title: Věc C-568/10: Žaloba podaná dne 6. prosince 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/19

         Žaloba podaná dne 6. prosince 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-568/10)
   2011/C 55/33
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: Maria Condou-Durande a W. Bogensberger, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Rakouská republika tím, že zavedla právní úpravu, podle které může být studentům, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, vydáno pracovní povolení teprve tehdy, když byla předtím zkoumána situace na pracovním trhu v Rakousku za účelem zabezpečení, že pracovní místo nemůže být obsazeno osobou evidovanou jako nezaměstnanou, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 17 odst. 1 směrnice Rady 2004/114/ES ze dne 13. prosince 2004 o podmínkách přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby (1).

               —

               uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise zastává názor, že rakouské právní předpisy systematicky brání studentům, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, v přístupu na pracovní trh tím, že jim je vydáno pracovní povolení na otevřené pracovní místo pouze tehdy, když bylo předem přezkoumáno, že toto pracovní místo nemůže být obsazeno osobou hlášenou jako nezaměstnanou. Počet vydaných pracovních povolení pro tuto skupinu osob je tudíž velmi nízký. Tak mělo pouze 10 % studentů ze třetích států v porovnání se 70 % rakouských studentů možnost financovat část nákladů svého studia z pracovní činnosti.
   Podle názoru Rakouské republiky jsou tato omezení odůvodněna. Rakousko je na základě volného přístupu k vysokým školám a na základě nízkých studijních poplatků pro studenty ze třetích zemí vysloveně atraktivní. Tito studenti by z důvodu neznalosti němčiny a nedostatečné odborné kvalifikace nalezli zaměstnání zpravidla v nekvalifikovaných oblastech a přispěli by tak k dalšímu zvýšení již tak dost vysoké nezaměstnanosti v tomto odvětví.

      (1)  Úř. věst. L 375, s. 12


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 7. září 2004 ve věci C-346/02: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (Pojištění — Třetí směrnice „neživotní pojištění“ — Systém bonus – malus)

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 7. září 2004
   ve věci C-346/02: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)

   (Pojištění - Třetí směrnice „neživotní pojištění“ - Systém bonus – malus)
   (2004/C 262/08)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci 346/02, Komise Evropských společenství (zmocněnci: C. Tufvesson a J.-F. Pasquier) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnci: P. Gramegna ve spolupráci s A. Schmittem), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti podle článku 226 ES, předložená dne 30. září 2002, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C.W.A. Timmermans (zpravodaj), C. Gulmann a J.N. Cunha Rodrigues (předsedové senátu), R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta a K. Lenaerts, soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, tajemník: H. von Holstein, vydal dne 7. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 289, 23.11.2002.


title: Věc F-122/15: Žaloba podaná dne 22. srpna 2015 – ZZ v. Komise

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/57

         Žaloba podaná dne 22. srpna 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-122/15)
   (2015/C 354/70)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o převodu nároků žalobce na důchod do unijního důchodového systému, kterým se uplatňují nová obecná prováděcí ustanovení (OPU) k článku 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               prohlásit článek 9 obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu za protiprávní;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 6. ledna 2015, kterým byl potvrzen převod nároků na důchod nabytých před jeho nástupem do služby podle obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-292/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Köln (Německo) dne 3. července 2006 – Vedat Deniz v. Spolková republika Německo, vedlejší účastnice řízení: Deutsche Post AG, zastoupená představenstvem

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Köln (Německo) dne 3. července 2006 – Vedat Deniz v. Spolková republika Německo, vedlejší účastnice řízení: Deutsche Post AG, zastoupená představenstvem
   (Věc C-292/06)
   (2006/C 261/16)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Köln
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Vedat Deniz

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Vedlejší účastnice řízení: Deutsche Post AG, zastoupená představenstvem
   Předběžná otázka
   Má být čl. 47 odst. 2 ve spojení s článkem 95 Smlouvy o ES ve spojení s čl. 12 pátou odrážkou ve spojení s čl. 7 odst. 1 směrnice 97/67/ES ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/39/ES ze dne 10. června 2002 (1) vykládán v tom smyslu, že v případě, že poskytovatel všeobecných služeb uplatňuje zvláštní sazby pro své obchodní zákazníky, kteří odevzdávají předtříděné poštovní zásilky do poštovní sítě v poštovních centrech, je povinen uplatňovat tyto zvláštní sazby také vůči podnikům, které poštovní zásilky vybírají u odesílatele a odevzdávají je do poštovní sítě předem tříděné ve stejném přístupovém místě a za stejných podmínek jako obchodní zákazníci, aniž by to poskytovatel všeobecné služby mohl s ohledem na svou povinnost odmítnout?

      (1)  Úř. věst. L 176, s. 21; Zvl. vyd. 06/04, s. 316.


title: Věc T-130/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. září 2005 – Alcon v. OHIM („Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Starší slovní ochranná známka TRIVASTAN — Přihláška slovní ochranné známky Společenství TRAVATAN — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. září 2005 – Alcon v. OHIM
   (Věc T-130/03) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Starší slovní ochranná známka TRIVASTAN - Přihláška slovní ochranné známky Společenství TRAVATAN - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2005/C 281/36)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alcon Inc. (Hünenberg, Švýcarsko) (zástupci: G. Breen, advokát a J. Gleeson, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: S. Palmero Cabezas a S. Laitinen, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník v řízení před Soudem: Biofarma SA (Neuilly-sur-Seine, Francie) (zástupci: V. Gil Vega, A. Ruiz Lopez a D. González Maroto, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 30. ledna 2003 (věc R 968/2001-3), týkajícímu se námitkového řízení mezi Alcon Inc. a Biofarma SA
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 158, 5.7.2003


title: Věc T-304/09: Rozsudek Tribunálu ze 18. ledna 2012 — Tilda Riceland Private v. OHIM — Siam Grains (BASMALI) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BASmALI — Starší nezapsaná ochranná známka BASMATI a starší označení BASMATI — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/7

         Rozsudek Tribunálu ze 18. ledna 2012 — Tilda Riceland Private v. OHIM — Siam Grains (BASMALI)
   (Věc T-304/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BASmALI - Starší nezapsaná ochranná známka BASMATI a starší označení BASMATI - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009))
   2012/C 58/12
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tilda Riceland Private Ltd (Gurgaon, Indie) (zástupci: S. Malynicz, barrister, N. Urwin a D. Sills, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Siam Grains Co. Ltd (Bangkok, Thajsko) (zástupce: C. Thomas-Raquin, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. března 2009 (věc R 513/2008-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Tilda Riceland Private Ltd a Siam Grains Co. Ltd.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 19. března 2009 (věc R 513/2008-1) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu rovněž náhrada dvou třetin nákladů řízení společnosti Tilda Riceland Private Ltd.

               3)

               Společnost Siam Grains Co. Ltd ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada jedné třetiny nákladů řízení společnosti Tilda Riceland Private Ltd.

      (1)  Úř. věst. C 244, 10.10.2009.


title: Věc F-47/16: Žaloba podaná dne 26. srpna 2016 – ZZ v. Komise

text:
               10.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/33

         Žaloba podaná dne 26. srpna 2016 – ZZ v. Komise
   (Věc F-47/16)
   (2016/C 371/38)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Komise

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení rozhodnutí o nezařazení žalobce na seznam úředníků povýšených v rámci povyšovacího řízení za rok 2015.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               rozhodnutí OOJ nepovýšit žalobce v rámci povyšovacího řízení za rok 2015 se zrušuje,

               —

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.


title: Věc C-267/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bayerisches Verwaltungsgericht München (Německo) dne 20. června 2006 – Tadao Maruko v. Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bayerisches Verwaltungsgericht München (Německo) dne 20. června 2006 – Tadao Maruko v. Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen
   (Věc C-267/06)
   (2006/C 224/37)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bayerisches Verwaltungsgericht München
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Tadao Maruko

      Žalovaný: Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen
   Předběžné otázky

               1.

               Jedná se v případě povinného penzijního systému pro osoby vykonávající určitá povolání – jakým je v projednávané věci Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen – o systém podobný státním systémům ve smyslu čl. 3 odst. 3 směrnice Rady 2000/78/ES (1) ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání?

               2.

               Rozumí se pojmem odměňování ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 2000/78/ES plnění poskytovaná pozůstalým ve formě vdovského, popřípadě vdoveckého důchodu orgánem povinného penzijního systému pro osoby vykonávající určitá povolání?

               3.

               Brání článek 1 ve spojení s čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice 2000/78/ES takovým ustanovením stanov doplňkového penzijního systému, podle kterých registrovaný partner po smrti svého partnera nedostane žádný pozůstalostní důchod odpovídající manželům, ačkoliv rovněž celý život žije ve formálně založeném pečovatelském a ručitelském svazku, v jakém žijí manželé?

               4.

               Je v případě kladných odpovědí na předcházející otázky přípustná diskriminace na základě sexuální orientace s ohledem na bod 22 odůvodnění směrnice 2000/78/ES?

               5.

               Byl by pozůstalostní důchod omezen na základě judikatury Barber (věc C-262/88) na dobu po 17. květnu 1990?

      (1)  Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79.


title: Spojené věci C-282/04 a C-283/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. září 2006 – Komise Evropských Společenství v. Nizozemské království (Nesplnění povinnosti státem — Článek 56 odst. 1 ES a článek 43 ES — Zvláštní akcie ( golden shares ) nizozemského státu ve společnostech KPN a TPG — Vymezení pojmů účast na kontrole , přímá investice a  portfoliová investice v souvislosti se základními svobodami — Státní opatření ve smyslu základních svobod — Zabezpečení všeobecné poštovní služby)

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. září 2006 – Komise Evropských Společenství v. Nizozemské království
   (Spojené věci C-282/04 a C-283/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Článek 56 odst. 1 ES a článek 43 ES - Zvláštní akcie („golden shares“) nizozemského státu ve společnostech KPN a TPG - Vymezení pojmů „účast na kontrole“, „přímá investice“ a „portfoliová investice“ v souvislosti se základními svobodami - „Státní opatření“ ve smyslu základních svobod - Zabezpečení všeobecné poštovní služby)
   (2006/C 294/10)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských Společenství (zástupci: H. Støvlbæk, A. Nijenhuis a S. Noë, zmocněnci)

      Žalované: Nizozemské království (zástupci: H. G. Sevenster, J. G. M. van Bakel a M. De Grave, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Články 43 a 56 ES – Práva spojená se zvláštní akcií nizozemského státu ve společnosti Koninklijke KPN NV
   Výrok

               1)

               Nizozemské království tím, že ponechalo v platnosti některá ustanovení ve stanovách společností Koninklijke KPN NV a TPG NV, která stanoví, že kapitál těchto společností zahrnuje zvláštní akcii vlastněnou nizozemským státem, která mu přiznává zvláštní práva na schválení určitých rozhodnutí týkajících se řízení orgánů uvedených společností, která nejsou omezena na případy, kdy zásah tohoto státu je nezbytný z naléhavých důvodů obecného zájmu uznaných Soudním dvorem, a v případě společnosti TPG NV zejména k zabezpečení zachování všeobecné poštovní služby, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 56 odst. 1 ES.

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc T-89/17: Žaloba podaná dne 7. února 2017 – Erwin Müller v. EUIPO – Novus Tablet Technology Finland (NOVUS)

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/43

         Žaloba podaná dne 7. února 2017 – Erwin Müller v. EUIPO – Novus Tablet Technology Finland (NOVUS)
   (Věc T-89/17)
   (2017/C 112/60)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Erwin Müller GmbH (Lingen, Německo) (zástupkyně: N. Grüger, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Novus Tablet Technology Finland Oy (Turku, Finsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „NOVUS“ – Přihláška č. 13 206 611

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. listopadu 2016, ve věci R 2413/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí, jakož i částečně zrušil rozhodnutí námitkového oddělení Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví ze dne 2. října 2015, námitka č. B 2 456 336, a to v rozsahu, v němž se týká zboží zařazeného do třídy 9 – „Tašky uzpůsobené pro notebooky; držáky uzpůsobené pro mobilní telefony; periferní zařízení počítačů“;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-240/08: Žaloba podaná dne 2. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/17

         Žaloba podaná dne 2. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-240/08)
   (2008/C 183/34)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupkyně: N. Yerrell, zmocněnkyně)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/22/ES ze dne 15. března 2006 o minimálních podmínkách pro provedení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o předpisech v sociální oblasti týkajících se činností v silniční dopravě a o zrušení směrnice Rady 88/599/EHS (1), a v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něho vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2006/22/ES uplynula 1. dubna 2007. Přitom do okamžiku podání této žaloby žalovaná nepřijala opatření nezbytná k dosažení souladu se směrnicí, a v každém případě o nich neuvědomila Komisi.

      (1)  Úř. věst. L 102, s. 35.


title: Vyškrtnutí věci C-63/05

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/33

         Vyškrtnutí věci C-63/05 (1)

   (2006/C 60/68)

      (Jednací jazyk: řečtina)

   Usnesením ze dne 14. prosince 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o vyškrtnutí věci C-63/05: Komise Evropských společenství proti Řecké republice.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc F-70/08: Žaloba podaná dne 6. srpna 2008 – Ziliene v. Parlament

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/26

         Žaloba podaná dne 6. srpna 2008 – Ziliene v. Parlament
   (Věc F-70/08)
   (2008/C 247/54)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Veronika Ziliene (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Předmět a popis sporu
   Jednak zrušení rozhodnutí OOJ ze dne 17. července 2007 o tom, že se žalobkyni nepřiznává denní příspěvek ve smyslu článku 10 přílohy VII služebního řádu, a jednak uložení povinnosti žalovanému k vyplacení denních příspěvků od jejího nástupu do zaměstnání v postavení úřednice zvýšených o úroky a dále k zaplacení částky jednoho eura za způsobenou nemajetkovou újmu
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí OOJ ze dne 17. července 2007 o tom, že se žalobkyni nepřiznává denní příspěvek ve smyslu článku 10 přílohy VII služebního řádu;

               —

               uložit Parlamentu povinnosti vyplatit žalobkyni denní příspěvky za období od jejího nástupu do zaměstnání coby úřednice zvýšené o úroky vypočítané na základě úrokové míry stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace, která byla v platnosti v příslušných obdobích, až do úplného uspokojení pohledávky;

               —

               uložit žalovanému povinnost zaplatit žalobkyni částku jedno euro jako náhradu za způsobenou nemajetkovou újmu;

               —

               uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-59/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 6. února 2012 — BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 6. února 2012 — BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.
   (Věc C-59/12)
   2012/C 138/02
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts

      Odpůrkyně v řízení o opravném prostředku „Revision“: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

      Předběžná otázka

   Je třeba vykládat čl. 3 odst. 1 ve spojení s čl. 2 písm. d) směrnice 2005/29/ES (1) o nekalých obchodních praktikách v tom smyslu, že skutečnost, že zákonná zdravotní pojišťovna poskytla svým pojištěncům (zavádějící) informace o obtížích, kterým budou tito pojištěnci vystaveni v případě změny zákonné zdravotní pojišťovny, je rovněž jednáním obchodníka, které se projevuje jako obchodní praktika vůči spotřebiteli?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách), (Úř. věst. L 149, s. 22).


title: Věc T-506/15: Žaloba podaná dne 29. srpna 2015 – Řecká republika v. Komise

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/28

         Žaloba podaná dne 29. srpna 2015 – Řecká republika v. Komise
   (Věc T-506/15)
   (2015/C 371/31)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: G. Κanellopoulos, Ε. Leftheriotou, O. Τsircinidou a Α.-Ε. Vasilopoulou)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 22. června 2015, „kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) [oznámeno pod číslem C(2015) 4076] (1)“ v rozsahu, v němž vyloučilo z financování Evropskou unií výdaje uskutečněné v rámci přímých podpor oddělených od produkce pro roky žádosti 2009, 2010 a 2011 a v rámci podmíněnosti pro žádosti v roce 2011, a jelikož nestanovilo vrácení Řecké republice částky ve výši EUR 1 0 4 60  620,42 na základě rozsudku Tribunálu ve věci T-632/11, ze dne 6. listopadu 2014, Řecká republika v. Evropská komise, v souladu s tím, co bylo uvedeno v žalobě v souvislosti se skutkovými okolnostmi a žalobními důvody směřujícími ke zrušení; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.
   Konkrétněji, pokud jde o finanční opravu uloženou v rámci režimu přímých podpor oddělených od produkce, Řecká republika uplatňuje čtyři žalobní důvody směřující ke zrušení.

               1.

               První žalobní důvod směřující ke zrušení je uplatněn v rámci paušální opravy ve výši 25 % uložené za nedostatky v definici a kontrole stálých pastvin pro roky 2009, 2010 a 2011 a týká se nesprávného výkladu a použití čl. 2 odst. 2 nařízení č. 796/2004 (2) [následně čl. 2 písm. c) nařízení č. 1120/2009 (3)].

               2.

               Druhý žalobní důvod směřující ke zrušení je rovněž uplatněn v rámci paušální opravy ve výši 25 % uložené za nedostatky v definici a kontrole stálých pastvin pro roky 2009, 2010 a 2011 a týká se nesprávného výkladu a použití pokynů, pokud jde o to, zda byly splněny předpoklady pro uložení finanční opravy ve výši 25 %, neuvedení odůvodnění, nedodržení mezí diskreční pravomoci Komise a zároveň porušení zásady proporcionality.

               3.

               Třetí žalobní důvod směřující ke zrušení je uplatněn v rámci paušální opravy ve výši 5 % uložené za nedostatky v systému evidence půdy (LPIS) v prvním roce jejího uplatňování (2009) a týká se nesprávného výkladu a použití pokynů, nedodržení mezí diskreční pravomoci Komise a zároveň porušení zásady proporcionality.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod směřující ke zrušení je uplatněn v rámci paušálních oprav uložených za nedostatky v kontrolách na místě, a konkrétněji v souvislosti s opravou ve výši 2 % uloženou z důvodu neúčinné analýzy rizik pro rok žádosti 2010 a týká se nesprávného výkladu a použití čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1122/2009 (4) a článku 27 nařízení č. 796/2004, jakož i porušení zásady legitimního očekávání.
               Mimoto, pokud jde o ostatní zpochybňované části napadeného prováděcího rozhodnutí, Řecká republika uplatňuje následující dva žalobní důvody směřující ke zrušení.

               5.

               Pátý žalobní důvod směřující ke zrušení se vztahuje k paušální finanční opravě ve výši 2 % uložené v rámci režimu podmíněnosti pro rok žádosti 2001 a týká se nesprávného použití a výkladu článku 11 nařízení č. 885/2006 (5) a článku 31 nařízení č. 1290/2005 (6), nedostatečného odůvodnění a skutkového omylu týkajícího se paušální opravy ve výši 2 % pro rok žádosti 2011.

               6.

               Šestý žalobní důvod směřující ke zrušení se vztahuje k částce, jež musí být vrácena Řecké republice na základě rozsudku Tribunálu ve věci T-632/11, ze dne 6. listopadu 2014, a týká se porušení článků 266 a 280 SFEU ohledně povinnosti Komise přijmout opatření vyplývající z rozsudku Soudního dvora a neuvedení odůvodnění pro nevrácení Řecké republice částky EUR 1 0 4 60  620,42 v návaznosti na výše uvedený rozsudek Tribunálu.

      (1)  Úř. věst. L 182, s. 39.

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 141, s. 18).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 1120/2009 ze dne 29. října 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu jednotné platby podle hlavy III nařízení Rady (ES) č. 73/2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 316, s. 1).

      (4)  Nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (Úř. věst. L 316, s. 65).

      (5)  Nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006 , kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (Úř. věst. L 171, s. 90).

      (6)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, s. 1).


title: Věc F-108/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 26. června 2008 – Nijs v. Účetní dvůr (Veřejná správa — Úředníci — Článek 44 odst. 1 písm. c) jednacího řádu Soudu prvního stupně — Stručný popis žalobních důvodů v žalobě — Neexistence předchozí stížnosti — Zjevná nepřípustnost)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/61

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 26. června 2008 – Nijs v. Účetní dvůr
   (Věc F-108/07) (1)

   (Veřejná správa - Úředníci - Článek 44 odst. 1 písm. c) jednacího řádu Soudu prvního stupně - Stručný popis žalobních důvodů v žalobě - Neexistence předchozí stížnosti - Zjevná nepřípustnost)
   (2008/C 223/116)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Bart Nijs (Bereldange, Lucembursko) (zástupce: F. Rollinger, advokát)

      Žalovaný: Účetní dvůr Evropských společenství (zástupci: T. Kennedy, J.-M. Steiner a G. Corstens, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Evropského účetního dvora o obnovení mandátu generálního tajemníka Účetního dvora na šestileté období začínající dne 1. července 2007 a, podpůrně, rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování nepovýšit žalobce do platové třídy LA5 v rámci hodnotícího období 2004 na základě rozsudku Soudu prvního stupně ze dne 3. října 2006, Nijs v. Účetní dvůr (T-171/05)
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               B. Nijsovi se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008, s. 56.


title: Věc C-94/09: Žaloba podaná dne 6. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/25

         Žaloba podaná dne 6. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-94/09)
   2009/C 113/47
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: M. Afonso, zmocněnec)

      Žalovaná: Francouzská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Francouzská republika tím, že neuplatňovala jednotnou sazbu DPH na veškeré služby poskytované pohřebními ústavy, jakož i na dodávky produktů s těmito službami souvisejících, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 96 až čl. 99 odst. 1 směrnice o DPH (1);

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou Komise namítá, že francouzská daňová právní úprava narušuje řádné fungování systému DPH v rozsahu, v němž uplatňuje dvě sazby DPH na poskytování služeb a dodávky produktů rodinám zesnulých zajišťované pohřebními ústavy, třebaže tyto úkony ve skutečnosti tvoří jedinou komplexní operaci, která musí být zdaňována jednotnou sazbou.
   Žalobkyně zejména vytýká žalované, že bezdůvodně vyčlenila službu převozu mrtvol vozidlem zvlášť upraveným k tomuto účelu, na niž se uplatní snížená sazba DPH, zatímco na ostatní činnosti zajišťované pohřebními ústavy, jako je činnost pracovníků pohřební služby spočívající v přenesení mrtvoly nebo dodání rakve, se uplatní běžná sazba DPH. Podle ustálené judikatury však plnění, které z hospodářského hlediska sestává z jediného poskytnutí, nesmí být uměle rozloženo, jelikož v opačném případě dochází k narušení řádného fungování systému DPH. Ve skutečnosti ostatně převážná většina rodin, které požádají pohřební službu o uspořádání pohřbu, považuje dané činnosti za součást jednoho a téhož poskytnutí.
   Komise krom toho zpochybňuje rozhodnutí žalované uplatnit různé snížené sazby na služby poskytované pohřebními ústavy. Ustanovení čl. 98 odst. 1 totiž nedovolují uplatnění snížených sazeb na určité přepravní služby a uplatnění běžné sazby na jiné služby poskytované danými podniky, v důsledku čehož nutně dochází ke snížení výsledné úrovně takto stanovených sazeb vůči sazbám běžně uplatňovaným ve Francii. Navíc se úroveň těchto snížených sazeb mění od případu k případu v závislosti na relativním podílu konkrétně poskytnutých služeb podléhajících snížené dani, což je taktéž zakázáno uvedenou směrnicí.

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006 L 347, s. 1).


title: Věc C-85/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/53

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-85/06) (1)

   (2006/C 326/111)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc T-37/11: Žaloba podaná dne 21. ledna 2011 — Maďarsko v. Komise

text:
               26.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/7

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2011 — Maďarsko v. Komise
   (Věc T-37/11)
   2011/C 95/12
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Maďarská republika (zástupci: M. Z. Fehér, K. Szíjjártó a G. Koós, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí Komise č. 3.241.011.280 obsahující výzvu k zaplacení, a to v rozsahu, v němž se určité prostředky vyplacené Maďarské republice prostřednictvím schengenského nástroje v rámci opatření č. 1, 3, 4, 5 a 6 cíle III/A, celního cíle III/B a při zavádění ochrany říční hranice u Moháče a nákladní železniční stanice v Eperjeske v rámci cíle I/C, považují za výdaje, na které nelze poskytnout příspěvek.

               —

               Subsidiárně, částečně zrušit rozhodnutí Komise č. 3.241.011.280 obsahující výzvu k zaplacení, a to v rozsahu, v němž se určité prostředky vyplacené Maďarské republice prostřednictvím schengenského nástroje v rámci opatření č. 1, 3, 4, 5 a 6 cíle III/A a v rámci celního cíle III/B považují za výdaje, na které nelze poskytnout příspěvek nebo na které lze poskytnout příspěvek jen částečně.

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně následující žalobní důvody:
   1)   Primární návrhové žádání: porušení legitimního očekávání a vyvolané podložené naděje a porušení zásady právní jistoty
   Žalobkyně tvrdí, že s ohledem na neurčitost právního kontextu a na značnou výši pomoci vyplacené prostřednictvím schengenského nástroje bylo racionální v celém průběhu provádění programu spoléhat na informace poskytnuté Komisí v odpovědi na výslovné žádosti o zaujetí stanoviska a o četná stanoviska vydané k orientačnímu programu.
   Přijetí orientačního programu přestavující předběžné povolení, dále kontroly, které Komise prováděla v průběhu provádění programu, a spolupráce s členskými státy jsou podle žalobkyně faktory, pro které Komise nemůže při kontrole ex post, k níž může přistoupit v souvislosti s možností poskytnout příspěvek na dané projekty, podstatně zpochybnit otázku, zda na projekty, které již několikrát přezkoumala, lze poskytnout příspěvek, aniž se zabývala samotnými projekty. Žalobkyně tvrdí, že Komise v rozhodnutích o financování poskytla „záruky“, které v ní vyvolaly podloženou naději v to, že na opatření uvedená v orientačním programu lze poskytnout příspěvek.
   Zásada loajální spolupráce stanoví i orgánům Unie vzájemnou povinnost spolupracovat s členskými státy.
   Žalobkyně se domnívá, že pokud by v tak neurčitém a proměnlivém právním kontextu nebylo možné dokonce ani od Komise očekávat předchozí spolehlivou informaci ohledně otázky, zda lze na určitý projekt poskytnout příspěvek, byla by závažným způsobem ohrožena i zásada právní jistoty.
   2)   Subsidiární návrhové žádání: nesprávný výklad pojmu „důsledná ochrana“ a nedostatek odůvodnění při stanovování finančních opravných položek
   Žalobkyně se domnívá, že Komise v napadeném rozhodnutí považovala výdaje uvedené v subsidiárním návrhovém žádání za výdaje, na něž nelze poskytnout příspěvek nebo na něž jej lze poskytnout jen částečně, neboť neodpovídají cíli důkladné ochrany hranic nebo mu odpovídají pouze částečně. Podle žalobkyně Komise k takovému názoru dospěla v důsledku nesprávného výkladu pojmu „důkladná ochrana“.
   Žalobkyně dodává, že Komise ani přes poskytnuté informace neprovedla potřebná šetření, aby stanovila přesnou částku, kterou je třeba v souvislosti s veškerými opatřeními vrátit, a u některých z nich nesprávně stanovila paušální částky. Žalobkyně má za to, že Komise tyto paušální částky stanovila na základě předpokládaného poměru mezi činnostmi prováděnými orgány odpovědnými za ochranu hranic a ostatními činnostmi těchto orgánů namísto toho, aby vyšla z ustanovení obsažených v čl. 22 odst. 3 písm. b) rozhodnutí Komise K(2004) 248 o řízení a sledování Schengenského nástroje, a tedy ze závažnosti zjištěných porušení právní úpravy, anebo ze závažnosti nedostatků v systému řízení a sledování, které vyvolaly zjištěné nesrovnalosti s následnými finančními dopady.


title: Věc C-255/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2006 Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 30. března 2006 ve věci T-367/03, Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2006 Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 30. března 2006 ve věci T-367/03, Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   (Věc C-255/06 P)
   (2006/C 212/23)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníce řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ (zástupci: S. Sariibrahimoglu a R. Sinner, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání
   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               v plném rozsahu zrušil rozsudek Soudu prvního stupně (pátého senátu) ve věci Yedas v. Komise a Rada (věc T-367/03),

               —

               vrátil věc Yedas zpět Soudu prvního stupně k novému projednávaní,

               —

               povolil ústní část řízení,

               —

               určil náklady řízení navrhovatelky.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelka uplatňuje, že se Soud prvního stupně dopustil nesprávného právního posouzení tím, že Dohodě o přidružení mezi Tureckem evropských hospodářským společenstvím (Ankarské dohodě) a protokolům nepřiznal žádný skutečný právní význam či účinek v rozporu s ustálenou judikaturou Evropského soudního dvora tím, že chybně určil, že zásady a pravidla obsažená v Ankarské dohodě a protokolech nezakládají právní normy, ve vztahu k nimž mohou být zkoumány akty orgánů Společenství. Podle navrhovatelky jsou ustanovení Ankarské dohody přímo použitelná a mohou přiznávat práva jednotlivcům.
   Navrhovatelka rovněž uplatňuje, že se Soud prvního stupně dopustil nesprávného právního posouzení tím, že nepřezkoumal argument, že s Tureckou republikou mělo být, pokud jde o pomoc, zacházeno stejně, jako se státy jako Španělsko, Portugalsko a Řecko, a tím, že konstatoval, že orgány Společenství nebyly povinny jednat s ohledem na stanovisko Řecka s ohledem na přidělení finanční podpory Turecku.
   Konečně navrhovatelka uplatňuje, že Soud prvního stupně nesprávně právně posoudil, že neexistovala příčinná souvislost mezi údajným protiprávním jednáním orgánů Společenství a údajnou utrpěnou škodou.


title: Usnesení Soudu Prvního stupně ze dne 22. dubna 2005 ve věci T-399/03, Arnaldo Lucaccioni proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Nemoc z povolání — Žádost o uznání zhoršení nemoci — Výkon rozsudku Soudu — Právní kvalifikace sdělení Komise — Žaloba na neplatnost — Nepřípustnost)

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/36

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 22. dubna 2005
   ve věci T-399/03, Arnaldo Lucaccioni proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Nemoc z povolání - Žádost o uznání zhoršení nemoci - Výkon rozsudku Soudu - Právní kvalifikace sdělení Komise - Žaloba na neplatnost - Nepřípustnost)
   (2005/C 182/67)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-399/03, Arnaldo Lucaccioni, bývalý úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v St-Leonards-on-Sea, zastoupený J. R. Iturriagagoitiou a K. Delvolvém, advokáty, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: J. Currall, ve spolupráci s J.-L. Fagnartem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 10. března 2003 přijatého k provedení rozsudku Soudu ze dne 26. února 2003 vydaného ve věci T-212/01, jakož i návrh na zrušení lékařské zprávy vydané během uvedeného řízení, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, N. J. Forwood a S. Papasavvas, soudci, vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 22. dubna 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 47, 21.2.2004.


title: Věc T-193/06: Žaloba podaná dne 12. července 2006 – Télévision Française 1 v. Komise

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/48

         Žaloba podaná dne 12. července 2006 – Télévision Française 1 v. Komise
   (Věc T-193/06)
   (2006/C 224/102)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Télévision Française 1 (Boulogne, Francie) (zástupci: J.-P. Hordies, advokát, a C. Smits, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit žalobu za nepřípustnou a neopodstatněnou;

               —

               rozhodnout o zrušení rozhodnutí Komise ze dne 22. března 2006 o režimu podpor pro kinematografii a audiovizuální produkci;

               —

               rozhodnout o náhradě nákladů řízení podle práva.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně podala dne 3. října 2001 dvě stížnosti u Komise, kterými se domáhala, aby bylo určeno, že změny v režimu podpor v oblasti podpory kinematografie a audiovizuální produkce ve Francii představují protiprávní státní podpory, neboť byly poskytnuty v rozporu s čl. 88 odst. 3 ES, a v každém případě státní podpory, které nejsou slučitelné se společným trhem.
   Rozhodnutím K(2006)832 konečné ze dne 22. března 2006 (Státní podpora NN 84/2004 a N 95/2004 – Francie, Režimy podpor pro kinematografii a audiovizuální produkci) Komise prohlásila, že režimy podpor v oblasti podpory kinematografické a audiovizuální produkce poskytnuté Francií jsou slučitelné se společným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. c) a d) ES. Jedná se o napadené rozhodnutí v projednávané žalobě.
   Žalobkyně se na podporu svých návrhů dovolává tří žalobních důvodů.
   Ve svém prvním žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise se dopustila porušení podstatných formálních náležitostí, neboť napadené rozhodnutí není dostatečně odůvodněné, pokud jde o povahu poplatků, povahu povinností investovat uložených provozovatelům televizního vysílání a slučitelnost se společným trhem jiných státních opatření podpory napadených žalobkyní.
   Ve svém druhém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení pojmu státní prostředky, když usoudila, že systém povinných objednávek neznamená převod státních prostředků ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES.
   Třetí žalobní důvod, kterého se žalobkyně dovolává, vychází z údajného porušení ze strany Komise čl. 87 odst. 3 písm. d) ES, neboť napadené rozhodnutí obsahuje zjevně nesprávné posouzení pojmu podpora určená k rozvíjení kultury.


title: Věc T-665/16: Žaloba podaná dne 16. září 2016 – Cinkciarz.pl v. EUIPO (€$)

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/61

         Žaloba podaná dne 16. září 2016 – Cinkciarz.pl v. EUIPO (€$)
   (Věc T-665/16)
   (2016/C 402/72)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska, K. Gajek, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující symboly „€“ a „$“ – Přihláška č. 13 839 998

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. července 2016 ve věci R 2086/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. září 2004 ve věci T-342/02, Metro-Goldwyn-Mayer Lion Corp. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Rozsah povinnosti průzkumu — Převod na přihlášku národní ochranné známky — Článek 58 nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/16

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 16. září 2004
   ve věci T-342/02, Metro-Goldwyn-Mayer Lion Corp. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Rozsah povinnosti průzkumu - Převod na přihlášku národní ochranné známky - Článek 58 nařízení (ES) č. 40/94)
   (2004/C 284/33)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-342/02, Metro-Goldwyn-Mayer Lion Corp., se sídlem v Santa Monice, Kalifornie (Spojené státy), zastoupené F. de Visscherem, E. Cornuem, E. De Grysem a D. Moreauem, advokáty, proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: S. Laitinen a D. Botis), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM byla Moser Grupo Media, SL, se sídlem v Santa Eulalia del Rio (Španělsko), jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 5. září 2002 (věc R 437/2001-3), kterým bylo prohlášeno za nepřípustné odvolání podané proti rozhodnutí námitkového oddělení, týkajícímu se námitkového řízení mezi Moser Grupo Media, SL, a Metro-Goldwyn-Mayer Lion Corp., Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, V. Tiili a M. Vilaras, soudci; vedoucí soudní kanceláře: J. Plingers, rada, vydal dne 16. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 25.1.2003.


title: Věc F-102/09: Žaloba podaná dne 17. prosince 2009 — Bennett a další v. OHIM

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/50

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2009 — Bennett a další v. OHIM
   (Věc F-102/09)
   2010/C 37/79
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Kelly-Marie Bennett (Mutxamel, Španělsko) a další (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu

      Předmět a popis sporu

   Jednak zrušení rozhodnutí o výpovědi smluv žalobců na základě použití výpovědní doložky podmíněné úspěšnou účastí na výběrovém řízení se specializací zaměřenou na duševní vlastnictví a dále náhrada nemajetkové újmy, kterou žalobci utrpěli.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 12. března 2009 o výpovědi jejich smluv;

               —

               zrušit, v případě potřeby, rozhodnutí ze dne 9. října 2009 doručené téhož dne, kterým byly zamítnuty stížnosti, které žalobci podali dne 12. června 2009;

               —

               v důsledku toho uložit žalovanému (i) zaplacení — jako náhrady škody — platu za období mezi nabytím účinnosti výpovědi smluv žalobců a dnem znovu obnovení jejich pracovního poměru na základě zrušení rozhodnutí o výpovědi a (ii) obnovit kariérní postavení každého z žalobců, které bylo výpovědí jejich smluv protiprávně přerušeno, nebo pokud by obnovení pracovního poměru žalobců vedlo k velkým problémům praktické povahy, nebo pokud by se mělo jevit s ohledem na situaci třetích osob jako nepřiměřené, zaplatit přiměřené finanční odškodnění za protiprávní výpověď smluv žalobců. Takovéto odškodnění by muselo kromě v minulosti ušlého platu zohlednit také realistické vyhlídky zůstat na základě — zcela — neomezené smlouvy až do důchodového věku ve službě pro OHIM a postupovat v kariérním postupu;

               —

               podpůrně, zrušit rozhodnutí o výpovědi jejich smluv, pokud stanovení délky výpovědní doby nezohlednilo veškeré služební roky každého z žalobců odsloužené u OHIM;

               —

               uložit žalovanému uhradit náhradu škody za utrpěnou majetkovou a nemajetkovou újmu, vyčíslenou ex aequo et bono na 85 000 eur každému žalobci;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-494/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden ze dne 26. listopadu 2004 ve věci Heintz van Landewyck SARL proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden ze dne 26. listopadu 2004 ve věci Heintz van Landewyck SARL proti Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-494/04)
   (2005/C 45/28)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) ze dne 26. listopadu 2004 ve věci Heintz van Landewyck SARL proti Staatssecretaris van Financiën, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 1. prosince 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce. Hoge Raad der Nederlanden žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Je třeba Směrnici o spotřební dani (1) vykládat tak, že stanoví členským státům povinnost přijmout zákonné ustanovení, podle kterého musí vrátit nebo započítat částky spotřební daně dlužné nebo zaplacené v době žádosti o daňové kolky, pokud žadatel (držitel povolení provozovat sklad s daňovým dozorem) nepoužil a ani nebude schopen použít kolky, které zmizely, předtím než byly umístěny na výrobek podléhající spotřební dani, a třetí osoby nemohou a ani nebudou schopny zákonným způsobem použít tyto kolky, přestože není vyloučeno, že třetí osoby použily nebo použijí kolky jejich umístěním na tabákové výrobky uvedené na trh protiprávním způsobem?

               2)

                           a)

                           Je třeba Šestou směrnici (2) a obzvláště čl. 27 odst. 1 a 5 této směrnice vykládat v tom smyslu, že skutečnost, že nizozemská vláda oznámila Komisi k datu pozdějšímu, než je stanoveno v čl. 27 odst. 5 Šesté směrnice, ve znění Deváté směrnice, že si přeje zachovat zvláštní postup pro vyměřování daně na tabákové výrobky, znamená, že pokud se jednotlivec dovolá překročení lhůty poté, co bylo následně provedeno oznámení, zvláštní postup pro vyměřování daně nesmí být používán také po uskutečnění tohoto oznámení?

                           b)

                           Pokud je odpověď na otázku 2 a) záporná, je třeba Šestou směrnici a obzvláště čl. 27 odst. 1 a odst. 5 této směrnice vykládat v tom smyslu, že zvláštní postup pro vyměřování daně na tabákové výrobky stanovený v článku 28 Wet op de Omzetbelasting nesmí být používán na základě toho, že je neslučitelný s požadavky stanovenými výše uvedenými ustanoveními směrnice?

                           c)

                           Pokud je odpověď na otázku 2b) záporná, je třeba Šestou směrnici a obzvláště čl. 27 odst. 1 a odst. 5 této směrnice vykládat v tom smyslu, že nevrácení daně z obratu za okolností, jako jsou ty uvedené v otázce 1, je v rozporu s touto směrnicí?

      (1)  Směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992, o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani, (Úř. věst. L 76, s. 1).

      (2)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977, o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1).


title: Věc F-5/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhý senát) ze dne 13. července 2006 – E v. Komise ( Úředníci — Legalita interních řízení — Údajně nesprávné chování úředníků v rámci disciplinárního řízení a řízení o uznání povahy nemoci jako nemoci z povolání — Náhrada škody — Přípustnost — Právní zájem na podání žaloby — Potvrzující akt )

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/48

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhý senát) ze dne 13. července 2006 – E v. Komise
   (Věc F-5/06) (1)

   („Úředníci - Legalita interních řízení - Údajně nesprávné chování úředníků v rámci disciplinárního řízení a řízení o uznání povahy nemoci jako nemoci z povolání - Náhrada škody - Přípustnost - Právní zájem na podání žaloby - Potvrzující akt“)
   (2006/C 212/84)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: E (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Rodrigues a Y. Minatchy, advokáti)

      Žalovaná: Komise (zástupci: J. Currall a V. Joris, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 4. října 2005, kterým se zamítá stížnost žalobkyně týkající se ověření legality disciplinárního řízení, jakož i řízení o uznání povahy nemoci žalobkyně jako nemoci z povolání, a jednak žádost o náhradu škody
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Každý účastník řízení nese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc T-382/10: Žaloba podaná dne 9. září 2010 — Villeroy et Boch v. Komise

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/42

         Žaloba podaná dne 9. září 2010 — Villeroy et Boch v. Komise
   (Věc T-382/10)
   ()
   2010/C 301/68
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Villeroy et Boch (Paříž, Francie) (zástupci: J. Philippe a K. Blau-Hansen, advokáti, a A. Villette, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se dotýká žalobkyně,

               —

               podpůrně, snížit jí pokutu, která jí byla uložena napadeným rozhodnutím,

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně navrhuje částečné zrušení rozhodnutí K(2010) 4185 v konečném znění ze dne 23. června 2010, v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „EHP“) (věc COMP/39092 — sanitární zařízení), ve věci kartelové dohody na belgickém, německém, francouzském, italském, nizozemském a rakouském trhu se sanitárními zařízeními určenými pro koupelny, která se týká koordinace prodejních cen a výměny citlivých obchodních informací.
   Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně sedm žalobních důvodů:

               —

               porušení článku 101 SFEU a článku 53 EHP jelikož žalovaná tím, že kvalifikovala protiprávní jednání jako jediné, komplexní a pokračující protiprávní jednání, tak nesplnila svou povinnost právního přezkumu individuálních jednání adresátů napadeného rozhodnutí;

               —

               porušení povinnosti odůvodnění podle čl. 296 druhého pododstavce SFEU, jelikož žalovaná nepředložila dostatečně přesnou definici relevantního trhu v napadeném rozhodnutí;

               —

               neexistence důkazu dostatečně prokazujícího účast žalobkyně na protiprávních jednáních ve Francii;

               —

               porušení zásady nulla poena sine lege zakotvené v čl. 49, prvním pododstavci Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), jakož i zásady proporcionality sankce za protiprávní jednání zakotvené v čl. 49 třetím pododstavci Listiny ve spojení s čl. 48 prvním pododstavcem Listiny a článkem 23 nařízení č. 1/2003 (1), jelikož žalovaná uložila pokutu solidárně žalobkyni a její mateřské společnosti;

               —

               nesprávný výpočet pokuty, jelikož žalovaná zahrnula obraty žalobkyně, které nesouvisí s výtkami předloženými při výpočtu pokuty;

               —

               porušení článku 41 Listiny, jelikož nepřiměřená délka řízení nebyla zohledněna při výpočtu pokuty;

               —

               porušení zásady proporcionality trestů a nesprávných posouzení při výpočtu pokuty, jelikož základní částka byla stanovena na 15 % a celková výše pokuty překročila hranici 10 % ve srovnání s obraty žalobkyně.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích [101 SFEU] a [102 SFEU] (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc F-2/16: Žaloba podaná dne 11. ledna 2016 – ZZ v. ESVČ

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/51

         Žaloba podaná dne 11. ledna 2016 – ZZ v. ESVČ
   (Věc F-2/16)
   (2016/C 106/62)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: H.-E. von Harpe, advokát)

      Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí žalované nenahradit žalobci jeho náklady na přestěhování ze Zambie do Belgie.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí žalované ze dne 12. března 2015;

               —

               a pokud je to nutné, rovněž zrušit konkludentní zamítnutí stížnosti;

               —

               uložit Evropské službě pro vnější činnost náhradu nákladů řízení a nákladů vynaložených před zahájením soudního řízení.


               15.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 33/5

         Žádost o odborné stanovisko Soudního dvoru ESVO předložené Oslo Tingrett na základě rozhodnutí soudu Oslo Tingrett ze dne 30. ledna 2006 ve věci Ladbrokes Ltd. v. Staten v/Kultur- og kirkedepartementet and Staten v/Landsbruks- og matdepartementet

   (Věc E-3/06)
   (2007/C 33/03)
   V důsledku rozhodnutí Oslo Tingrett (okresní soud v Oslo) ze dne 30. ledna 2006 byla Soudnímu dvoru ESVO podána žádost o odborné stanovisko ve věci Ladbrokes Ltd. v. Staten v/Kultur- og kirkedepartementet and Staten v/Landsbruks- og matdepartementet, která byla na podatelnu soudu doručena dne 25. srpna 2006 a která se týká těchto otázek:

               1.

               Vylučují články 31 a/nebo 36 Dohody o EHP vnitrostátní právní předpisy, které stanovují, že některé hazardní hry mohou být provozovány pouze státem vlastněnými společnostmi, které svůj zisk věnují na kulturní a sportovní účely?

               2.

               Vylučují články 31 a/nebo 36 Dohody o EHP vnitrostátní právní předpisy, které stanovují, že licence pro dostihové sázky mohou být uděleny pouze neziskovým organizacím nebo společnostem, jejichž cílem je podpořit chov koní?

               3.

               Vylučují články 31 a/nebo 36 Dohody o EHP vnitrostátní právní předpisy, které stanovují, že licence pro provozování některých hazardních her mohou být uděleny pouze neziskovým organizacím a sdružením na humanitární a sociální účely?

               4.

               Mohou vnitrostátní právní předpisy v souladu s právem EHP zdůraznit, že zisk z hazardních her je určen na humanitární a sociální účely (včetně sportu a kultury), a nejedná se tedy o zdroj soukromých zisků?

               5.

               Vylučuje článek 36 Dohody o EHP vnitrostátní statutární ustanovení, které zakazuje provozování hazardních her a obchod s nimi, pokud jsou tyto zakázané v Norsku, ale legálně se provozují v jiném státě EHP?


title: Věc C-432/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. října 2008 Luigim Marcucciem proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 9. července 2008 ve spojených věcech T-296/05 a T-408/05, Marcuccio v. Komise

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 1. října 2008 Luigim Marcucciem proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 9. července 2008 ve spojených věcech T-296/05 a T-408/05, Marcuccio v. Komise
   (Věc C-432/08 P)
   (2008/C 313/25)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

                  V každém případě:

                           (1.a)

                           zrušit napadený rozsudek v plném rozsahu;

                           (1.b)

                           prohlásit, že obě žaloby de quibus jsou v plném rozsahu přípustné;

                     a kromě toho:

               —

               2/A. vyhovět návrhovým žádáním uplatněným účastníkem řízení podávajícím kasační opravný prostředek (navrhovatelem) v prvním stupni, a to: (2/A.1) zrušit sporná rozhodnutí; (2/A.2) zrušit, pokud to bude nezbytné, obě rozhodnutí o zamítnutí stížností de quibus; (2/A.3) uložit žalované, aby jako náhradu doplňku lékařských výdajů vzniklých navrhovateli v souladu s návrhy de quibus a za účelem získání náhrady rovnající se 100 %, nebo jako náhradu škody vyplývající z protiprávních chování žalované vyplatila navrhovateli částky ve výši 2 572,32 eur (slovy dva tisíce pět set sedmdesát dvě eura//32) a 381,04 eur (slovy tři sta osmdesát jedno euro//04), nebo částky, které jsou vyšší či nižší než výše uvedené částky, o kterých bude mít Soudní dvůr za to, že jsou spravedlivé; (2/A.4) uložit žalované, aby navrhovateli uhradila úroky z prodlení z částek uvedených v bodě 2/A.3 tohoto kasačního opravného prostředku v rozsahu kapitalizované částky mezi dies a quo a dies ad quem, které budou určeny v souladu se spisy ve věcech de quibus; (2/A.5) uložit žalované, aby navrhovateli nahradila náklady řízení, které mu vznikly v souvislosti s tímto řízením o kasačním opravném prostředku, jakož i s věcmi de quibus;

               nebo

               —

                     2/B. podpůrně
                   vrátit Soudu obě věci de quibus k novému rozhodnutí.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Zkreslení a překroucení skutkového stavu, jakož i tvrzení navrhovatele v jeho písemnostech, související rovněž s věcnou nesprávností zjištění provedených Soudem (zejména body 30, 44, 46 a 49 napadeného rozsudku).
   Chybný a nesprávný výklad a použití pojmu „napadnutelný akt“, jakož i zmatečnost, nesmyslnost, nelogičnost, porušení článku 231 Smlouvy o ES a nezohlednění judikatury týkající se účinků zrušení rozhodnutí vydaného orgánem Společenství, přičemž toto zrušení provedl soud Společenství, porušení zásady res iudicata, porušení zásady dělby pravomocí (zejména body 43, 44 a 49 napadeného rozsudku).
   Zcela chybějící dokazování a nevyjádření se k zásadnímu bodu sporu (zejména bod 12 a body 43 až 51 včetně napadeného rozsudku).


title: Věc C-453/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis epikrateias (Řecko) dne 17. října 2008 – Panagiotis I. Karanikolas, Valsamis Daravanis, Georgios Kouvoukliootis, Panagiotis Ntolou, Dimitrios Z. Parisis, Konstantinos Emmanouil, Ioannis Anasoglou, Pantelis A. Beis, Dimitrios Chatziandreou, Ioannis A. Zaragkoulias, Triantafyllos K. Mavrogiannis, Sotirios Th. Liotakis, Vasileios Karampasis, Dimitrios Melissidis, Ioannis V. Kleovoulos, Dimitrios I. Patsakos, Theodoros Fournarakis, Dimitrios K. Dimitrakopoulos a Synetairismos Paraktion Alieon Kavalas v. Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon a Nomarchiaki Aftodioikisi Dramas-Kavalas-Xanthis

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis epikrateias (Řecko) dne 17. října 2008 – Panagiotis I. Karanikolas, Valsamis Daravanis, Georgios Kouvoukliootis, Panagiotis Ntolou, Dimitrios Z. Parisis, Konstantinos Emmanouil, Ioannis Anasoglou, Pantelis A. Beis, Dimitrios Chatziandreou, Ioannis A. Zaragkoulias, Triantafyllos K. Mavrogiannis, Sotirios Th. Liotakis, Vasileios Karampasis, Dimitrios Melissidis, Ioannis V. Kleovoulos, Dimitrios I. Patsakos, Theodoros Fournarakis, Dimitrios K. Dimitrakopoulos a Synetairismos Paraktion Alieon Kavalas v. Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon a Nomarchiaki Aftodioikisi Dramas-Kavalas-Xanthis
   (Věc C-453/08)
   (2008/C 327/30)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Symvoulio tis epikrateias
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Panagiotis I. Karanikolas, Valsamis Daravanis, Georgios Kouvoukliootis, Panagiotis Ntolou, Dimitrios Z. Parisis, Konstantinos Emmanouil, Ioannis Anasoglou, Pantelis A. Beis, Dimitrios Chatziandreou, Ioannis A. Zaragkoulias, Triantafyllos K. Mavrogiannis, Sotirios Th. Liotakis, Vasileios Karampasis, Dimitrios Melissidis, Ioannis V. Kleovoulos, Dimitrios I. Patsakos, Theodoros Fournarakis, Dimitrios K. Dimitrakopoulos a Synetairismos Paraktion Alieon Kavalas

      Žalovaní: Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon a Nomarchiaki Aftodioikisi Dramas-Kavalas-Xanthis
   Předběžné otázky

               1)

               Může ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1626/94 členský stát přijmout dodatečná opatření spočívající v úplném zákazu lovných zařízení, jejichž používání je v souladu s výše uvedeným nařízením v zásadě povoleno?

               2)

               Je ve smyslu ustanovení téhož nařízení povoleno v mořské oblasti některého členského státu na pobřeží Středozemního moře používat lovná zařízení nezahrnutá mezi zařízení v zásadě zakázaná podle čl. 2 odst. 3 a čl. 3 odst. 1 a 1a nařízení, jejichž používání bylo zakázáno vnitrostátním právním ustanovením členského státu před vstupem uvedeného nařízení v platnost?


title: Věc T-83/17: Žaloba podaná dne 8. února 2017 – Heineken Romania v. EUIPO – Lénárd (Csíki Sör)

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/37

         Žaloba podaná dne 8. února 2017 – Heineken Romania v. EUIPO – Lénárd (Csíki Sör)
   (Věc T-83/17)
   (2017/C 121/55)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Heineken Romania SA (Bukurešť, Rumunsko) (zástupkyně: A. M. Baciu, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: András Lénárd (Sincraieni, Rumunsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Csíki Sör“ – Přihláška č. 12 105 839

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. listopadu 2016, ve věci R 1310/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               zrušil rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 1. července 2015 v řízení o námitce č. B 002 279 514;

               —

               vyhověl námitce B 002 279 514;

               —

               zamítl přihlášku ochranné známky Evropské unie „Csíki Sör“ č. 12 105 839 v plném rozsahu.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-271/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. dubna 2008 – Deutsche Telekom v. Komise ( Hospodářská soutěž — Článek 82 ES — Cena za přístup k pevné telekomunikační síti v Německu — Tarifní nůžkový efekt — Cena schválená vnitrostátním regulačním orgánem pro telekomunikace — Rozhodovací prostor podniku v dominantním postavení )

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/29

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. dubna 2008 – Deutsche Telekom v. Komise
   (Věc T-271/03) (1)

   („Hospodářská soutěž - Článek 82 ES - Cena za přístup k pevné telekomunikační síti v Německu - Tarifní nůžkový efekt - Cena schválená vnitrostátním regulačním orgánem pro telekomunikace - Rozhodovací prostor podniku v dominantním postavení“)
   (2008/C 128/62)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deutsche Telekom AG (Bonn, Německo) (zástupci: původně K. Quack, U. Quack a S. Ohlhoff, poté U. Quack a S. Ohlhoff, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně K. Mojzesowicz a S. Rating, poté K. Mojzesowicz a A. Whelan a nakonec K. Mojzesowicz, W. Mölss a O. Weber, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Arcor AG & Co. KG (Eschborn, Německo) (zástupci: původně M. Klusmann, F. Wiemer a M. Rosenthal, poté M. Klusmann a F. Wiemer, a nakonec M. Klusmann, advokáti); Versatel NRW GmbH, dříve Tropolys NRW GmbH, dříve CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice a TeleBeL Gesellschaft für Telekommunikation Bergisches Land mbH (Essen, Německo); EWE TEL GmbH (Oldenbourg, Německo); HanseNet Telekommunikation GmbH (Hamburk, Německo); Versatel Nord-Deutschland GmbH, dříve KomTel Gesellschaft für Kommunikations- und Informationsdienste mbH (Flensburg, Německo); NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH (Kolín nad Rýnem, Německo); Versatel Süd-Deutschland GmbH, dříve tesion Telekommunikation GmbH (Stuttgart, Německo); a Versatel West-Deutschland GmbH, dříve Versatel Deutschland GmbH & Co. KG (Dortmund, Německo) (zástupci: N. Nolte, T. Wessely a J. Tiedemann, advokáti)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/707/ES ze dne 21. května 2003, v řízení podle článku 82 ES (Věci COMP/C-1/37.451, 37.578, 37.579 – Deutsche Telekom AG) (Úř. věst. L 263, s. 9), a podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni v článku 3 uvedeného rozhodnutí.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Deutsche Telekom AG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí.

               3)

               Jednak Arcor AG & Co. KG a jednak Versatel NRW GmbH, EWE TEL GmbH, HanseNet Telekommunikation GmbH, Versatel Nord-Deutschland GmbH, NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH, Versatel Süd-Deutschland GmbH a Versatel West-Deutschland GmbH ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 264, 1.11.2003.


title: Věc C-518/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. ledna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – The Queen, na žádost de Eventech Ltd v. The Parking Adjudicator („Řízení o předběžné otázce – Hospodářská soutěž – Státní podpory – Článek 107 odst. 1 SFEU – Povolení používat jízdní pruh pro autobusy vydané pouze vozidlům londýnské taxislužby, avšak nikoliv vozidlům poskytujícím smluvní přepravu osob – Pojem ‚státní podpora‘ – Státní zdroje – Ekonomická výhoda – Selektivní výhoda – Vliv na obchod mezi členskými státy“)

text:
               2.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/5

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. ledna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – The Queen, na žádost de Eventech Ltd v. The Parking Adjudicator
      (Věc C-518/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Hospodářská soutěž - Státní podpory - Článek 107 odst. 1 SFEU - Povolení používat jízdní pruh pro autobusy vydané pouze vozidlům londýnské taxislužby, avšak nikoliv vozidlům poskytujícím smluvní přepravu osob - Pojem ‚státní podpora‘ - Státní zdroje - Ekonomická výhoda - Selektivní výhoda - Vliv na obchod mezi členskými státy“)
      (2015/C 073/06)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: The Queen, na žádost de Eventech Ltd

         Žalovaný: The Parking Adjudicator

         za přítomnosti: London Borough of Camden, Transport for London

         Výrok

                  1)

                  Skutečnost, že londýnským taxi je pro účely vytvoření bezpečného a efektivního dopravního systému umožněna jízda v jízdním pruhu pro autobusy v době, kdy v tomto pruhu platí omezení jízdy, kdežto vozidlům poskytujícím smluvní přepravu osob je s výjimkou nástupu a výstupu předem objednaných cestujících zakázáno uvedené pruhy používat, podle všeho neimplikuje použití státních prostředků či poskytnutí uvedeným taxi hospodářské selektivní výhody ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, což však přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

                  2)

                  Nelze vyloučit, že skutečnost, že londýnským taxi je umožněna jízda v jízdním pruhu pro autobusy v době, kdy v tomto pruhu platí omezení jízdy, kdežto vozidlům poskytujícím smluvní přepravu osob je s výjimkou nástupu a výstupu předem objednaných cestujících zakázáno uvedené pruhy používat, může ovlivnit obchod mezi členskými státy ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 367, 14.12.2013.


title: Věc C-335/07: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Finská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 91/271/EHS — Čištění městských odpadních vod — Upuštění od požadavku, aby byl dusík ve všech čistírnách městských odpadních vod odváděných z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10000 PE odstraňován čištěním podle přísnějších požadavků )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Finská republika
   (Věc C-335/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 91/271/EHS - Čištění městských odpadních vod - Upuštění od požadavku, aby byl dusík ve všech čistírnách městských odpadních vod odváděných z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10000 PE odstraňován čištěním podle přísnějších požadavků“)
   2009/C 282/04
   Jednací jazyk: finština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: I. Koskinen, L. Parpala, M. Patakia a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

      Žalovaná: Finská republika (zástupci: A. Guimaraes-Purokoski a J. Heliskoski, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Švédské království (zástupkyně: A. Falk, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 5 odst. 2, 3 a 5 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26) — Upuštění od požadavku, aby byly veškeré odpadní vody vypouštěné z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 čištěny podle přísnějších požadavků

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Švédské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


title: Věc F-143/06: Žaloba podaná dne 18. prosince 2006 – Continolo v. Komise

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/41

         Žaloba podaná dne 18. prosince 2006 – Continolo v. Komise
   (Věc F-143/06)
   (2007/C 20/63)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Donato Continolo (Duino, Itálie) (zástupci: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz a R. Albelice, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 3. ledna 2006, kterým se přiznává a vypořádává nárok na důchod žalobce, v rozsahu, ve kterém bonifikuje období, kdy měl pracovní volno z osobních důvodů od 11. června 1981 do 1. března 1983 pouze ve výši jednoho roku, 5 měsíců a 6 dnů místo jednoho roku 8 měsíců a 20 dnů;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 5. září 2006, kterým se zamítá stížnost žalobce;

               —

               uvést Komisi účinky, které má zrušení napadených rozhodnutí, zejména pokud jde o dosažená procenta, v současné době stanovená na 66,66666 %, která musí být přepočítána, aby zohlednila leden a únor 1983;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, bývalý úředník Komise je od 1. ledna 2006 v důchodu. Svojí žalobou napadá rozhodnutí Komise, kterým se přiznává a vypořádává jeho nárok na důchod v rozsahu, ve kterém z tohoto rozhodnutí vyplývá, že nárok, který získal během pracovního volna z osobních důvodů a který mu byl převeden do systému Společenství nebyl celkově bonifikován.
   Žalobce uvádí jednak porušení zásady ochrany legitimního očekávání, zásady řádné správy a povinnosti náležité péče a jednak existenci zjevně nesprávného posouzení, jakož i porušení povinnosti odůvodnění.


title: Věc C-363/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. září 2006 Comunidad Autónoma de Valencia – Generalidad Valenciana proti usnesení Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 5. července 2006 ve věci T-357/05, Comunidad Autónoma de Valencia – Generalidad Valenciana v. Komise Evropských společenství

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. září 2006 Comunidad Autónoma de Valencia – Generalidad Valenciana proti usnesení Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 5. července 2006 ve věci T-357/05, Comunidad Autónoma de Valencia – Generalidad Valenciana v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-363/06 P)
   (2006/C 261/25)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Comunidad Autónoma de Valencia – Generalidad Valenciana (zástupci: J. V. Sánchez-Tarazaga Marcelino, letrado, C. Fernández Vicién a I. Moreno-Tapia Rivas, abogados)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání navrhovatele

               —

               určit, že projednávaná věc je přípustná a opodstatněná;

               —

               zrušit usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. července 2006;

               —

               vrátit věc Soudu prvního stupně, aby rozhodl, že původně podaná žaloba je přípustná a nařídil pokračování řízení;

               —

               uložit Komisi náhradu veškerých nákladů tohoto řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Tento kasační opravný prostředek se zakládá na těchto důvodech:

               Soud prvního stupně se dopustil nesprávného právního posouzení: Soud porušil Smlouvu o ES, zejména Protokol o statutu Soudního dvora připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství (který je podle článku 311 Smlouvy o ES její nedílnou součástí), konkrétně jeho článku 19, který stanoví kritéria, kterými se řídí právní zastoupení účastníků řízení před soudy Společenství.

               Soud prvního stupně porušil podstatná procesní ustanovení tím, že v rozporu s čl. 44 odst. 6 jednacího řádu žalobci neurčil lhůtu k odstranění vad žaloby, že v projednávané věci nesprávně uplatnil článek 111, že nevyslechl žalobce před prohlášením žaloby za nepřípustnou, čímž porušil zásadu kontradiktornosti řízení, která platí pro všechna řízení.

               Soud prvního stupně porušil zásadu zákazu diskriminace tím, že právníkovi (letrado) Generalidad Valenciana upřel právo, které nebylo upřeno právním zástupcům vystupujícím před soudy Společenství ve stejném postavení v dřívějších případech.


title: Věc T-348/08: Žaloba podaná dne 26. srpna 2008 – Aragonesas Industrias y Energía v. Komise

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/44

         Žaloba podaná dne 26. srpna 2008 – Aragonesas Industrias y Energía v. Komise
   (Věc T-348/08)
   (2008/C 285/82)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Aragonesas Industrias y Energía, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: I. Forrester, K. Struckmann, P. Lindfelt, J. Garcia-Nieto Esteva, lawyers)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 11. června 2008 – věc COMP/F/38.695 – chlorečnan sodný, v rozsahu, v němž se dotýká společnosti Aragonesas nebo

               —

               změnit články 1 a 2 tohoto rozhodnutí tak, že bude zrušena nebo podstatně snížena pokuta uložená společnosti Aragonesas, a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se žalobkyně v souladu s článkem 230 ES domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 2626 konečného ze dne 11. června 2008 (věc COMP/38.695 – chlorečnan sodný) ohledně řízení podle čl. 81 odst. 1 ES a čl. 53 odst. 1 EHP, v rozsahu, v němž se dotýká žalobkyně. Podpůrně se domáhá změny článků 1 a 2 tohoto rozhodnutí v rozsahu, v němž žalobkyni ukládá pokutu.
   Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně dva žalobní důvody:
   Zaprvé žalobkyně uvádí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení určením, že se žalobkyně od konce roku 1994 do roku 2000 účastnila kartelu, který přiděloval objem prodeje a stanovil ceny chlorečnanu sodného. Tvrdí, že rozsah důkazů uváděných Komisí v rozhodnutí je nedostatečný k tomu, aby bylo možno v souladu právem řádně prokázat účast žalobkyně na jediném trvajícím porušení předpisů.
   Zadruhé žalobkyně argumentuje, že byla porušena zásada proporcionality a rovného zacházení tím, že Komise při výpočtu základní částky pokuty:

               —

               nesprávně posoudila závažnost porušení, co se týče žalobkyně;

               —

               žalobkyni nesprávně stanovila dodatečnou sazbu za účast („entry fee“) ohledně žalobkyně;

               —

               nesprávně posoudila trvání porušení a

               —

               nevzala na zřetel polehčující okolnosti týkající se konkrétně žalobkyně.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  12. ledna 2006  ve věci C-361/04 P: Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso, Bernard Ruiz-Picasso proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Nebezpečí záměny — Slovní ochranná známka PICARO — Námitky majitele slovní ochranné známky Společenství PICASSO)

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/8

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 12. ledna 2006
   ve věci C-361/04 P: Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso, Bernard Ruiz-Picasso proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Nebezpečí záměny - Slovní ochranná známka PICARO - Námitky majitele slovní ochranné známky Společenství PICASSO)
   (2006/C 60/15)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-361/04 P, jejímž předmětem je kasační opravný prostředek na základě článku 56 Statutu Soudního dvora, podaný dne 18. srpna 2004, Claude Ruiz-Picasso, s bydlištěm v Paříži (Francie), Paloma Ruiz-Picasso, s bydlištěm v Londýně (Spojené království), Maya Widmaier-Picasso, s bydlištěm v Paříži, Marina Ruiz-Picasso, s bydlištěm v Ženevě (Švýcarsko), Bernard Ruiz-Picasso, s bydlištěm v Paříži, (advokát: C. Gielen, advocaat), přičemž dalšími účastníky řízení jsou: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), (zmocněnci: G. Schneider a A. von Mühlendahl), žalovaný v prvním stupni, DaimlerChrysler AG, (advokát: S. Völker, Rechtsanwalt), vedlejší účastník v prvním stupni, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, K. Schiemann (zpravodaj), N. Colneric, K. Lenaerts a E. Juhász, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 12. ledna 2006 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Claudu Ruiz-Picassovi, Palomě Ruiz-Picasso, Maye Widmaier-Picasso a Marině Ruiz-Picasso, jakož i Bernardu Ruiz-Picassovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. 262, 23.10.2004.


title: Věc T-58/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2013 — Nabipour a další v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Omezení vstupu — Povinnost odůvodněni — Nesprávné právní posouzení — Nesprávné posouzení — Adaptace časových účinků zrušení“ )

text:
               8.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2013 — Nabipour a další v. Rada
   (Věc T-58/12) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu - Povinnost odůvodněni - Nesprávné právní posouzení - Nesprávné posouzení - Adaptace časových účinků zrušení)
   2014/C 39/27
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobci: Ghasem Nabipour (Teherán, Írán); Mansour Eslami (Madliena, Malta); Mohamad Talai (Hamburk, Německo); Mohammad Moghaddami Fard (Teherán); Alireza Ghezelayagh (Singapour, Singapur); Gholam Hossein Golparvar (Teherán); Hassan Jalil Zadeh (Teherán); Mohammad Hadi Pajand (Londýn, Spojené království); Ahmad Sarkandi (Al Jaddaf, Dubaj, Spojené arabské emiráty); Seyed Alaeddin Sadat Rasool (Teherán); a Ahmad Tafazoly (Šanghai, Čína) (zástupci: S. Kentridge, QC, M. Lester, barrister, a M. Taher, solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M.-M. Joséphidès, A. Varnav a A. De Elera, zmocněnci)

      Předmět věci

               —

               Návrh na zrušení jednak rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 319, s. 71) a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 319, s. 11), jakož i nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1), ohledně aktů týkajících se žalobců, a jednak rozhodnutí Rady 2013/270/SZBP ze dne 6. června 2013, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 156, s. 10), v rozsahu, v němž se zmíněné rozhodnutí týká čtvrtého a devátého žalobce.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu se zrušují v rozsahu, v němž jím byla zapsána jména Ghasem Nabipour, Mansour Eslami, Mohamad Talai, Mohammad Moghaddami Fard, Alireza Ghezelayagh, Gholam Hossein Golparvar, Hassan Jalil Zadeh, Mohammad Hadi Pajand, Ahmad Sarkandi, Seyed Alaeddin Sadat Rasool a Ahmad Tafazoly do přílohy II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP.

               2)

               Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu, se zrušuje v rozsahu, v němž jím byla zapsána jména Nabipour, Eslami, Talai, Fard, Ghezelayagh, Golparvar, Zadeh, Pajand, Sarkandi, Sadat Rasool a Tafazoly do přílohy VIII Nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007.

               3)

               Příloha IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 se zrušuje v rozsahu, v němž se týká pánů Nabipour, Eslami, Talai, Fard, Ghezelayagh, Golparvar, Zadeh, Pajand, Sarkandi, Sadat Rasool a Tafazoly.

               4)

               Rozhodnutí Rady 2013/270/SZBP ze dne 6. června 2013, kterým se mění rozhodnutí 2010/413, se zrušuje v rozsahu, v němž se týká pánů Fard a Sarkandi.

               5)

               Účinky rozhodnutí 2011/783 a rozhodnutí 2013/270 jsou zachovány, co se týče pánů Nabipour, Eslami, Talai, Fard, Ghezelayagh, Golparvar, Zadeh, Pajand, Sarkandi, Sadat Rasool et Tafazoly, od jeho v vstupu v platnost až do nabytí účinnosti částečného zrušení nařízení č. 267/2012.

               6)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               7)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené pány Nabipour, Eslami, Talai, Fard, Ghezelayagh, Golparvar, Zadeh, Pajand, Sarkandi, Sadat Rasool a Tafazoly.

      (1)  Úř. věst. C 109, 14.4.2012.


title: Věc T-334/10: Žaloba podaná dne 10. srpna 2010 — Leifheit v. OHIM — Vermop Salmon (Twist System)

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/45

      Žaloba podaná dne 10. srpna 2010 — Leifheit v. OHIM — Vermop Salmon (Twist System)
      (Věc T-334/10)
      ()
      (2010/C 288/87)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Leifheit AG (Nassau, Německo) (zástupci: G. Hasselblatt a V. Töbelmann, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Německo)

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. května 2010 ve spojených věcech R 924/2009-1 a R 1013/2009-1;

                  —

                  uložit žalovanému, aby nesl vlastní náklady řízení a nahradil náklady řízení žalobkyně;

                  —

                  pro případ, že se bude společnost Vermop Salmon jako vedlejší účastník účastnit řízení, uložit jí, aby nesla vlastní náklady řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „Twist Systém“ pro výrobky zařazené do tříd 7, 8 a 21.

         Majitel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

         Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Vermop Salmon GmbH.

         Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „TWIX“ pro výrobky zařazené do třídy 21 a slovní ochranná známka „TWIXTER“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 12, 21, 22 a 25.

         Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Návrhu na prohlášení neplatnosti bylo částečně vyhověno.

         Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání společnosti Vermop Salmon, aby se zamítla ochranná známka žalobkyně pro další výrobky, bylo vyhověno a odvolání žalobkyně bylo zamítnuto.

         Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 63 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009 (1), protože první odvolací senát OHIM nepřezkoumal, zda doklady o užívání předložené společností Vermop Salmon jsou dostatečné k prokázání skutečného užívání starších ochranných známek Společenství, jakož i porušení čl. 57 odst. 2 věta první a druhá ve spojení s čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009, protože doklady o užívání vložené společností Vermop Salmon do spisu neprokazují skutečné užívání starších ochranných známek Společenství, porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009, protože porovnávané ochranné známky si nejsou podobné.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-237/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne  28. května 2006  Guido Strack proti usnesení Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne  22. března 2006  ve věci T-4/05, Guido Strack v. Komise Evropských společenství

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/23

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. května 2006 Guido Strack proti usnesení Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 22. března 2006 ve věci T-4/05, Guido Strack v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-237/06 P)
   (2006/C 165/43)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Guido Strack (zástupce: L. Füllkrug, advokát)

      Další účastník řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení vydané dne 22. března 2006 prvním senátem Soudu prvního stupně Evropských společenství ve věci Guido Strack v. Komise Evropských společenství (T-4/05) (1),

               —

               zrušit rozhodnutí OLAF ze dne 5. února 2004 o zastavení šetření OF/2002/0356, jakož i Final Case Report na kterém toto rozhodnutí spočívá (ref.: NT/sr D(2003)-AC-19723 – 01687 05.02.2004),

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatel uplatňuje ve svém kasačním opravném prostředku, že se Soud dopustil v řízení pochybení a porušil právní normu Společenství čl. 3 odst. 3 rozhodnutí Rady ze dne 2. listopadu 2004 o zřízení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (2004/752/ES, Euratom). Navrhovatel se domnívá, že Soud v okamžiku přijetí usnesení k tomu neměl pravomoc, jelikož podle výše uvedeného ustanovení měl již v prosinci 2005 postoupit věc T-4/05 k Soudu pro veřejnou službu.
   Kromě toho navrhovatel uplatňuje, že Soud neodůvodnil napadené usnesení ve vztahu k vícero nezávislým žalobním důvodům uvedeným v žalobě.
   Navíc navrhovatel tvrdí, že Soud porušil právo Společenství, když nesprávně vyložil pojem „opatření, které se jí nepříznivě dotýká“ použitý v čl. 90 odst. 2 a čl. 90a služebního řádu úředníků. Toto učinil nesprávným výkladem samotného pojmu a nepřihlédnutím k dosavadní judikatuře, nesprávným výkladem ustanovení článků 22a, 22b a 43 služebního řádu úředníků, základního práva na fyzickou a duševní integritu a zásady účinné právní ochrany, jakož i neuznáním podstaty práv na náhradu škody.
   Konečně navrhovatel uplatňuje, že usnesení Soudu je stiženo vadami řízení, které vyplývají ze zjištění nesprávného skutkového stavu, které je možno prokázat písemnostmi ze spisu, z nesprávného právního posouzení skutečností vztahujících se k šetření OLAFu, jakož i u jejich nelogické reprodukce v odůvodnění usnesení.

      (1)  Úř. věst. C 121, s. 12.


title: Věc C-500/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2015 společností TVR Italia Srl proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 15. července 2015 ve věci T-398/13, TVR Automotive v. OHIM – TVR Italia

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2015 společností TVR Italia Srl proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 15. července 2015 ve věci T-398/13, TVR Automotive v. OHIM – TVR Italia
   (Věc C-500/15 P)
   (2016/C 090/02)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: TVR Italia Srl (zástupce: F. Caricato, avvocato)

      Další účastníci řízení: TVR Automotive Ltd, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)
   Usnesením ze dne 14. ledna 2016 Soudní dvůr (devátá senát) zamítl kasační opravný prostředek.