.
      Devátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že Tribunál porušil základní hodnotu rovnosti před zákonem, neboť Unie by již nebyla mezinárodní organizací dodržující základní hodnotu rovnosti před zákonem, kdyby – jak tvrdí Komise a jak to potvrdil Tribunál – některé osoby a orgány (vnitrostátní) byly vázány článkem 61 finančního nařízení (1) a čl. 325 odst. 1 SFEU, zatímco jiné osoby (členové Komise) a orgány (Komise) by jimi vázány nebyly, protože by nebyl nikdo, kdo by je žaloval před Soudním dvorem v případě, že by posledně jmenované osoby či orgány tato ustanovení porušily nečinností spočívající v nedodržování povinností vyplývajících z těchto ustanovení.
      Desátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení základní hodnoty právního státu vzhledem k tomu, že odmítnutí jednat, které porušuje základní hodnoty Unie, nemůže být zhojeno trvajícím odmítáním Komise jednat.
      Jedenáctý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení zásad společných právním řádům členských států, jmenovitě zásady zákazu střetu zájmů veřejných činitelů, včetně členů vlády, která také zahrnuje účinné vymáhání této zásady, což předpokládá možnost osoby, jejíž zájem se liší od zájmů orgánu Evropské unie, včetně Evropské komise, podat žalobu z důvodu, že Evropská komise účinně nevymáhá zákaz střetu zájmů.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. 2018, L 193, s. 1).


title: Věc C-131/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Budai Központi Kerületi Bíróság (Maďarsko) dne 2. března 2021 – Trestní řízení proti KI

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/44

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Budai Központi Kerületi Bíróság (Maďarsko) dne 2. března 2021 – Trestní řízení proti KI
      (Věc C-131/21)
      (2021/C 182/58)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Budai Központi Kerületi Bíróság

         Účastník trestního řízení

      KI

         Předběžná otázka

      Je zahájení trestního stíhání, kterého předmětem jsou zčásti skutky, za něž již byla obviněnému uložena pravomocným správním rozhodnutím v blokovém řízení pokuta, která v důsledku nezaplacení byla soudním rozhodnutím přeměněna na trest odnětí svobody, v rozporu s článkem 50 Listiny základních práv Evropské unie, vykládaným ve světle článku 4 dodatkového protokolu č. 7 k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP) z roku 1950 a relevantní judikatury Evropského soudu pro lidská práva?


title: Věc C-135/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 4. března 2021 – Deutsche Lufthansa AG v. GD a WT

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/44

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 4. března 2021 – Deutsche Lufthansa AG v. GD a WT
      (Věc C-135/21)
      (2021/C 182/59)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Köln

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Deutsche Lufthansa AG

         Žalovaní: GD, WT

         Předběžná otázka

      Představuje stávka vlastních zaměstnanců leteckého dopravce uskutečněná na základě výzvy odborové organizace mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1).


title: Věc C-138/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. února 2021 Rada Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. prosince 2020 ve věci T-315/19, BT v. Komise

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/45

      Kasační opravný prostředek podaný dne 26. února 2021 Rada Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. prosince 2020 ve věci T-315/19, BT v. Komise
      (Věc C-138/21 P)
      (2021/C 182/60)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a M. Alver, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: BT, Evropská komise, Evropský parlament, Mezinárodní asociace bývalých úředníků Evropské unie (AIACE)

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  vyhověl kasačnímu opravnému prostředku a zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  rozhodl ve věci samé a zamítl žalobu v prvním stupni jako neopodstatněnou;

                  —

                  uložil žalobkyním v prvním stupni náhradu nákladů řízení vynaložených Radou v tomto řízení a v řízení v prvním stupni.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje Rada čtyři důvody kasačního opravného prostředku.
      První důvod kasačního opravného prostředku, který byl vznesen primárně, vychází z nesprávného právního posouzení, pokud jde o existenci rozdílného zacházení pro účely přiznání pozůstalostního důchodu podle článku 18 nebo článku 20 přílohy VIII služebního řádu, a to s pozůstalým manželem/pozůstalou manželkou bývalého úředníka, který uzavřel manželství před skončením služebního poměru, a pozůstalým manželem/pozůstalou manželkou bývalého úředníka, který uzavřel manželství po skončení služebního poměru. Rada tvrdí, že Tribunál neposoudil srovnatelnost dotčených situací s ohledem na všechny prvky, jimiž se vyznačují, zejména ve světle předmětu a cíle unijního aktu, který zakládá dotčené odlišení, a sice služebního řádu jako celku. Tribunál se tedy podle Rady dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že datum uzavření manželství je jediným faktorem určujícím použití článku 18 nebo článku 20 přílohy VIII služebního řádu, zatímco rozdílné zacházení je odůvodněno zásadním právní a faktickým rozdílem mezi právní situací úředníka umístěného na jedné z pozic uvedených v článku 35 služebního řádu a právní situací bývalého úředníka.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku, který byl vznesen podpůrně, vychází z nesprávného právního posouzení, pokud jde o rozsah soudního přezkumu volby provedené unijním normotvůrcem. Podle názoru Rady Tribunál poukázal na existenci „prostého“ manévrovacího prostoru unijního normotvůrce, který „s sebou nese nutnost ověřit, zda se nejeví být nepřiměřené, aby se unijní normotvůrce domníval, že zavedené rozdílné zacházení může být k dosažení sledovaného cíle přiměřené a nezbytné“. Tribunál však uznává, že unijní normotvůrce má při výkonu pravomocí, které mu byly svěřeny, širokou posuzovací pravomoc, pokud jeho činnost předpokládá volby politické, ekonomické a sociální povahy a pokud má provést komplexní posouzení a hodnocení, což je případ uspořádání systému sociálního zabezpečení. Nejedná se tedy o otázku, zda je opatření přijaté v takové oblasti jedinou nebo nejlepší možností. Legalita tohoto opatření totiž může být dotčena pouze jeho zjevně nepřiměřeným charakterem ve vztahu k cíli, který hodlají příslušné orgány sledovat. Tribunál prostřednictvím přezkumu, který šel nad zjevně nepřiměřený charakter dotčeného opatření, nahradil své vlastní posouzení posouzením normotvůrce, a překročil tak meze přezkumu legality.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku, který byl vznesen podpůrně, vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se dopustil Tribunál při přezkumu odůvodnění rozdílného zacházení. Tento přezkum je podle Rady nejprve zmařen nesprávným právním posouzením, kterého se dopustil Tribunál při vymezení rozsahu svého přezkumu volby, kterou provedl normotvůrce. Tribunál dále nezohlednil judikaturu, podle níž je na žalobkyni, aby poskytla důkaz o neslučitelnosti právního předpisu s primárním právem, a nikoli na orgánech, které jsou autory aktu, aby prokázaly legalitu tohoto ustanovení. Na třetím místě se Tribunál podle Rady dopustil nesprávného právního posouzení, když přezkoumal odůvodnění rozdílného zacházení ve světle judikatury, podle níž obecná domněnka podvodu nemůže stačit k odůvodnění opatření, které narušuje cíle Smlouvy o FEU, aby dospěl k závěru, že článek 20 přílohy VIII služebního řádu zavádí „obecnou a nevyvratitelnou domněnku podvodu vůči manželstvím, která trvala méně než pět let.“
      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení a porušení povinnosti uvést odůvodnění, pokud jde o závěry Tribunálu o porušení zásady zákazu diskriminace na základě věku. Na prvním místě v bodě 61 napadeného rozsudku Tribunál vychází jednou z věku pozůstalého manžela nebo pozůstalé manželky a jednou z věku úředníka nebo bývalého úředníka, čímž porušil povinnost uvést odůvodnění. Na druhém místě zjištění konkrétního znevýhodnění starších lidí nebo lidí určitého věkového rozmezí závisí zejména na prokázání, že dotčená nařízení negativně ovlivňují podstatně větší část starších lidí ve srovnání s osobami jiné věkové skupiny, přičemž takový důkaz v projednávané věci podle Rady chybí. Konečně, za předpokladu, že existuje rozdílné zacházení nepřímo založené na věku bývalého zaměstnance ke dni, kdy uzavřel manželství, Tribunál podle Rady nepřezkoumal, zda je však tento rozdíl přesto v souladu s čl. 21 odst. 1 Listiny základních práv a zda splňuje podmínky stanovené v čl. 52 odst. 1 této Listiny.


title: Věc C-139/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. února 2021 Rada Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. prosince 2020 ve věci T-243/18, VW v. Komise

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/46

      Kasační opravný prostředek podaný dne 26. února 2021 Rada Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. prosince 2020 ve věci T-243/18, VW v. Komise
      (Věc C-139/21 P)
      (2021/C 182/61)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a M. Alver, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: VW, Evropská komise, Evropský parlament

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  vyhověl kasačnímu opravnému prostředku a zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  rozhodl ve věci samé a zamítl žalobu v prvním stupni jako neopodstatněnou;

                  —

                  uložil žalobkyním v prvním stupni náhradu nákladů řízení vynaložených Radou v tomto řízení a v řízení v prvním stupni.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje Rada tři důvody kasačního opravného prostředku.
      První důvod kasačního opravného prostředku, který byl vznesen primárně, vychází z nesprávného právního posouzení, pokud jde o existenci rozdílného zacházení pro účely přiznání pozůstalostního důchodu podle článku 18 nebo článku 20 přílohy VIII služebního řádu, a to s pozůstalým manželem/pozůstalou manželkou bývalého úředníka, který uzavřel manželství před skončením služebního poměru, a pozůstalým manželem/pozůstalou manželkou bývalého úředníka, který uzavřel manželství po skončení služebního poměru. V tomto ohledu Rada tvrdí, že Tribunál neposoudil srovnatelnost dotčených situací s ohledem na všechny prvky, jimiž se vyznačují, zejména ve světle předmětu a cíle unijního aktu, který zakládá dotčené odlišení, a sice služebního řádu jako celku. Tribunál se tedy podle Rady dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že datum uzavření manželství je jediným faktorem určujícím použití článku 18 nebo článku 20 přílohy VIII služebního řádu, zatímco rozdílné zacházení je odůvodněno zásadním právní a faktickým rozdílem mezi právní situací úředníka umístěného na jedné z pozic uvedených v článku 35 služebního řádu a právní situací bývalého úředníka.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku, který byl vznesen podpůrně, vychází z nesprávného právního posouzení, pokud jde o rozsah soudního přezkumu volby provedené unijním normotvůrcem. Podle názoru Rady Tribunál poukázal na existenci „prostého“ manévrovacího prostoru unijního normotvůrce, který „s sebou nese nutnost ověřit, zda se nejeví být nepřiměřené, aby se unijní normotvůrce domníval, že zavedené rozdílné zacházení může být k dosažení sledovaného cíle přiměřené a nezbytné“. Tribunál však uznává, že unijní normotvůrce má při výkonu pravomocí, které mu byly svěřeny, širokou posuzovací pravomoc, pokud jeho činnost předpokládá volby politické, ekonomické a sociální povahy a pokud má provést komplexní posouzení a hodnocení, což je případ uspořádání systému sociálního zabezpečení. Nejedná se tedy o otázku, zda je opatření přijaté v takové oblasti jedinou nebo nejlepší možností. Legalita tohoto opatření totiž může být dotčena pouze jeho zjevně nepřiměřeným charakterem ve vztahu k cíli, který hodlají příslušné orgány sledovat. Tribunál prostřednictvím přezkumu, který šel nad zjevně nepřiměřený charakter dotčeného opatření, nahradil své vlastní posouzení posouzením normotvůrce, a překročil tak meze přezkumu legality.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se dopustil Tribunál při přezkumu odůvodnění rozdílného zacházení. Tento přezkum je podle Rady nejprve zmařen nesprávným právním posouzením, kterého se dopustil Tribunál při vymezení rozsahu svého přezkumu volby, kterou provedl normotvůrce. Tribunál dále nezohlednil judikaturu, podle níž je na žalobkyni, aby poskytla důkaz o neslučitelnosti právního předpisu s primárním právem, a nikoli na orgánech, které jsou autory aktu, aby prokázaly legalitu tohoto ustanovení. Na třetím místě se Tribunál podle Rady dopustil nesprávného právního posouzení, když přezkoumal odůvodnění rozdílného zacházení ve světle judikatury, podle níž obecná domněnka podvodu nemůže stačit k odůvodnění opatření, které narušuje cíle Smlouvy o FEU, aby dospěl k závěru, že článek 20 přílohy VIII služebního řádu zavádí „obecnou a nevyvratitelnou domněnku podvodu vůči manželstvím, která trvala méně než pět let.“


title: Věc C-147/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 8. března 2021 – Comité interprofessionnel des huiles essentielles françaises (CIHEF), Florame, Hyteck Aroma-Zone, Laboratoires Gilbert, Laboratoire Léa Nature, Laboratoires Oméga Pharma France, Pierre Fabre Médicament, Pranarom France, Puressentiel France v. Ministre de la Transition écologique, Premier ministre

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/47

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 8. března 2021 – Comité interprofessionnel des huiles essentielles françaises (CIHEF), Florame, Hyteck Aroma-Zone, Laboratoires Gilbert, Laboratoire Léa Nature, Laboratoires Oméga Pharma France, Pierre Fabre Médicament, Pranarom France, Puressentiel France v. Ministre de la Transition écologique, Premier ministre
      (Věc C-147/21)
      (2021/C 182/62)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Comité interprofessionnel des huiles essentielles françaises (CIHEF), Florame, Hyteck Aroma-Zone, Laboratoires Gilbert, Laboratoire Léa Nature, Laboratoires Oméga Pharma France, Pierre Fabre Médicament, Pranarom France, Puressentiel France

         Žalovaní: Ministre de la Transition écologique, Premier ministre

         Předběžná otázka

      Brání nařízení ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání (1) tomu, aby členský stát přijal v zájmu ochrany veřejného zdraví a životního prostředí taková omezující pravidla týkající se obchodních praktik a reklamy, jako jsou pravidla stanovená v článcích L. 522–18 a L. 522–5-3 zákona o životním prostředí? Za jakých podmínek může členský stát případně přijmout taková opatření?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání (Úř. věst. L 167, 27.6.2012, s. 1).


title: Věc C-149/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. března 2021 společností Fakro sp. z o. o. proti rozsudku Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 ve věci T-515/18, Fakro v. Komise

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/48

      Kasační opravný prostředek podaný dne 5. března 2021 společností Fakro sp. z o. o. proti rozsudku Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 ve věci T-515/18, Fakro v. Komise
      (Věc C-149/21 P)
      (2021/C 182/63)
      Jednací jazyk: polština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Fakro sp. z o. o. (zástupci: A. Radkowiak-Macuda, Z. Kiedacz, advokáti)

         Další účastnice řízení: Evropská komise, Polská republika

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek Tribunálu v části, tedy v rozsahu bodu 1 výroku;

                  —

                  vydal sám konečné rozhodnutí ve věci a zrušil rozhodnutí Komise;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení před Soudním dvorem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku, který se dělí na dvě hlavní části, navrhovatelka tvrdí, že Tribunál porušil čl. 105 odst. 1 SFEU ve spojení s článkem 102 SFEU, když konstatoval, že:

                  1)

                  se Komise nedopustila zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že zájem Evropské unie na dalším pokračování v řízení je nízký, a stížnost zamítla z důvodu nízké priority. Tento důvod kasačního opravného prostředku se dělí na čtyři body, podle kterých Tribunál porušil právo, když konstatoval, (i) že se Komise nedopustila zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že existuje jen omezená pravděpodobnost konstatování vytýkaného protiprávního jednání; (ii) že se Komise nedopustila zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že by rozsah nezbytného vyšetřování byl nepřiměřený pravděpodobnosti konstatování vytýkaného protiprávního jednání; (iii) že se Komise nedopustila zjevně nesprávného posouzení, když nezvážila podmínku dopadu vytýkaného protiprávního jednání na fungování vnitřního trhu, a že (iv) jiné podmínky při posuzování unijního zájmu, než které přijala Komise, jsou nepřípustné;

                  2)

                  dva distribuční kanály pro střešní okna (investiční prodej a jiný prodej) nepředstavují rovnocenná plnění.

            V rámci druhého důvodu kasačního opravného prostředku, který se dělí na dvě části, navrhovatelka tvrdí, že Tribunál porušil právo, konkrétně zásadu řádné správy [článek 41 Listiny základních práv (dále jen „Listina“)] ve spojení se zásadou práva na účinnou soudní ochranu / práva na účinné prostředky nápravy před soudem (článku 47 Listiny) a s článkem 102 SFEU, a to jeho nesprávným výkladem, v jehož rámci konstatoval, že:

                  1)

                  doba, po kterou trvalo řízení před Komisí, a nevydání meritorního rozhodnutí neměly vliv na možnost společnosti Fakro domáhat se svých základních práv;

                  2)

                  Komise v dané věci neporušila zásadu nestrannosti, potažmo že konstatování absence unijního zájmu na projednání věci nevycházelo z diskriminačních předpokladů.

            V rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál porušil právo, konkrétně plný užitečný účinek (effet utile) článku 102 SFEU ve spojení s čl. 17 odst. 1 SEU, s článkem 105 SEU, se zásadou řádné správy a s právem na účinnou soudní ochranu, když konstatoval, že Komise neměla výlučnou příslušnost k provedení řízení, že Komise neměla povinnost zanalyzovat situaci společnosti Fakro ve vztahu k její skutečné možnosti domáhat se svých práv uvedených ve stížnosti ke Komisi, přičemž společnost Fakro byla pro účely domáhání se svých práv povinna souběžně s řízením vedeným před Komisí jednat před vnitrostátními orgány ochrany hospodářské soutěže a před soudy na území členských států, ve kterých docházelo k vytýkaným protiprávním jednáním.
      V rámci čtvrtého důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál porušil článek 296 SFEU, a to jeho nesprávným výkladem, jakož i závěrem, že Komise neporušila povinnost uvést řádné odůvodnění ve vztahu k útočným značkám a investičním slevám.


title: Věc C-506/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. února 2021 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd, IRISL Europe GmbH v. Rada Evropské unie

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/49

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. února 2021 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd, IRISL Europe GmbH v. Rada Evropské unie
      (Věc C-506/19) (1)

      (2021/C 182/64)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 319, 23.9.2019.


title: Věc C-737/19: Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 26. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Montreuil – Francie) – Bank of China Limited v. Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/49

      Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 26. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Montreuil – Francie) – Bank of China Limited v. Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Věc C-737/19) (1)

      (2021/C 182/65)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 413, 9.12.2019.


title: Věc C-558/20: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – PR, BV v. Germanwings GmbH

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/49

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – PR, BV v. Germanwings GmbH
      (Věc C-558/20) (1)

      (2021/C 182/66)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 28, 25.1.2021.


title: Věc C-8/21: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – Germanwings GmbH v. KV

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/50

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – Germanwings GmbH v. KV
      (Věc C-8/21) (1)

      (2021/C 182/67)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 88, 15. 3. 2021.


title: Věc T-719/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. března 2021 – FMC v. Komise („Přípravky na ochranu rostlin – Učinná látka flupyrsulfuron-methyl – Neobnovení zařazení do přílohy prováděcího nařízení (EU) č. 540/2011 – Postup hodnocení – Návrh na klasifikaci účinné látky – Zásada předběžné opatrnosti – Právo na obhajobu – Právní jistota – Zjevně nesprávné posouzení – Proporcionalita – Zásada zákazu diskriminace – Zásada řádné správy – Legitimní očekávání“)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/51

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. března 2021 – FMC v. Komise
      (Věc T-719/17) (1)

      („Přípravky na ochranu rostlin - Učinná látka flupyrsulfuron-methyl - Neobnovení zařazení do přílohy prováděcího nařízení (EU) č. 540/2011 - Postup hodnocení - Návrh na klasifikaci účinné látky - Zásada předběžné opatrnosti - Právo na obhajobu - Právní jistota - Zjevně nesprávné posouzení - Proporcionalita - Zásada zákazu diskriminace - Zásada řádné správy - Legitimní očekávání“)
      (2021/C 182/68)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: FMC Corporation (Filadelphie, Pensylvánie, Spojené státy) (zástupci: D. Waelbroeck, I. Antypas a A. Accarain, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: X. Lewis, G. Koleva a I. Naglis, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/1496 ze dne 23. srpna 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh neobnovuje schválení účinné látky DPX KE 459 (flupyrsulfuron-methyl) a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. 2017, L 218, s. 7).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost FMC Corporation ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, včetně nákladů řízení spojených se změnou účastníků a řízením o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 22, 22.1.2018.


title: Věc T-585/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. března 2021 – EJ v. EIB („Veřejná služba – Zaměstnanci EIB – Odměňování – Pokrytí nákladů na dopravu – Dvojí příspěvek na vyživované dítě – Dítě trpící vážnou nemocí – Omezení možnosti zpětného hrazení těchto nákladů a tohoto dvojího příspěvku – Přiměřená lhůta – Povinnost jednat s náležitou péčí – Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody“)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/51

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. března 2021 – EJ v. EIB
      (Věc T-585/19) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Odměňování - Pokrytí nákladů na dopravu - Dvojí příspěvek na vyživované dítě - Dítě trpící vážnou nemocí - Omezení možnosti zpětného hrazení těchto nákladů a tohoto dvojího příspěvku - Přiměřená lhůta - Povinnost jednat s náležitou péčí - Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody“)
      (2021/C 182/69)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: EJ (zástupkyně: L. Levi a A. Blot, advokátky)

         Žalovaná: Evropská investiční banka (zástupci: J. Klein, M. Loizou a T. Gilliams, zmocněnci, ve spolupráci s J. Currallem a B. Wägenbaurem, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU a článku 50a statutu Soudního dvora Evropské unie a znějící na zrušení rozhodnutí ze dne 16. února 2018, kterým se na osmnáct měsíců omezuje možnost zpětného hrazení opakujících se nákladů na dopravu, které žalobkyně vynaložila z důvodu vážné nemoci svého dítěte, jakož i rozhodnutí ze dne 23. března 2018, kterým se na pět let omezuje možnost zpětného hrazení dvojího příspěvku pro vyživované dítě, a dále na získání náhrady majetkové a nemajetkové újmy, jež žalobkyně údajně utrpěla.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 363, 28.10.2019.


title: Věc T-739/19: Usnesení Tribunálu ze dne 10. března 2021 – Productos Jamaica v. EUIPO – Alada 1850 (flordeJamaica) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/52

      Usnesení Tribunálu ze dne 10. března 2021 – Productos Jamaica v. EUIPO – Alada 1850 (flordeJamaica)
      (Věc T-739/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2021/C 182/70)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Productos Jamaica, SL (Algezares, Španělsko) (zástupce: I. Temiño Ceniceros, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. F. Crespo Carrillo a S. Palmero Cabezas, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Alada 1850, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: P. González Bueno Catalán de Ocón, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. července 2019 (spojené věci R 1431/2018-1 a R 1440/2018-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Alada 1850 a Productos Jamaica.

         Výrok

                  1)

                  Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

                  2)

                  Společnosti Productos Jamaica, SL a Alada 1850, SL ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 432, 23.12.2019.


title: Věc T-50/20: Usnesení Tribunálu ze dne 12. března 2021 – PNB Banka v. ECB („Hospodářská a měnová politika – Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi – Úpadkové řízení – Odmítnutí ECB vyhovět žádosti správní rady úvěrové instituce, aby dala insolvenčnímu správci této instituce pokyn poskytnout advokátovi zplnomocněnému touto radou přístup do prostor, k informacím, zaměstnancům a zdrojům této instituce – Pravomoc autora aktu – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/53

      Usnesení Tribunálu ze dne 12. března 2021 – PNB Banka v. ECB
      (Věc T-50/20) (1)

      („Hospodářská a měnová politika - Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi - Úpadkové řízení - Odmítnutí ECB vyhovět žádosti správní rady úvěrové instituce, aby dala insolvenčnímu správci této instituce pokyn poskytnout advokátovi zplnomocněnému touto radou přístup do prostor, k informacím, zaměstnancům a zdrojům této instituce - Pravomoc autora aktu - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2021/C 182/71)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: PNB Banka AS (Riga, Lotyšsko) (zástupce: O. Behrends, advokát)

         Žalované: Evropská centrální banka (zástupci: C. Hernández Saseta, F. Bonnard a V. Hümpfner, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ECB ze dne 19. listopadu 2019, kterým se odmítá uložit insolvenčnímu správci žalobkyně povinnost poskytnout advokátovi zplnomocněnému její správní radou přístup do jejích prostor, k informacím, které má k dispozici, jakož i k jejím zaměstnancům a zdrojům.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  O návrhu Lotyšské republiky na vstup do řízení jako vedlejší účastnice není důvodné rozhodovat

                  3)

                  Společnost PNB Banka AS ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Evropskou centrální bankou (ECB), s výjimkou nákladů související s návrhem na vstup vedlejší účastnice do řízení.

                  4)

                  Společnost PNB Banka, ECB a Lotyšská republika ponesou každá vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup vedlejší účastnice do řízení

         (1)  Úř. věst. C 114, 6.4.2020.


title: Věc T-160/20: Usnesení Tribunálu ze dne 17. března 2021 – 3M Belgium v. ECHA („Žaloba na neplatnost – REACH – Identifikace kyseliny perfluorobutansulfonové (PFBS) a jejích solí jako látky vzbuzující mimořádné obavy – Zařazení na seznam látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení (ES) č. 1907/2006 – Lhůta pro podání žaloby – Článek 59 odst. 10 nařízení č. 1907/2006 – Článek 59 jednacího řádu – Nepřípustnost“)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/53

      Usnesení Tribunálu ze dne 17. března 2021 – 3M Belgium v. ECHA
      (Věc T-160/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost - REACH - Identifikace kyseliny perfluorobutansulfonové (PFBS) a jejích solí jako látky vzbuzující mimořádné obavy - Zařazení na seznam látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení (ES) č. 1907/2006 - Lhůta pro podání žaloby - Článek 59 odst. 10 nařízení č. 1907/2006 - Článek 59 jednacího řádu - Nepřípustnost“)
      (2021/C 182/72)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: 3M Belgium (Diegem, Belgie) (zástupci: J. P. Montfort a T. Delille, advokáti)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: M. Heikkilä, W. Broere a T. Zbihlej, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ECHA ze dne 16. ledna 2020 (ECHA/01/2020) o zařazení kyseliny perfluorobutansulfonové a jejích solí na seznam látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. 2006, L 396, s. 1; oprava Úř. věst. 2007, L 136, s. 3).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  O návrhu Evropské rady chemického průmyslu (CEFIC) na vstup vedlejšího účastníka do řízení již není důvodné rozhodovat.

                  3)

                  Společnost 3M Belgium ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro chemické látky (ECHA), s výjimkou nákladů řízení souvisejících s návrhem na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

                  4)

                  Společnost 3M Belgium, ECHA a CEFIC ponesou vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

         (1)  Úř. věst. C 201, 15.6.2020.


title: Věc T-426/20: Usnesení Tribunálu ze dne 11. března 2021 – Techniplan v. Komise („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody – ERF – Článek 76 písm. d) jednacího řádu – Nedodržení formálních náležitostí – Nepřípustnost“)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/54

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. března 2021 – Techniplan v. Komise
      (Věc T-426/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody - ERF - Článek 76 písm. d) jednacího řádu - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost“)
      (2021/C 182/73)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Techniplan Srl (Řím, Itálie) (zástupi: R. Giuffrida a A. Bonavita, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a J. Estrada de Solà, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU, který zdánlivě zní na zrušení dopisu Komise ze dne 28. května 2020 a výzvy k úhradě, která je jeho přílohou, a návrh na náhradu škody, která žalobkyni údajně vznikla.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnosti Techniplan Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2020.


title: Věc T-742/20 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 19. března 2021 – Indofil Industries (Netherlands) v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Přípravky na ochranu rostlin – Nařízení (ES) č. 1107/2009 – Prováděcí nařízení (EU) 2020/2087 – Neobnovení schválení účinné látky mankozeb – Návrh na odklad provádění – Neexistence naléhavosti“)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/55

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 19. března 2021 – Indofil Industries (Netherlands) v. Komise
      (Věc T-742/20 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Přípravky na ochranu rostlin - Nařízení (ES) č. 1107/2009 - Prováděcí nařízení (EU) 2020/2087 - Neobnovení schválení účinné látky mankozeb - Návrh na odklad provádění - Neexistence naléhavosti“)
      (2021/C 182/74)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Indofil Industries (Netherlands) BV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupci: C. Mereu a P. Sellar, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Dawes, I. Naglis a G. Koleva, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad provádění prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/2087 ze dne 14. prosince 2020, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh neobnovuje schválení účinné látky mankozeb a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. 2020, L 423, s. 50).

         Výrok

                  1)

                  Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-45/21 R: Usnesení místopředsedy Tribunálu ze dne 12. března 2021 – Ciano Trading & Services CT & S a další v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Veřejné zakázky – Návrh na předběžné opatření – Nepřípustnost – Neexistence naléhavosti“)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/55

      Usnesení místopředsedy Tribunálu ze dne 12. března 2021 – Ciano Trading & Services CT & S a další v. Komise
      (Věc T-45/21 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky - Návrh na předběžné opatření - Nepřípustnost - Neexistence naléhavosti“)
      (2021/C 182/75)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Ciano Trading & Services CT & S SpA (Fiumicino, Itálie), Silvia Brizio (Venaria Reale, Itálie), Laurence André (Grivegnée, Belgie), Lidia Pacitti (Neder-over-Heembeek, Belgie) (zástupkyně: D. Gillet a S. Van Besien, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Van Noyen a M. Ilkova, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU, který v podstatě zní zejména na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise ze dne 20. listopadu 2020, kterým byla zrušena výzva k podávání nabídek OIB/2019/CPN/0039 na uzavření smlouvy o správě/provozování koncese na kolektivní udržitelné stravovací služby, včetně banketů, podávání nápojů a jídel pro děti.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-100/21: Žaloba podaná dne 16. února 2021 – Sánchez-Gavito León v. Rada a Komise

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/57

      Žaloba podaná dne 16. února 2021 – Sánchez-Gavito León v. Rada a Komise
      (Věc T-100/21)
      (2021/C 182/77)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně Maria del Carmen Sánchez-Gavito León (Reston, Virginie, Spojené státy) (zástupkyně: M. Veissiere, advokátka)

         Žalované: Rada Evropské unie a Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil nečinnost žalovaných za protiprávní;

                  —

                  uložil Evropské unii, zastoupené žalovanými, jakožto členovi Mezinárodního poradního výboru pro bavlnu (ICAC), povinnost přijmout opatření vůči výkonnému řediteli ICAC z důvodu nečinnosti;

                  —

                  nařídil okamžité zastavení finančních příspěvků Evropské unii určené ICAC, jelikož lidská práva chráněná Unijními smlouvami nejsou dodržována;

                  —

                  uložil Evropské unii, zastoupené Komisí a Radou, povinnost zaplatit žalobkyni jako náhradu nemajetkové újmy částku ve výši 300 000 eur;

                  —

                  uložil Evropské unii, zastoupené Komisí a Radou, povinnost zaplatit žalobkyni jako náhradu za ztrátu zaměstnání a pracovní příležitosti a jako náhradu za újmu způsobenou na jejím služebním postupu, částku ve výši 103 542,92 USD (podle aktuálního měnového kurzu eura), která odpovídá jejímu platu za jeden a půl roku určeného na základě poslední výplatní listiny v ICAC (69 055,28 USD);

                  —

                  uložil Evropské unii, zastoupené Komisí a Radou, povinnost zaplatit žalobkyni jako náhradu majetkové újmy částku ve výši 19 368,13 USD (podle aktuálního měnového kurzu eura) navýšenou o roční úroky podle aktuální zákonné sazby (od června 2019);

                  —

                  uložil Evropské unii náhradu nákladů řízení, včetně náhrady na zastoupení na základě předložení vyúčtování odměn advokátů.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nečinnosti Komise a Rady, která způsobila žalobkyni významnou nemajetkovou a majetkovou újmu, znemožnila ji přístup ke spravedlnosti a porušila její právo na lidskou důstojnost a bezpečné pracovní podmínky.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z povinnosti žalovaných jednat v souladu se Smlouvami, zejména s článkem 270 SFEU, na jehož základě se Evropská unie stala smluvní stranou ICAC, který stanoví, že společná obchodní politika je prováděna v rámci zásad a cílů vnější činnosti Unie. Komise má povinnost podle článků 314 a 317 SFEU a musí jednat v souladu se zájmy, hodnotami a zásadami [Unie] podle článku 3 SEU a Listiny.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení základních práv žalobkyně, jako je právo na přístup ke spravedlnosti a bezpečné pracovní podmínky, z důvodu nečinnosti Komise a Rady.


title: Věc T-102/21: Žaloba podaná dne 18. února 2021 – Bastion Holding a další v. Komise

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/58

      Žaloba podaná dne 18. února 2021 – Bastion Holding a další v. Komise
      (Věc T-102/21)
      (2021/C 182/78)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Bastion Holding BV (Amsterdam, Nizozemsko) a 35 dalších žalobců (zástupci: B. Braeken a X.Y.G. Versteeg, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  primárně zrušil napadené rozhodnutí C(2020) 8286 final ze dne 20. listopadu 2020 týkající se úpravy režimu SA.57712 – COVID-19: režim přímých grantů na podporu fixních nákladů pro male a střední podniky zasažené vypuknutím COVIDu-19 (SA.59535 (2020/N)), v rozsahu v němž se týká jak a) rozlišování mezi malými a středními podniky a ostatními podniky, tak b) maximální částky ve výši 90 000 EUR;

                  —

                  podpůrně zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká a) rozlišování mezi malými a středními podniky a ostatními podniky, anebo b) maximální částky ve výši 90 000 EUR;

                  —

                  podpůrněji zrušil napadené rozhodnutí v celém rozsahu;

                  —

                  a dále uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nezahájila formální vyšetřovací řízení, když nesprávně rozhodla, že sporné opatření státní podpory nevyvolává žádné pochybnosti, pokud jde o jeho slučitelnost s vnitřním trhem.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z procesních pochybení na straně Komise, jelikož napadené rozhodnutí je nedostatečně odůvodněno.


title: Věc T-129/21: Žaloba podaná dne 1. března 2021 – Colombani v. ESVČ

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/59

      Žaloba podaná dne 1. března 2021 – Colombani v. ESVČ
      (Věc T-129/21)
      (2021/C 182/79)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Jean-Marc Colombani (Auderghem, Belgie) (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí, kterým ESVČ odmítla kandidaturu žalobce na místo vedoucího delegace EU v Kanadě, sdělené oznámením ze dne 6. července 2020, podepsaným ředitelkou lidských zdrojů,

                  —

                  zrušil rozhodnutí, kterým ESVČ odmítla kandidaturu žalobce na místo ředitele pro severní Afriku a Blízký východ, sdělené oznámením ze dne 17. dubna 2020, podepsaným ředitelkou lidských zdrojů,

                  —

                  zrušil rozhodnutí ESVČ o zamítnutí stížnosti R/353/20,

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu SVÉ žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z protiprávnosti odmítnutí kandidatury žalobce jakožto národního diplomata, jakož i z námitky protiprávnosti oznámení o volných pracovních místech, jichž se žaloba týká, tedy těch týkajících se místa ředitele pro severní Afriku a Blízký východ (oznámení o volném pracovním místě 2020/48) a místa vedoucího delegace EU v Kanadě (oznámení o volném pracovním místě 2020/134).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, co se týče kritéria pro výběr souvisejícího se zkušenostmi se středním managementem nebo obdobnými funkcemi získávanými po dobu alespoň dvou let.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází ze zásahu do zásad rovného zacházení nediskriminace, právní jistoty a předvídatelnosti, jelikož posouzení pracovních zkušeností bylo vůči žalobci uplatněno restriktivně, v kontrastu s flexibilitou uplatněnou vůči ostatním kandidátům, a z porušení článku 27 služebního řádu úředníků Evropské unie.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení platové třídy žalobce a z porušení zásady, podle níž nikdo nemůže uplatňovat své vlastní pochybení.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení druhu úkolů vykonávaných žalobcem.


title: Věc T-133/21: Žaloba podaná dne 1. března 2021 – QK v. ECB

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/59

      Žaloba podaná dne 1. března 2021 – QK v. ECB
      (Věc T-133/21)
      (2021/C 182/80)
      Jednací jazyk: lotyština

         Účastníci řízení

         Žalobce: QK (zástupce: A. Bērziņš, advokát)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a projednal ji z věcného hlediska;

                  —

                  nařídil ECB nahradit mu vzniklou škodu ve výši 15 583 195 eur;

                  —

                  uložil ECB, aby mu uhradila veškeré náklady řízení jím vynaložené;

                  —

                  uložil ECB náhradu všech nákladů řízení vynaložených v řízení v projednávané věci.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby podané na základě článku 268 SFEU a čl. 340 odst. 3 žalobce předkládá jeden žalobní důvod. Tvrdí, že z důvodu rozhodnutí ze dne 3. března 2016, které napadá, jímž byla AS Trasta Komercbanka (1) (banka, jejímž spoluvlastníkem je) odebráno povolení, ECB odpovídá za ztrátu hodnoty podílů v této bance, jejichž byl držitelem.

         (1)  Rozhodnutí ECB/SSM/2016 — 529900WIP0INFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 Evropské centrální banky (ECB) ze dne 3. března 2016, kterým bylo odebráno povolení udělené Trasta Komercbanka, nahrazené rozhodnutím ECB/SSM/2016 — 529900WIPOINFDAWTJ81/2 Evropské centrální banky (ECB) ze dne 11. července 2016, jehož zrušení je předmětem řízení probíhajícího u Tribunálu ve věci T-698/16, Trasta Komercbanka a další v. ECB, T-698/16 (Úř. věst. 2016, C 441, s. 29; oprava v Úř. věst. 2017, C 6, s. 57).


title: Věc T-140/21: Žaloba podaná dne 5. března 2021 – Apologistics v. EUIPO – Kerckhoff (apo discounter.de)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/60

      Žaloba podaná dne 5. března 2021 – Apologistics v. EUIPO – Kerckhoff (apo discounter.de)
      (Věc T-140/21)
      (2021/C 182/81)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Německo) (zástupce: H. Hug, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Markus Kerckhoff (Bergisch Gladbach, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie apo-discounter.de v červené a žluté barvě – Ochranná známka Evropské unie č. 9 435 496

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. prosince 2020, ve věci R 1439/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž prohlásilo ochrannou známku Evropské unie apo-discounter.de (č. 9 435 496) za neplatnou pro následující služby:
                  Třída 35 – Služby maloobchodu v oboru zaměřeném na drogistické výrobky, chemické výrobky, výrobky pro domácnost a zdravotnické potřeby;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-141/21: Žaloba podaná dne 5. března 2021 – Šakutin v. Rada

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/61

      Žaloba podaná dne 5. března 2021 – Šakutin v. Rada
      (Věc T-141/21)
      (2021/C 182/82)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Aleksandr Vasilevič Šakutin (Minsk, Bělorusko) (zástupce: B. Evtimov, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Rady (SZBP) 2020/2129, ze dne 17. prosince 2020, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku, prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2020/2130, ze dne 17. prosince 2020, kterým se provádí rozhodnutí 2012/642/SZBP o omezujících opatřeních vůči Bělorusku, prováděcí nařízení Rady (EU) 2021/339 ze dne 25. února 2021, kterým se provádí článek 8a nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku, a rozhodnutí Rady (SZBP) 2021/353 ze dne 25. února 2021, kterým se mění rozhodnutí 2012/642/SZBP o omezujících opatřeních vůči Bělorusku;

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že Rada neposkytla dostatečné odůvodnění ohledně důvodů, na jejichž základě žalobce označila, a to konkrétně ve vztahu k jeho údajnému zapojení do represí vůči civilnímu obyvatelstvu a demokratické opozici podle článku 4 písm. a) rozhodnutí Rady 2012/642/SZBP.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Rada neuvedla skutečné důvody a učinila řadu chyb při zjišťování, zda žalobci plynou výhody z Lukašenkova režimu a zda jej podporuje.


title: Věc T-146/21: Žaloba podaná dne 15. března 2021 – Vetpharma Animal Health v. EUIPO – Deltavit (DELTATIC)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/61

      Žaloba podaná dne 15. března 2021 – Vetpharma Animal Health v. EUIPO – Deltavit (DELTATIC)
      (Věc T-146/21)
      (2021/C 182/83)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Vetpharma Animal Health, SL (Barcelona, Španělsko) (zástupkyně: M. Escudero Pérez, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Deltavit SAS (Janzé, Francie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie DELTATIC – Přihláška č. 17 806 241

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. prosince 2020, ve věci R 776/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO a další účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 47 odst. 2 ve spojení s čl. 18 odst. 1 druhým pododstavcem písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-149/21: Žaloba podaná dne 18. března 2021 – UGA Nutraceuticals v. EUIPO – Vitae Health Innovation (VITADHA)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/62

      Žaloba podaná dne 18. března 2021 – UGA Nutraceuticals v. EUIPO – Vitae Health Innovation (VITADHA)
      (Věc T-149/21)
      (2021/C 182/84)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: UGA Nutraceuticals Srl (Gubbio, Itálie) (zástupci: M. Riva, J. Graffer a A. Ottolini, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Vitae Health Innovation SL (Montmeló, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis ochranné známky VITADHA s vyznačením Evropské unie – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 352 764

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. ledna 2021, ve věci R 2719/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí tak, že prohlásí, že označení nejsou podobná, a vyhověl přihlášce, proti které byly podány námitky;

                  —

                  uložil protistranám náhradu nákladů tohoto řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-150/21: Žaloba podaná dne 15. března 2021 – Hangzhou Dingsheng Industrial Group a další v. Komise

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/63

      Žaloba podaná dne 15. března 2021 – Hangzhou Dingsheng Industrial Group a další v. Komise
      (Věc T-150/21)
      (2021/C 182/85)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd (Chang-čou, Čína), Dingheng New Materials Co., Ltd (Rayong, Thajsko), Thai Ding Li New Materials Co., Ltd (Rayong) (zástupci: G. Coppo a G. Pregno, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2020/2162, ze dne 18. prosince 2020 o zahájení šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených prováděcím nařízením (EU) 2015/2384 a prováděcím nařízením (EU) 2017/271 na dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Čínské lidové republiky prostřednictvím dovozu některých hliníkových fólií zasílaných z Thajska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska, a o zavedení celní evidence tohoto dovozu, v rozsahu, v němž se týká žalobkyň;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby žalobkyně uplatňují jeden žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když zahájila šetření a neměla přitom dostatečné důkazy ve smyslu čl. 13 odst. 3 základního antidumpingového nařízení.


title: Věc T-152/21: Žaloba podaná dne 19. března 2021 – Union Syndicale Solidaires des SDIS de France et DOM/TOM v. Komise

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/63

      Žaloba podaná dne 19. března 2021 – Union Syndicale Solidaires des SDIS de France et DOM/TOM v. Komise
      (Věc T-152/21)
      (2021/C 182/86)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Union Syndicale Solidaires des services départementaux d’incendie et de secours (SDIS) de France et DOM/TOM (Nîmes, Francie) (zástupce: O. Coudray, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  uložil Evropské unii (Evropské komisi) povinnost vyplatit jí náhradu ve výši 10 000 eur za nemajetkovou újmu, kterou utrpěla, spolu s úrokem o sazbě stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace, navýšenou o tři a půl procentního bodu,

                  —

                  uložil Evropské unii (Evropské komisi) povinnost zaplatit částku 6 600 eur jako náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby na náhradu škody žalobkyně Komisi vytýká, že po dobu jednoho a půl roku neodpověděla na její stížnost ohledně nesplnění povinnosti namířenou proti Francouzské republice. Žalobkyně Komisi rovněž vytýká, že ji bezodkladně neinformovala o stavu provedeného šetření a nevyjádřila se ke stížnosti v přiměřené lhůtě. Podle žalobkyně se tedy Komise dopustila zaviněného protiprávního jednání, které může založit odpovědnost Unie.


title: Věc T-155/21: Žaloba podaná dne 23. března 2021 – Völkl v. EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (Völkl)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/64

      Žaloba podaná dne 23. března 2021 – Völkl v. EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (Völkl)
      (Věc T-155/21)
      (2021/C 182/87)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Völkl GmbH & Co. KG (Erding, Německo) (zástupci: C. Raßmann, M. Suether a F. Adinolfi, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Marker Dalbello Völkl (International) GmbH (Baar, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie Völkl – Ochranná známka Evropské unie č. 4 467 569

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. ledna 2021, ve věci R 568/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení před odvolacím senátem, pokud by vstoupila do řízení, náhradu nákladů řízení o této žalobě a nákladů předcházejícího odvolacího řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-156/21: Žaloba podaná dne 23. března 2021 – Völkl v. EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (Marker Völkl)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/65

      Žaloba podaná dne 23. března 2021 – Völkl v. EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (Marker Völkl)
      (Věc T-156/21)
      (2021/C 182/88)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Völkl GmbH & Co. KG (Erding, Německo) (zástupci: C. Raßmann, M. Suether a F. Adinolfi, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Marker Dalbello Völkl (International) GmbH (Baar, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie ve vztahu ke slovní ochranné známce Marker Völkl – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. W00891106

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. ledna 2021, ve věci R 0055/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení před odvolacím senátem, pokud by vstoupila do řízení, náhradu nákladů řízení o této žalobě a nákladů předcházejícího odvolacího řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-159/21: Žaloba podaná dne 25. března 2021 – Bustos v. EUIPO – Bicicletas Monty (motwi)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/66

      Žaloba podaná dne 25. března 2021 – Bustos v. EUIPO – Bicicletas Monty (motwi)
      (Věc T-159/21)
      (2021/C 182/89)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Dante Ricardo Bustos (Wenling, Čína) (zástupkyně: A. Lorente Berges, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bicicletas Monty, SA (Sant Feliú de Llobregat, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobce

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie motwi – přihláška č. 17 802 158

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. ledna 2021 ve věci R 289/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  povolil zápis ochranné známky Evropské unie č. 17 802 158 motwi pro požadované výrobky třídy 12 Niceského třídění;

                  —

                  uložilo žalovaným náhradu nákladů tohoto řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-405/14: Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2021 – Yavorskaya v. Rada a další

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/66

      Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2021 – Yavorskaya v. Rada a další
      (Věc T-405/14) (1)

      (2021/C 182/90)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda prvního rozšířeného senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 261, 11. 8. 2014.


title: Věc T-162/20: Usnesení Tribunálu ze dne 11. března 2021 – UPL Europe a Indofil Industries (Netherlands) v. EFSA

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/67

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. března 2021 – UPL Europe a Indofil Industries (Netherlands) v. EFSA
      (Věc T-162/20) (1)

      (2021/C 182/91)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 201, 15.6.2020.


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-87/21 (Úř. věst. C 110, 29.3.2021)

text:
               10.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/68

      Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-87/21
      (
            Úřední věstník Evropské unie C 110 ze dne 29. března 2021
         )
      (2021/C 182/92)
      Strana 37, věc T-87/21, Condor Flugdienst v. Komise, má znít takto:

               „Žaloba podaná dne 12. února 2021 – Condor Flugdienst v. Komise
               (Věc T-87/21)

               Jednací jazyk: angličtina

                  Účastnice řízení

                  Žalobkyně: Condor Flugdienst GmbH (Kelsterbach, Německo) (zástupci: A. Israel, J. Lang a M. Negro, advokáti)

                  Žalovaná: Evropská komise

                  Návrhová žádání

               Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                           —

                           zrušil rozhodnutí žalované ze dne 25. června 2020 týkající se státní podpory SA. 57153 (2020/N) – Německo – COVID-19: Podpora společnosti Lufthansa (1); a

                           —

                           uložil žalované náhradu nákladů řízení.

                  Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                           1.

                           První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila povinnost zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.

                           2.

                           Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, když rozhodla, že podpora společnosti Lufthansa je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.

                           3.

                           Třetí žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná nesplnila povinnost uvést odůvodnění.“

         (1)  Úř. věst. C 397, 20.11.2020, s. 2.


title: Věc T-878/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. března 2021 – Bende v. EUIPO – Julius-K9 (K-9) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie K-9 – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Označení, jež se stala obvyklými – Článek 7 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/22

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. března 2021 – Bende v. EUIPO – Julius-K9 (K-9)
      (Věc T-878/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie K-9 - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Označení, jež se stala obvyklými - Článek 7 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 206/28)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Gábor Bende (Beloinannisz, Maďarsko) (zástupkyně: R. Tóth, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: P. Sipos, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Julius-K9 Zrt. (Szigetszentmiklós, Maďarsko) (zástupce: G. Jambrik, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. října 2019 (věc R 560/2018-2), ve znění opravy ze dne 12. března 2020, týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi G. Bendem a společností Julius-K9.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Gáboru Bendemu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 61, 24.2.2020.


title: Věc T-176/21: Žaloba podaná dne 31. března 2021 – CCTY Bearing Company v. EUIPO – CCVI International (CCTY)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/37

      Žaloba podaná dne 31. března 2021 – CCTY Bearing Company v. EUIPO – CCVI International (CCTY)
      (Věc T-176/21)
      (2021/C 206/44)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: CCTY Bearing Company (Zhenjiang, Čína) (zástupce: L. Genz, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: CCVI International Srl (Vicenza, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie CCTY – Ochranná známka Evropské unie č. 11 550 886

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. února 2021, ve věci R 779/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil,

                  —

                  uložil vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených v řízení o odvolání a v řízení o zrušení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení článku 71 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s článkem 27 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  Porušení čl. 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-576/20: Usnesení Tribunálu ze dne 25. března 2021 – Evropská vodní doprava-sped. a další v. Parlament a Rada

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/41

      Usnesení Tribunálu ze dne 25. března 2021 – Evropská vodní doprava-sped. a další v. Parlament a Rada
      (Věc T-576/20) (1)

      (2021/C 206/49)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 433, 14.12.2020.


title: Věc T-277/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – BK v. EASO („Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Dočasné přeložení – Žaloba na neplatnost – Čistě potvrzující akt – Nepřípustnost – Výslovné rozhodnutí o zamítnutí stížnosti – Autonomní dosah – Odklad účinků rozhodnutí, které je předmětem stížnosti – Právní zájem na podání žaloby – Žaloba na náhradu škody – Úzká souvislost s návrhovými žádáními znějícími na zrušení – Neexistence postupu před zahájením soudního řízení – Nepřípustnost“)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – BK v. EASO
      (Věc T-277/19) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Dočasné přeložení - Žaloba na neplatnost - Čistě potvrzující akt - Nepřípustnost - Výslovné rozhodnutí o zamítnutí stížnosti - Autonomní dosah - Odklad účinků rozhodnutí, které je předmětem stížnosti - Právní zájem na podání žaloby - Žaloba na náhradu škody - Úzká souvislost s návrhovými žádáními znějícími na zrušení - Neexistence postupu před zahájením soudního řízení - Nepřípustnost“)
      (2021/C 217/48)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: BK (zástupci: V. Christianos, A. Skoulikis a D. Karagkounis, advokáti)

         Žalovaný: Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (zástupci: P. Eyckmans a A. Stamatopoulou, zmocněnkyně, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duron, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí EASO ze dne 20. září 2018 přidělit žalobce na Maltu počínaje 1. listopadem 2018, implicitního rozhodnutí o zamítnutí stížnosti směřující proti tomuto rozhodnutí, jakož i rozhodnutí EASO ze dne 6. června 2019, kterým se výslovně zamítá uvedená stížnost, a dále na náhradu majetkové a nemajetkové újmy, která žalobci údajně vznikla v důsledku tohoto rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  BK ponese polovinu nákladů řízení.

                  3)

                  Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (EASO) ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených BK.

         (1)  Úř. věst. C 213, 24.6.2019.


title: Věc T-181/21: Žaloba podaná dne 7. dubna 2021 – LG Electronics v. EUIPO – Anferlux-Electrodomésticos (SmartThinQ)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/49

      Žaloba podaná dne 7. dubna 2021 – LG Electronics v. EUIPO – Anferlux-Electrodomésticos (SmartThinQ)
      (Věc T-181/21)
      (2021/C 217/65)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: LG Electronics, Inc. (Soul, Korejská republika) (zástupce: M. Graf, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Anferlux-Electrodomésticos, Lda (Vila Nova de Monsarros, Portugalsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie SmartThinQ – Ochranná známka Evropské unie č. 14 983 861

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. února 2021, ve věci R 1657/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení zásady neutrality, zejména čl. 95 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, a zásady rovnosti zbraní vyplývající z toho, že nebyly zohledněny čl. 16 odst. 2 ve spojení s čl. 2 odst. 2 písm. g) a čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625, jež se zakládají na čl. 146 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a jsou spojeny s čl. 25 odst. 2 písm. a) prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/626;

                  —

                  Porušení čl. 17 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  Porušení čl. 64 odst. 2 a 3 ve spojení s čl. 47 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 vyplývající z chybného zjištění, že starší ochranná známka byla řádně užívána pro některé výrobky;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 60 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-203/21: Žaloba podaná dne 12. dubna 2021 – IN.PRO.DI v. EUIPO – Aiello (CAPRI)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/64

      Žaloba podaná dne 12. dubna 2021 – IN.PRO.DI v. EUIPO – Aiello (CAPRI)
      (Věc T-203/21)
      (2021/C 217/80)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: IN.PRO.DI – Inghirami produzione distribuzione SpA (Milán, Itálie) (zástupce: V. Piccarreta, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Antonino Aiello (Neapol, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie CAPRI – Přihláška č. 13 768 197

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. února 2021 ve věci R 49/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí, a tudíž změnil rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 12. listopadu 2019, rozhodl, že námitky podané proti přihlášce evropské ochranné známky č. 13 768 197 jsou zamítnuty v plném rozsahu a přihláška je přijata v plném rozsahu;

                  —

                  uložil A. Aiellovi náhradu nákladů vynaložených ve všech řízeních.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-204/21: Žaloba podaná dne 14. dubna 2021 – Stryker v. EUIPO (RUGGED)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/64

      Žaloba podaná dne 14. dubna 2021 – Stryker v. EUIPO (RUGGED)
      (Věc T-204/21)
      (2021/C 217/81)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Stryker Corp. (Kalamazoo, Michigan, Spojené státy) (zástupkyně: I. Fowler, I. Junkar, a B. Worbes, advokátky)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie slovní ochranné známky RUGGED

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. ledna 2021, ve věci R 370/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 71 odst. 1 ve spojení s článkem 67 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a nedostatek pravomoci, když došlo k překročení mezí jeho pravomocí;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a nesprávné tvrzení, že důkazy předložené ve vztahu k nabyté rozlišovací schopnosti jsou nedostatečné;

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nebyly uvedeny důvody rozhodnutí.


title: Věc T-206/21: Žaloba podaná dne 16. dubna 2021 – Kalita a Haas v. EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Zobrazení dvou zvířat)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/66

      Žaloba podaná dne 16. dubna 2021 – Kalita a Haas v. EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Zobrazení dvou zvířat)
      (Věc T-206/21)
      (2021/C 217/83)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Oliver Kalita (Jochberg, Rakousko) a Christian Haas (Kitzbühel, Rakousko) (zástupce: G. Donath, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Kitzbühel Tourismus, veřejnoprávní subjekt (Kitzbühel, Rakousko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelé sporné ochranné známky: Žalobci

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (zobrazení dvou zvířat) – Přihláška č. 17 997 789

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. února 2021, ve věci R 863/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

            případně

                  —

                  změnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že odvolání se zamítá v plném rozsahu, a tím obnovil rozhodnutí námitkového oddělení EUIPO ze dne 6. dubna 2020;

                  —

                  v každém případě žalované nebo další účastnici řízení v řízení uložil veškeré náklady řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc C-572/18 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. dubna 2021 – thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Celní unie – Nařízení (EU) č. 952/2013 – Článek 211 odst. 6 – Povolení použít režim aktivního zušlechťovacího styku u určitých výrobků z křemíkové elektrotechnické oceli s orientovanou strukturou – Riziko nepříznivého dotčení zásadních zájmů výrobců Unie – Prověřování hospodářských podmínek – Prováděcí nařízení (EU) 2015/2447 – Článek 259 – Závěry Evropské komise k hospodářským podmínkám – Článek 263 SFEU – Akt, který nelze napadnout žalobou“)

text:
               14.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/2

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. dubna 2021 – thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo v. Evropská komise
      (Věc C-572/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Celní unie - Nařízení (EU) č. 952/2013 - Článek 211 odst. 6 - Povolení použít režim aktivního zušlechťovacího styku u určitých výrobků z křemíkové elektrotechnické oceli s orientovanou strukturou - Riziko nepříznivého dotčení zásadních zájmů výrobců Unie - Prověřování hospodářských podmínek - Prováděcí nařízení (EU) 2015/2447 - Článek 259 - Závěry Evropské komise k hospodářským podmínkám - Článek 263 SFEU - Akt, který nelze napadnout žalobou“)
      (2021/C 228/02)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo (zástupci: M. Günes a L. C. Heinisch, Rechtsanwälte)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J.-F. Brakeland a F. Clotuche-Duvieusart, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek ve věci C 572/18 P se zamítá.

                  2)

                  Společnosti thyssenkrupp Electrical Steel GmbH a thyssenkrupp Electrical Steel Ugo ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 436, 3.12.2018.


title: Věc C-46/19 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. dubna 2021 – Rada Evropské unie v. Kurdistan Workers' Party (PKK), Evropská komise, Spojené království Velké Británie a Severního Irska („Kasační opravný prostředek – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Boj proti terorismu – Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům – Zmrazení finančních prostředků – Společný postoj 2001/931/SZBP – Článek 1 odst. 3, 4 a 6 – Nařízení (ES) č. 2580/2001 – Článek 2 odst. 3 – Ponechání organizace na seznamu osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů – Podmínky – Rozhodnutí příslušného orgánu – Přetrvávající nebezpečí zapojení do teroristických činností – Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků – Rozhodnutí o přezkumu vnitrostátního rozhodnutí, kterým bylo odůvodněno prvotní zařazení na seznam – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               14.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/3

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. dubna 2021 – Rada Evropské unie v. Kurdistan Workers' Party (PKK), Evropská komise, Spojené království Velké Británie a Severního Irska
      (Věc C-46/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Boj proti terorismu - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům - Zmrazení finančních prostředků - Společný postoj 2001/931/SZBP - Článek 1 odst. 3, 4 a 6 - Nařízení (ES) č. 2580/2001 - Článek 2 odst. 3 - Ponechání organizace na seznamu osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů - Podmínky - Rozhodnutí příslušného orgánu - Přetrvávající nebezpečí zapojení do teroristických činností - Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků - Rozhodnutí o přezkumu vnitrostátního rozhodnutí, kterým bylo odůvodněno prvotní zařazení na seznam - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2021/C 228/03)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a S. Van Overmeire, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: Kurdistan Workers' Party (PKK) (zástupkyně: A. M. van Eik a T. M. D. Buruma, advocaten), Evropská komise (zástupci: R. Tricot, T. Ramopoulos a J. Norris, zmocněnci), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně S. Brandon, zmocněnec, ve spolupráci s P. Nevill, barrister, poté F. Shibli a S. McCrory, zmocněnci, ve spolupráci s P. Nevill, barrister)

         Vedlejší účastníci podporující navrhobatelku: Francouzská republika (zástupci: A.-L. Desjonquères, B. Fodda a J.-L. Carré, zmocněnci), Nizozemské království (zástupci: M. K. Bulterman a J. Langer, zmocněnci).

         Výrok

                  1)

                  Body 1 až 11, 13 a 14 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 15. listopadu 2018, PKK v. Rada (T-316/14, EU:T:2018:788), se zrušují.

                  2)

                  Věc se vrací Tribunálu Evropské unie.

                  3)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         (1)  Úř. věst. C 103, 18.3.2019.