title: Věc C-568/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 27. září 2017 – Staatssecretaris van Financiën v. L. W. Geelen

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 27. září 2017 – Staatssecretaris van Financiën v. L. W. Geelen
   (Věc C-568/17)
   (2017/C 424/33)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Staatssecretaris van Financiën

      Odpůrce: L. W. Geelen

      Předběžné otázky

               1)

                           a.)

                           Musí být čl. 9 odst. 2 písm. c) první odrážka šesté směrnice (1) resp. čl. 52 písm. a) směrnice o dani z přidané hodnoty z roku 2006 (2) (ve znění do 1. ledna 2010) vykládán v tom smyslu, že pod něj spadá úplatné i poskytování interaktivních erotických vystoupení přenášených živě webovými kamerami?

                           b.)

                           V případě, že odpověď na otázku 1. a) bude kladná: musí být část věty obsažená v čl. 9 odst. 2 písm. c) šesté směrnice resp. na začátku článku 52 směrnice o dani z přidané hodnoty z roku 2006 „místem poskytnutí těchto služeb je místo, kde je služba skutečně vykonána“ vykládána v tom smyslu, že klíčové je místo, kde vystupují modelky před kamerou, nebo je rozhodující místo, kde si návštěvníci prohlížejí obrazový záznam, anebo přichází v úvahu ještě jiné místo?

               2)

               Musí být čl. 9 odst. 2 písm. e) dvanáctá odrážka šesté směrnice resp. čl. 56 odst. 1 písm. k) směrnice o dani z přidané hodnoty z roku 2006 (ve znění do 1. ledna 2010) ve spojení s článkem 11 nařízení o dani z přidané hodnoty z roku 2005 (3) vykládáno v tom smyslu, že úplatné poskytování interaktivních erotických vystoupení přenášených živě webovými kamerami, může být považováno za „elektronicky poskytovanou službu“?

               3)

               V případě, že odpověď na otázku 1.a), jakož i na otázku 2 bude kladná a stanovení místa poskytování služeb podle dotyčných ustanovení směrnice povede k odlišným závěrům, jak je třeba určit místo poskytování služeb?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. 1977, L 145, s. 1).

      (2)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1777/2005 ze dne 17. října 2005, kterým se stanoví prováděcí opatření ke směrnici 77/388/EHS o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2005, L 288, s. 1).


title: Věc C-598/16 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 19. října 2017 – Viktor Fedorovič Janukovič v. Rada Evropské unie, Evropská komise a Polská republika „Kasační opravný prostředek — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů — Zařazení jména žalobce“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/13

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 19. října 2017 – Viktor Fedorovič Janukovič v. Rada Evropské unie, Evropská komise a Polská republika
   (Věc C-598/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Zařazení jména žalobce“)
   (2017/C 424/18)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Viktor Fedorovič Janukovič (zástupce: T. Beazley QC)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: P. Mahnič Bruni a M. J.-P. Hix, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: původně S. Bartelt a J. Norris-Usher, poté E. Paasivirta a Norris-Usher, zmocněnci) a Polská republika

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Viktor Fedorovič Janukovič ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc C-579/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeits- und Sozialgericht Wien (Rakousko) dne 3. října 2017 – BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse v. Gradbeništvo Korana d.o.o.

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeits- und Sozialgericht Wien (Rakousko) dne 3. října 2017 – BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse v. Gradbeništvo Korana d.o.o.
   (Věc C-579/17)
   (2017/C 424/34)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Arbeits- und Sozialgericht Wien

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse

      Žalovaná: Gradbeništvo Korana d.o.o.

      Předběžná otázka

   Je třeba článek 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1) vykládat tak, že řízení, jejichž předmětem je uplatňování nároků Bauarbeiter-Urlaubs- und Abfertigungskasse (BUAK) na příplatky proti zaměstnavatelům z důvodu vyslání zaměstnanců bez obvyklého pracoviště v Rakousku k výkonu práce nebo v rámci přenechání pracovníků do Rakouska nebo proti zaměstnavatelům se sídlem mimo Rakousko z důvodu zaměstnávání zaměstnanců s obvyklým pracovištěm v Rakousku, jsou „občanskými a obchodními věcmi“, ve kterých se citované nařízení použije, i když se nároky BUAK na příplatky sice vztahují na soukromoprávní pracovní poměry a slouží k pokrytí soukromoprávních, z pracovních poměrů se zaměstnavateli vycházejících nároků zaměstnanců na dovolenou a náhradu mzdy za dobu dovolené, avšak

               —

               jak výše nároků zaměstnanců na náhradu mzdy za dobu dovolené vůči BUAK, tak i výše nároků BUAK na příplatky vůči zaměstnavatelům není stanovena smlouvou ani kolektivní smlouvou, ale vyhláškou spolkového ministra,

               —

               příplatky, které jsou zaměstnavatelé povinni zaplatit BUAK, slouží vedle úhrady nákladů na náhradu mzdy za dobu dovolené vyplácené zaměstnancům i na úhradu administrativních nákladů BUAK a

               —

               BUAK má v souvislosti s vymáháním a uplatňováním svých nároků na takové příplatky ze zákona rozsáhlejší pravomoci než soukromá osoba, když

                           —

                           zaměstnavatelé jsou povinni pod sankcí peněžité pokuty podávat případová, jakož i měsíčně se opakující běžná hlášení na BUAK s použitím způsobů komunikace zřízených ze strany BUAK, poskytnout součinnost a strpět kontrolní opatření BUAK, umožnit nahlédnout do mzdových, obchodních a jiných podkladů a poskytovat informace BUAK a

                           —

                           BUAK má v případě porušení ohlašovacích povinností ze strany zaměstnavatelů právo vypočíst příplatky dlužné zaměstnavateli na základě vlastního šetření, přičemž v tomto případě existuje nárok BUAK na příplatky nezávisle na skutečných poměrech vyslání resp. zaměstnání ve výši vypočtené BUAK?

      (1)  Úř. věst. 2012, L 351, s. 1.


title: Věc T-844/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2017 – Alpirsbacher Klosterbräu Glauner v. EUIPO (Klosterstoff) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Klosterstoff — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost — Článek 7 odst. 1 písm. b), c) a g) nařízení (ES) č. 207/2009 [později čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a g) nařízení (EU) 2017/1001] — Dřívější praxe EUIPO“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2017 – Alpirsbacher Klosterbräu Glauner v. EUIPO (Klosterstoff)
   (Věc T-844/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Klosterstoff - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost - Článek 7 odst. 1 písm. b), c) a g) nařízení (ES) č. 207/2009 [později čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a g) nařízení (EU) 2017/1001] - Dřívější praxe EUIPO“)
   (2017/C 424/49)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alpirsbacher Klosterbräu Glauner GmbH & Co. KG (Alpirsbach, Německo) (zástupci: W. Göpfert a S. Hofmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. října 2016 (věc R 2064/2015-5) týkajícímu se přihlášky slovního označení Klosterstoff jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Alpirsbacher Klosterbräu Glauner GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 38, 6.2.2017.


title: Věc C-582/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 4. října 2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie v. H.

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 4. října 2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie v. H.
   (Věc C-582/17)
   (2017/C 424/35)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Odpůrkyně: H.

      Předběžná otázka

   Musí být nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (1) vykládáno v tom smyslu, že pouze první členský stát, v němž byla podána žádost o mezinárodní ochranu, je pověřen určit příslušný členský stát, v důsledku čehož může cizinec pouze v tomto členském státě podle článku 27 dublinského nařízení postupovat právní cestou proti nesprávnému použití kritérií pro určení příslušnosti stanovených v kapitole III, včetně článku 9?

      (1)  Úř. věst. 2013, L 180, s. 3, dále jen „dublinské nařízení“.


title: Věc C-599/16 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 19. října 2017 – Oleksandr Viktorovič Janukovič v. Rada Evropské unie a Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů — Zařazení jména žalobce“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/14

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 19. října 2017 – Oleksandr Viktorovič Janukovič v. Rada Evropské unie a Evropská komise
   (Věc C-599/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Zařazení jména žalobce“)
   (2017/C 424/19)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Oleksandr Viktorovič Janukovič (zástupce: T. Beazley QC)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: P. Mahnič Bruni a M. J.-P. Hix, zmocněnci) a Evropská komise (zástupci: původně S. Bartelt a J. Norris-Usher, poté E. Paasivirta a Norris-Usher, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Oleksandr Viktorovič Janukovič ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc T-857/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2017 – Erdinger Weißbräu Werner Brombach v. EUIPO (Tvar velké sklenice) „Ochranná známka Evropské unie — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Trojrozměrná ochranná známka — Tvar velké sklenice — Absolutní důvod pro zamítnutí — Absence rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2017 – Erdinger Weißbräu Werner Brombach v. EUIPO (Tvar velké sklenice)
   (Věc T-857/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Trojrozměrná ochranná známka - Tvar velké sklenice - Absolutní důvod pro zamítnutí - Absence rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2017/C 424/50)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG (Erding, Německo) (zástupce: A. Hayn, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. září 2016 (věc R 659/2016-2) týkajícímu se mezinárodního zápisu s vyznačením Evropské unie pro trojrozměrnou ochrannou známku ve tvaru velké sklenice.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG se ukládá náhrad nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 38, 6.2.2017.


title: Věc C-583/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 4. října 2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie v. R.

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 4. října 2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie v. R.
   (Věc C-583/17)
   (2017/C 424/36)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Odpůrkyně: R.

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (1) vykládáno v tom smyslu, že pouze první členský stát, v němž byla podána žádost o mezinárodní ochranu, je pověřen určit příslušný členský stát, v důsledku čehož může cizinec pouze v tomto členském státě podle článku 27 dublinského nařízení postupovat právní cestou proti nesprávnému použití kritérií pro určení příslušnosti stanovených v kapitole III, včetně článku 9?

               2)

               V jakém rozsahu je pro odpověď první otázky relevantní, že v prvním členském státě, v němž byla podána první žádost o mezinárodní ochranu, již bylo přijato rozhodnutí o této žádosti nebo cizinec vzal žádost předčasně zpět?

      (1)  Úř. věst. 2013, L 180, s. 31; dále jen „dublinské nařízení“.


title: Věc T-663/17: Žaloba podaná dne 27. září 2017 – Sahece a další v. SRB

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/44

         Žaloba podaná dne 27. září 2017 – Sahece a další v. SRB
   (Věc T-663/17)
   (2017/C 424/65)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Sahece, SA (Carrión de los Céspedes, Španělsko) a dalších 20 žalobců (zástupci: M. Romero Rey a I. Salama Salama, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               na základě ustanovení článku 263 SFEU prohlásil neplatnost rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB) SRB/EES/2017/08 ze dne 7. června 2017, kterým bylo rozhodnuto o přijetí programu řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español, S.A.;

               —

               v souladu s čl. 340 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí povinnost zaplatit žalobkyni náhradu utrpěné škody, jejíž přesná výše bude určena poté, co její právní zastoupení obdrží všechny požadované informace, zejména předběžnou zprávu vypracovanou společností Deloitte a zprávy vypracované osobami, které působily jako nezávislí znalci podle nařízení EU č. 806/2014, o jejichž zpřístupnění bylo požádáno;

               —

               v souladu s články 133 a 134 jednacího řádu Tribunálu uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-531/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španělsko) – Elda Otero Ramos v. Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 92/85/EHS — Článek 4 odst. 1 — Ochrana bezpečnosti a zdraví zaměstnanců — Kojící zaměstnankyně — Hodnocení rizik, která obnáší pracovní místo — Námitka dotčené zaměstnankyně — Směrnice 2006/54/ES — Článek 19 — Rovné zacházení — Diskriminace na základě pohlaví — Důkazní břemeno“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/2

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španělsko) – Elda Otero Ramos v. Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social
   (Věc C-531/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 92/85/EHS - Článek 4 odst. 1 - Ochrana bezpečnosti a zdraví zaměstnanců - Kojící zaměstnankyně - Hodnocení rizik, která obnáší pracovní místo - Námitka dotčené zaměstnankyně - Směrnice 2006/54/ES - Článek 19 - Rovné zacházení - Diskriminace na základě pohlaví - Důkazní břemeno“)
   (2017/C 424/02)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Elda Otero Ramos

      Odpůrci: Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Výrok

               1)

               Článek 19 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání musí být vykládán v tom smyslu, že se použije na takovou situaci, jako je situace ve věci v původním řízení, kdy kojící zaměstnankyně zpochybňuje u vnitrostátního soudu nebo u jakékoliv jiného příslušného orgánu dotčeného členského státu hodnocení rizik, která obnáší její pracovní místo, jelikož nebylo provedeno v souladu s čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň.

               2)

               Článek 19 odst. 1 směrnice 2006/54 musí být vykládán v tom smyslu, že v takové situaci, jako je situace ve věci v původním řízení, je na dotčené zaměstnankyni, aby předložila skutečnosti, které mohou nasvědčovat tomu, že hodnocení rizik, která obnáší její pracovní místo, nebylo provedeno v souladu s požadavky čl. 4 odst. 1 směrnice 92/85, a které tak nasvědčují tomu, že došlo k přímé diskriminaci na základě pohlaví ve smyslu směrnice 2006/54, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu. Poté bude na žalované straně, aby prokázala, že uvedené hodnocení rizik bylo provedeno v souladu s požadavky tohoto ustanovení, a tedy nedošlo k porušení zásady zákazu diskriminace.

      (1)  Úř. věst. C 429, 21.12.2015.


title: Věc T-109/10: Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2017 – Lucembursko v. Komise „Žaloba na neplatnost — EFRR — Snížení finanční podpory — Program Interreg II /C ‚Inondation Rhin-Meuse‘ — Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí — Porušení podstatných formálních náležitostí — Zjevně opodstatněná žaloba“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2017 – Lucembursko v. Komise
   (Věc T-109/10) (1)

   („Žaloba na neplatnost - EFRR - Snížení finanční podpory - Program Interreg II /C ‚Inondation Rhin-Meuse‘ - Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí - Porušení podstatných formálních náležitostí - Zjevně opodstatněná žaloba“)
   (2017/C 424/51)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Lucemburské velkovévodství (zástupci: původně C. Schiltz, poté P. Frantzen, poté L. Delvaux a D. Holderer a nakonec D. Holderer, zmocněnci, ve spolupráci s P. Kinschem, advokátem)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: W. Roels a A. Steiblytė, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobce: Belgické království (zástupci: původně M. Jacobs a T. Materne, poté M. Jacobs a nakonec M. Jacobs a J.-C. Halleux, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: původně G. de Bergues a B. Messmer, poté G. de Bergues a nakonec J. Bousin a D. Colas, zmocněnci) a Nizozemské království (zástupci: původně C. Wissels, M. Noort a Y. de Vries, poté M. Noort, M. Bulterman a B. Koopman, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 10712 ze dne 23. prosince 2009 týkajícího se snížení podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) na program iniciativy Společenství Interreg II/C „Inondation Rhin-Meuse“ v Belgickém království, Spolkové republice Německo, Francouzské republice, Lucemburském velkovévodství a Nizozemském království na základě rozhodnutí Komise C(97) 3742 ze dne 18. prosince 1997 (EFRR č. 970010008) v rozsahu, v němž se týká Lucemburského velkovévodství

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí Komise C(2009) 10712 ze dne 23. prosince 2009 týkající se snížení podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) na program iniciativy Společenství Interreg II/C „Inondation Rhin-Meuse“ v Belgickém království, Spolkové republice Německo, Francouzské republice, Lucemburském velkovévodství a Nizozemském království na základě rozhodnutí Komise C(97) 3742 ze dne 18. prosince 1997 (EFRR č. 970010008) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Lucemburského velkovévodství.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Lucemburským velkovévodstvím.

               3)

               Belgické království, Francouzská republika a Nizozemské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 134, 22.5.2010.


title: Věc C-192/16: Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené království) – Stephen Fisher, Anne Fisher, Peter Fisher v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Článek 355 bod 3 SFEU — Status Gibraltaru — Článek 49 SFEU — Článek 63 SFEU — Svoboda usazování — Volný pohyb kapitálu — Čistě vnitrostátní situace“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/14

         Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené království) – Stephen Fisher, Anne Fisher, Peter Fisher v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Věc C-192/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Článek 355 bod 3 SFEU - Status Gibraltaru - Článek 49 SFEU - Článek 63 SFEU - Svoboda usazování - Volný pohyb kapitálu - Čistě vnitrostátní situace“)
   (2017/C 424/20)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Stephen Fisher, Anne Fisher, Peter Fisher

      Odpůrci: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      za přítomnosti: Her Majesty’s Government of Gibraltar

      Výrok

   Článek 355 bod 3 SFEU ve spojení s článkem 49 SFEU nebo článkem 63 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že výkon svobody usazování nebo volného pohybu kapitálu britskými státními příslušníky mezi Spojeným královstvím a Gibraltarem je z pohledu unijního práva situací, jejíž všechny prvky se nacházejí pouze uvnitř jednoho členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 200, 6.6.2016.


title: Věc T-664/17: Žaloba podaná dne 27. září 2017 – eSlovensko v. Komise

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/45

         Žaloba podaná dne 27. září 2017 – eSlovensko v. Komise
   (Věc T-664/17)
   (2017/C 424/66)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: eSlovensko (Lučenec, Slovensko) (zástupce: F. Branislav, právník)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise Ref. ARES(2017)3107844-21/06/2017, na jehož základě byl žalobce vyloučen z účasti na zadávacím řízení a z přidělování grantů podle nařízení č. 966/2012 a z přidělování finančních prostředků podle nařízení 2015/323;

               —

               nařídil žalované provést nový audit, v rámci něhož budou přezkoumána zjištění ohledně přípustných nákladů;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci, konkrétně z nesprávného právního posouzení skutkových zjištění.

                           —

                           Žalobce tvrdí, že Komise pro své rozhodnutí neměla žádný rozumný základ.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z neopodstatněnosti napadeného rozhodnutí.

                           —

                           Komise zjevně neprovedla řádný a nestranný přezkum všech okolností případu.


title: Věc T-119/10: Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2017 – Nizozemsko v. Komise „Žaloba na neplatnost — EFRR — Snížení finanční pomoci — Program Interreg II/C ‚Preventivní ochrana před povodněmi na řekách Rýn a Maas‘ — Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí — Porušení podstatných formálních náležitostí — Zjevně opodstatněná žaloba“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/36

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2017 – Nizozemsko v. Komise
   (Věc T-119/10) (1)

   („Žaloba na neplatnost - EFRR - Snížení finanční pomoci - Program Interreg II/C ‚Preventivní ochrana před povodněmi na řekách Rýn a Maas‘ - Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí - Porušení podstatných formálních náležitostí - Zjevně opodstatněná žaloba“)
   (2017/C 424/52)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nizozemské království (zástupci: původně Y. de Vries, J. Langer a C. Wissels, poté J. Langer a M. Bulterman a B. Koopman, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: W. Roels a A. Steiblytė, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Belgické království (zástupci: původně M. Jacobs a T. Materne, poté M. Jacobs a J.-C. Halleux, zmocněnci) a Francouzská republika (zástupci: původně G. de Bergues a B. Messmer, poté J. Bousin a D. Colas, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 10712 ze dne 23. prosince 2009 o snížení finanční pomoci z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), která byla na základě rozhodnutí Komise C(97) 3742 ze dne 18. prosince 1997 (EFRR č. 970010008) přiznána programu „Preventivní ochrana před povodněmi na řekách Rýn a Maas“ v rámci iniciativy Společenství IC Interreg II/C v Belgickém království, Spolkové republice Německo, Lucemburském velkovévodství a v Nizozemském království.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí Komise C(2009) 10712 ze dne 23. prosince 2009 o snížení pomoci z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), která byla na základě rozhodnutí Komise C(97) 3742 ze dne 18. prosince 1997 (EFRR č. 970010008) přiznána programu „Preventivní ochrana před povodněmi na řekách Rýn a Maas“ v rámci iniciativy Společenství Interreg II/C v Belgickém království, Spolkové republice Německo, Lucemburském velkovévodství a v Nizozemském království, se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Nizozemského království.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a kromě toho nahradí náklady řízení vynaložené Nizozemským královstvím.

               3)

               Belgické království a Francouzská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


title: Věc C-592/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 12. října 2017 – Skatteministeriet v. Baby Dan A/S

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 12. října 2017 – Skatteministeriet v. Baby Dan A/S
   (Věc C-592/17)
   (2017/C 424/37)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Vestre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Skatteministeriet

      Žalovaná: Baby Dan A/S

      Předběžné otázky

               1)

               Mají být osičky se specifickými vlastnostmi dle popisu považovány za součást dětské bezpečnostní zábrany?

                           —

                           Je-li odpověď na první otázku kladná, takže osičky jsou považovány za součást dětské bezpečnostní zábrany, musí být osičky zařazeny do položky KN 9403 90 10 nebo do položky KN 7326 a 4421?

                           —

                           Je-li odpověď na první otázku záporná, takže osičky nejsou považovány za součást dětské bezpečnostní zábrany, musí být osičky zařazeny do položky KN 7318 15 90 nebo do položky KN 7318 19 00?

               2)

               Pokud osičky se specifickými vlastnostmi dle popisu musí být zařazeny do položky KN 7318 15 90, žádá se o odpověď Soudního dvora EU na následující otázku:

                           —

                           Je nařízení (ES) č. 91/2009 ze dne 26. ledna 2009 (1) o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky neplatné na základě skutečnosti, že Komise a Rada – podle odvolacího orgánu WTO – vycházely z postupu, který spojil definici výrobního odvětví EU s ochotou výrobců EU stát se součástí vzorku a podrobit se inspekcím, což vedlo k procesu samovýběru ve výrobním odvětví a způsobilo podstatné riziko, že dojde ke zkreslení šetření a výsledků?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 91/2009 ze dne 26. ledna 2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. 2009, L 29, s. 1).


title: Věc C-549/16: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano – Itálie) – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano v. Palais Kaiserkron Srl „Řízení o předběžné otázce — Daně — Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 401 — Pojem ‚daň z obratu‘ — Nájem nemovitého majetku využívaného k obchodní činnosti — Povinnost k registračnímu poplatku a k DPH“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/15

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano – Itálie) – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano v. Palais Kaiserkron Srl
   (Věc C-549/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 401 - Pojem ‚daň z obratu‘ - Nájem nemovitého majetku využívaného k obchodní činnosti - Povinnost k registračnímu poplatku a k DPH“)
   (2017/C 424/21)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano

      Odpůrkyně: Palais Kaiserkron Srl

      Výrok

   Článek 401 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání výběru takového poměrného registračního poplatku zatěžujícího pronájem nebytových prostor, jako je registrační poplatek stanovený vnitrostátní právní úpravou dotčenou v původním řízení, i když tento pronájem rovněž podléhá dani z přidané hodnoty.

      (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc C-611/17: Žaloba podaná dne 23. října 2017 – Italská republika v. Rada Evropské unie

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/26

         Žaloba podaná dne 23. října 2017 – Italská republika v. Rada Evropské unie
   (Věc C-611/17)
   (2017/C 424/38)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

               —

               Zrušit rozhodnutí Rady (EU) 2017/1398 ze dne 25. července 2017, kterým se mění nařízení (EU) 2017/127, pokud jde o některá rybolovná práva, vyhlášené v Úředním věstníku Evropské unie dne 29. července 2017, č. L 199, a především čl. 1 bod 2, který mění přílohu I D nařízení (EU) 2017/127, celý bod 3 přílohy napadeného nařízení (obsahující změnu přílohy I D nařízení (EU) 2017/127), jakož i celé body odůvodnění 9, 10, 11, 12.

               —

               Nařídit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

         První žalobní důvod: porušení čl. 1 směrnice 86/238/EHS o přistoupení Evropské unie k Mezinárodní úmluvě na ochranu tuňáků v Atlantiku.

   Neexistovala povinnost přijmout rozhodnutí ICCAT o rybolovných kvótách mečouna obecného.

         Druhý žalobní důvod: nedostatek odůvodnění (čl. 296 odst. 2 SFEU).

   Uvedené rozhodnutí je v každém případě neodůvodněné.

         Třetí žalobní důvod: porušení čl. 17 SEU a čl. 16 nařízení 1380/2013.

   Rozhodnutí je v rozporu se zásadou relativní stability a se zájmem Unie.

         Čtvrtý žalobní důvod: porušení zásady zákazu zpětné účinnosti, zásady právní jistoty a zásady legitimního očekávání.

   V každém případě rozhodnutí není použitelné na probíhající rybolovnou sezónu.

         Pátý žalobní důvod: nedostatek odůvodnění (porušení článku 296 odst. 2 SFEU).

   Rozhodnutí není odůvodněné v části, v níž stanoví jako referenční období pro rozdělení kvóty TAC mezi členské státy čtyřleté období 2012-2015.

         Šestý žalobní důvod: porušení zásady proporcionality (čl. 5 SEU) a nesprávné posouzení skutkového stavu.

   Vyloučení let 2010 a 2011 z referenčního období je nepřiměřené a chybné s ohledem na účel zahrnout do údajů o úlovcích pouze běžné úlovky.

         Sedmý žalobní důvod: porušení čl. 258 a čl. 260 SFEU, nedostatek pravomoci.

   Radě nepřísluší uplatnit sankce vůči Itálii za používání unášených tenatových sítí.

         Osmý žalobní důvod: porušení zásady dobré správy (čl. 41 Listiny základních práv Evropské unie) a čl. 16 nařízení 1380/2013.

   Přijetí referenčního období let 2012-2015 poškodilo Itálii snížením rybolovné kapacity v rozporu se zásadou relativní stability a bez dostatečného prošetření.

         Devátý žalobní důvod: porušení zásady zákazu diskriminace (čl. 18 SFEU).

   Toto snížení neoprávněně diskriminuje italské rybáře.

         Desátý žalobní bod: porušení zásady zákazu zpětné účinnosti, zásady právní jistoty a zásady legitimního očekávání.

   V každém případě snížení kapacity není použitelné na probíhající rybolovnou sezónu.


title: Věc C-640/16 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. října 2017 – Greenpeace Energy eG v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Státní podpory — Žaloba na neplatnost — Článek 263 SFEU — Přípustnost — Podpora, kterou Spojené království zamýšlí poskytnout jednotce C jaderné elektrárny Hinkley Point — Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem — Aktivní legitimace — Žalobce, který není osobně dotčen“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/16

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. října 2017 – Greenpeace Energy eG v. Evropská komise
   (Věc C-640/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Státní podpory - Žaloba na neplatnost - Článek 263 SFEU - Přípustnost - Podpora, kterou Spojené království zamýšlí poskytnout jednotce C jaderné elektrárny Hinkley Point - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem - Aktivní legitimace - Žalobce, který není osobně dotčen“)
   (2017/C 424/22)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Greenpeace Energy eG (zástupci: D. Fouquet, J. Nysten a S. Michaels, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: K. Blanck-Putz, P. Němečková a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující Komisi: Francouzská republika (zástupci: D. Colas a J. Bousin, zmocněnci), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupce: D. Robertson, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Greenpeace Energy eG ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 38, 6.2.2017.


title: Věc T-670/17: Žaloba podaná dne 29. září 2017 – LG Vaquero Aviación a další v. SRB

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/46

         Žaloba podaná dne 29. září 2017 – LG Vaquero Aviación a další v. SRB
   (Věc T-670/17)
   (2017/C 424/67)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: LG Vaquero Aviación, S.L. (Alcorcón, Španělsko) a dalších 15 žalobců (zástupci: M. Romero Rey e I. Salama Salama, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               na základě ustanovení článku 263 SFEU prohlásil neplatnost rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB) SRB/EES/2017/08 ze dne 7. června 2017, kterým bylo rozhodnuto o přijetí programu řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español, S.A.;

               —

               v souladu s čl. 340 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí povinnost zaplatit žalobkyni náhradu utrpěné škody, jejíž přesná výše bude určena poté, co její právní zastoupení obdrží všechny požadované informace, zejména předběžnou zprávu vypracovanou společností Deloitte a zprávy vypracované osobami, které působily jako nezávislí znalci podle nařízení EU č. 806/2014, o jejichž zpřístupnění bylo požádáno;

               —

               v souladu s články 133 a 134 jednacího řádu Tribunálu uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-166/17: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal de Justiça – Portugalsko) – Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd v. Santa Casa da Misericórdia de Lisboa „Řízení o předběžné otázce — Článek 56 SFEU — Volný pohyb služeb — Omezení — Provozování hazardních her prostřednictvím internetových stránek — Vnitrostátní právní úprava stanovící monopol státu — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Otázka totožná s otázkou, o které již Soudní dvůr rozhodl, nebo na kterou lze odpověď jasně vyvodit z judikatury — Článek 102 a čl. 106 odst. 1 SFEU — Zneužití dominantního postavení — Vnitrostátní právní úprava, která zakazuje reklamu na hazardní hry, s výjimkou hazardních her organizovaných jediným provozovatelem podřízeným přísné kontrole ze strany orgánů veřejné moci, kterému bylo poskytnuto výhradní právo je provozovat — Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora — Zjevně nepřípustná otázka“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/16

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal de Justiça – Portugalsko) – Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd v. Santa Casa da Misericórdia de Lisboa
   (Věc C-166/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 56 SFEU - Volný pohyb služeb - Omezení - Provozování hazardních her prostřednictvím internetových stránek - Vnitrostátní právní úprava stanovící monopol státu - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Otázka totožná s otázkou, o které již Soudní dvůr rozhodl, nebo na kterou lze odpověď jasně vyvodit z judikatury - Článek 102 a čl. 106 odst. 1 SFEU - Zneužití dominantního postavení - Vnitrostátní právní úprava, která zakazuje reklamu na hazardní hry, s výjimkou hazardních her organizovaných jediným provozovatelem podřízeným přísné kontrole ze strany orgánů veřejné moci, kterému bylo poskytnuto výhradní právo je provozovat - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Zjevně nepřípustná otázka“)
   (2017/C 424/23)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal de Justiça

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelky podávající kasační opravný prostředek: Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd

      Odpůrkyně: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

      Výrok

               1)

               Článek 56 SFEU nebrání vnitrostátní právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která zakazuje provozovatelům usazeným v jiných členských státech nabízet hazardní hry prostřednictvím internetových stránek, zatímco uděluje výhradní právo na jejich provozování jedinému provozovateli podřízenému přísné kontrole ze strany orgánů veřejné moci.

               2)

               Článek 56 SFEU nebrání vnitrostátní právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která zakazuje reklamu na hazardní hry, s výjimkou hazardních her organizovaných jediným provozovatelem, kterému bylo poskytnuto výhradní právo je provozovat.

               3)

               První, pátá, šestá, jakož i osmá otázka položená Supremo Tribunal de Justiça (Nejvyšší soud, Portugalsko) jsou zjevně nepřípustné.

      (1)  Úř. věst. C 202, 26.6.2017.


title: Věc T-704/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2017 – Marine Harvest v. Komise „Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Rozhodnutí ukládající pokutu za spojení podniků uskutečněné před jeho oznámením a povolením — Článek 4 odst. 1, čl. 7 odst. 1 a 2 a článek 14 nařízení (ES) č. 139/2004 — Nedbalost — Zásada ne bis in idem — Závažnost protiprávního jednání — Výše pokuty“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2017 – Marine Harvest v. Komise
   (Věc T-704/14) (1)

   („Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Rozhodnutí ukládající pokutu za spojení podniků uskutečněné před jeho oznámením a povolením - Článek 4 odst. 1, čl. 7 odst. 1 a 2 a článek 14 nařízení (ES) č. 139/2004 - Nedbalost - Zásada ne bis in idem - Závažnost protiprávního jednání - Výše pokuty“)
   (2017/C 424/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Marine Harvest ASA (Bergen, Norsko) (zástupce: R. Subiotto, QC)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Farley, C. Giolito a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 5089 final ze dne 23. července 2014, kterým se ukládá pokuta za provedení spojení podniků v rozporu s čl. 4 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 139/2004 (věc COMP/M.7184 – Marine Harvest/Morpol), a, podpůrně, na zrušení nebo snížení pokuty uložené žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Marine Harvest ASA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 409, 17.11.2014.


title: Věc C-65/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Instanbul Lojistik Ltd v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság „Řízení o předběžné otázce — Dohoda o přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem — Článek 9 — Rozhodnutí Rady přidružení ES-Turecko č. 1/95 — Články 4, 5 a 7 — Celní unie — Silniční přeprava — Daň z provozu motorových vozidel — Zdanění nákladních vozidel registrovaných v Turecku projíždějících Maďarskem jako státem tranzitu“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Instanbul Lojistik Ltd v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Věc C-65/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Dohoda o přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem - Článek 9 - Rozhodnutí Rady přidružení ES-Turecko č. 1/95 - Články 4, 5 a 7 - Celní unie - Silniční přeprava - Daň z provozu motorových vozidel - Zdanění nákladních vozidel registrovaných v Turecku projíždějících Maďarskem jako státem tranzitu“)
   (2017/C 424/03)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Instanbul Lojistik Ltd

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Výrok

   Článek 4 rozhodnutí Rady přidružení č. 1/95 o provádění závěrečné etapy celní unie musí být vykládán v tom smyslu, že taková daň z provozu motorových vozidel, jako je daň dotčená v původní řízení, kterou musí hradit držitelé nákladních vozidel registrovaných v Turecku projíždějících přes Maďarsko jako stát tranzitu, představuje poplatek s účinkem rovnocenným clu.

      (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc T-671/17: Žaloba podaná dne 28. září 2017 – Turbo-K International v. EUIPO – Turbo-K (TURBO-K)

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/46

         Žaloba podaná dne 28. září 2017 – Turbo-K International v. EUIPO – Turbo-K (TURBO-K)
   (Věc T-671/17)
   (2017/C 424/68)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Turbo-K International Ltd (Birmingham, Spojené království) (zástupci: A. Norris, A. Muir Wood, barristers)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Turbo-K Ltd (Winchester, Spojené království)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „TURBO-K“ – Přihláška č. 13 458 039

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. července 2017 ve věci R 2135/2016-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a zamítl námitky proti zápisu ochranné známky v plném rozsahu;

               —

               uložil náhradu nákladů řízení, které žalobkyni vznikly v souvislosti s tímto odvoláním.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009


title: Věc T-746/16: Usnesení Tribunálu ze dne 17. října 2017 – Andreassons Åkeri a další v. Komise („Žaloba na neplatnost — Sociální zabezpečení — Rozhodnutí Komise ukončit projekt EU-pilot — Odložení stížnosti — Odmítnutí Komise zahájit řízení o nesplnění povinnosti — Akt, který nelze napadnout žalobou — Neexistence bezprostředního dotčení — Zjevná nepřípustnost — Návrh na vydání příkazu — Zjevný nedostatek pravomoci“)

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/37

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. října 2017 – Andreassons Åkeri a další v. Komise
   (Věc T-746/16) (1)

   ((„Žaloba na neplatnost - Sociální zabezpečení - Rozhodnutí Komise ukončit projekt EU-pilot - Odložení stížnosti - Odmítnutí Komise zahájit řízení o nesplnění povinnosti - Akt, který nelze napadnout žalobou - Neexistence bezprostředního dotčení - Zjevná nepřípustnost - Návrh na vydání příkazu - Zjevný nedostatek pravomoci“))
   (2017/C 424/53)
   Jednací jazyk: švédština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Andreassons Åkeri i Veddige AB (Veddige, Švédsko), Luke Transport AB (Laholm, Švédsko), Zimit Transportförmedling AB (Veddige) (zástupce: C. von Quitzow, profesor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Martin a K. Simonsson, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise obsaženého v dopise ze dne 10. srpna 2016 ohledně výsledku řízení o projektu EU-pilot 7504/15/EMPL.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Andreassons Åkeri i Veddige AB, Luke Transport AB a Zimit Transportförmedling AB se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  JO C 38 ze dne 6.2.2017.


title: Věc C-101/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – SC Paper Consult SRL v. Direcţia Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bistriţa Năsăud „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Nárok na odpočet — Podmínky výkonu — Článek 273 — Vnitrostátní opatření — Boj proti daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem — Faktura vystavená plátcem prohlášeným daňovým orgánem za ‚neaktivního‘ — Nebezpečí daňového podvodu — Odepření nároku na odpočet — Přiměřenost — Odmítnutí zohlednění důkazů o neexistenci daňového úniku či daňové ztráty — Časové omezení účinků rozsudku, který má být vydán — Neexistence“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – SC Paper Consult SRL v. Direcţia Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bistriţa Năsăud
   (Věc C-101/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Nárok na odpočet - Podmínky výkonu - Článek 273 - Vnitrostátní opatření - Boj proti daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem - Faktura vystavená plátcem prohlášeným daňovým orgánem za ‚neaktivního‘ - Nebezpečí daňového podvodu - Odepření nároku na odpočet - Přiměřenost - Odmítnutí zohlednění důkazů o neexistenci daňového úniku či daňové ztráty - Časové omezení účinků rozsudku, který má být vydán - Neexistence“)
   (2017/C 424/04)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Cluj

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: SC Paper Consult SRL

      Žalovaná: Direcţia Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bistriţa Năsăud

      Výrok

   Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která odepírá nárok na odpočet daně z přidané hodnoty osobě povinné k dani z důvodu, že hospodářský subjekt, který jí poskytl službu na základě faktury, na níž jsou samostatně uvedeny výdaje a daň z přidané hodnoty, byl prohlášen daňovým orgánem členského státu za neaktivní a toto prohlášení o neaktivitě je zveřejněno a zpřístupněno na internetu všem osobám povinným k dani v tomto státě, pokud je toto odepření nároku na odpočet systematické a definitivní a neumožňuje předložit důkaz o tom, že k daňovému úniku či ztrátě daňových příjmů nedošlo.

      (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc C-519/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. srpna 2017 společností L’Oréal proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 26. června 2017 ve věci T-181/16, L’Oréal v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. srpna 2017 společností L’Oréal proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 26. června 2017 ve věci T-181/16, L’Oréal v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-519/17 P)
   (2017/C 424/24)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: L’Oréal (zástupci: T. de Haan, P. Péters, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 26. června 2017 ve věci T-181/16, EU:T:2017:447;

               —

               vrátil věc zpět Tribunálu Evropské unie; a

               —

               rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později; podpůrně uložil Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví náhradu veškerých nákladů řízení navrhovatelky v řízení o kasačním opravném prostředku i v řízení v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka má za to, že Tribunál zkreslil skutečnosti a argumentaci, kterou před ním vznesla, a porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-675/17: Žaloba podaná dne 29. září 2017 – Aplicacions de Servei Monsan a další v. SRB

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/47

         Žaloba podaná dne 29. září 2017 – Aplicacions de Servei Monsan a další v. SRB
   (Věc T-675/17)
   (2017/C 424/69)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Aplicacions de Servei Monsan, SLU (Mollet del Vallés, Španělsko), a dalších 79 žalobců (zástupci: M. Romero Rey a I. Salama Salama, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               na základě ustanovení článku 263 SFEU prohlásil neplatnost rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB) SRB/EES/2017/08 ze dne 7. června 2017, kterým bylo rozhodnuto o přijetí programu řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español, S.A.;

               —

               v souladu s čl. 340 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí povinnost zaplatit žalobcům náhradu škody, kterou utrpěli, v následujících výších:

                           i.

                           akcionáři: čistá hodnota aktiv za akcii Banco Popular, která bude přesně vyčíslena doplněním našeho znaleckého posudku, jenž tvoří přílohu A.5, poté, co obdržíme předběžné a konečné ocenění provedené „nezávislými znalci“, jak vyžaduje článek 20 nařízení (EU) č. 806/2014 (závěry znaleckého posudku, příloha A.5.1, strana 106);

                           ii.

                           majitelé kapitálových nástrojů úrovně 1: částka odpovídající nominální hodnotě dluhopisů aktualizovaná ke dni rozhodnutí, navýšená o příslušné úroky z prodlení plynoucí od uvedeného data do okamžiku skutečného vyplacení (znalecký posudek, příloha A.5.2, strana 105);

                           iii.

                           majitelé kapitálových nástrojů úrovně 2: částka odpovídající nominální hodnotě dluhopisů aktualizovaná ke dni rozhodnutí, navýšená o příslušné úroky z prodlení plynoucí od uvedeného data do okamžiku skutečného vyplacení (znalecký posudek, příloha A.5-3, strana 12);

               —

               v souladu s články 133 a 134 jednacího řádu Tribunálu uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-394/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2017 – KPN v. Komise „Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Nizozemský trh s televizními službami a telekomunikačními službami — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje spojení podniků za slučitelné s vnitřním trhem a Dohodou o EHP — Závazky — Povinnost uvést odůvodnění — Relevantní trh — Vertikální účinky — Soudní přezkum“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2017 – KPN v. Komise
   (Věc T-394/15) (1)

   („Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Nizozemský trh s televizními službami a telekomunikačními službami - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje spojení podniků za slučitelné s vnitřním trhem a Dohodou o EHP - Závazky - Povinnost uvést odůvodnění - Relevantní trh - Vertikální účinky - Soudní přezkum“)
   (2017/C 424/40)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: KPN BV (Haag, Nizozemsko) (zástupci: J. de Pree, C. van der Hoeven a G. Hakopian, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Malferrari, J. Szczodrowski, H. van Vliet a F. van Schaik, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 7241 final ze dne 10. října 2014, kterým se za slučitelné s vnitřním trhem a Dohodou o EHP prohlašuje spojení, v jehož rámci má společnost Liberty Global plc získat výhradní kontrolu nad společností Ziggo NV (věc COMP/M.7000 – Liberty Global/Ziggo) (Úř. věst. 2015, C 145, s. 7).

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise C(2014) 7241 final, kterým se za slučitelné s vnitřním trhem a Dohodou o EHP prohlašuje spojení, v jehož rámci má společnost Liberty Global plc získat výhradní kontrolu nad společností Ziggo NV (věc COMP/M.7000 – Liberty Global/Ziggo), se zrušuje.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14. 9. 2015.


title: Věc T-678/17: Žaloba podaná dne 3. října 2017 – Minera Catalano Aragonesa a Luengo Martínez v. Komise a SRB

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/48

         Žaloba podaná dne 3. října 2017 – Minera Catalano Aragonesa a Luengo Martínez v. Komise a SRB
   (Věc T-678/17)
   (2017/C 424/70)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Minera Catalano Aragonesa, SA (Ariñoteruel, Španělsko), a Ángel Luengo Martínez (Zaragoza, Španělsko) (zástupci: R. Montejo Pérez, F. Ferrara a F. Banti, advokáti)

      Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017 č. SRB/EES/2017/08 a rozhodnutí Evropské komise z téhož dne č. 1246;

               —

               uložil Jednotnému výboru a Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-194/16: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 17. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Riigikohus – Estonsko) – Bolagsupplysningen OÜ, Ingrid Ilsjan v. Svensk Handel AB „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (EU) č. 1215/2012 — Článek 7 bod 2 — Zvláštní příslušnost ve věcech týkajících se deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti — Porušení práv právnické osoby zveřejněním údajně nesprávných údajů na internetu, které se jí týkají, a neodstraněním komentářů, jež se jí týkají — Místo projevů škody — Středisko zájmů této osoby“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 17. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Riigikohus – Estonsko) – Bolagsupplysningen OÜ, Ingrid Ilsjan v. Svensk Handel AB
   (Věc C-194/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Článek 7 bod 2 - Zvláštní příslušnost ve věcech týkajících se deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti - Porušení práv právnické osoby zveřejněním údajně nesprávných údajů na internetu, které se jí týkají, a neodstraněním komentářů, jež se jí týkají - Místo projevů škody - Středisko zájmů této osoby“)
   (2017/C 424/05)
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Riigikohus

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Bolagsupplysningen OÜ, Ingrid Ilsjan

      Žalovaná: Svensk Handel AB

      Výrok

               1)

               Článek 7 bod 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že právnická osoba, která tvrdí, že její osobnostní práva byla porušena zveřejněním nesprávných údajů, jež se jí týkají, na internetové stránce a tím, že nebyly odstraněny komentáře, jež se jí týkají, může podat žalobu, jíž se domáhá opravy těchto údajů, odstranění těchto komentářů a náhrady veškeré utrpěné újmy u soudů toho státu, v němž se nachází středisko jejích zájmů.
               Pokud dotčená právnická osoba vykonává hlavní část činnosti v jiném členském státě než ve státě místa svého sídla, může tato osoba podat žalobu na údajného původce zásahu na základě místa projevů škody v tomto jiném členském státě.

               3)

               Článek 7 bod 2 nařízení č. 1215/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že osoba, která tvrdí, že její osobnostní práva byla porušena zveřejněním nesprávných údajů, jež se jí týkají, na internetu a tím, že nebyly odstraněny komentáře, jež se jí týkají, nemůže podat žalobu, jíž se domáhá opravy těchto údajů a odstranění těchto komentářů, u soudů každého členského státu, na jehož území jsou nebo byly přístupné informace zveřejněny na internetu.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc T-685/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2017 – Sulayr Global Service v. EUIPO – Sulayr Calidad (sulayr GLOBAL SERVICE) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie sulayr GLOBAL SERVICE — Starší národní slovní ochranná známka SULAYR — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny služeb — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2017 – Sulayr Global Service v. EUIPO – Sulayr Calidad (sulayr GLOBAL SERVICE)
   (Věc T-685/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie sulayr GLOBAL SERVICE - Starší národní slovní ochranná známka SULAYR - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny služeb - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2017/C 424/41)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sulayr Global Service, SL (Valle del Zalabi, Espagne) (zástupci: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně S. Palmero Cabezas, poté J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sulayr Calidad, SL (Grenade, Španělsko) (zástupci: původně E. Bayo de Gispert a G. Hinarejos Mulliez, poté G. Hinarejos Mulliez a I. Valdelomar Serrano, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. září 2015 (věc R 149/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Sulayr Calidad a Sulayr Global Service

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 23. září 2015 (věc R 149/2015-1) se zrušuje v rozsahu, v němž vyhovělo námitkám podaným proti zápisu proti zápisu přihlášené ochranné známky pro služby náležející do třídy 40.

               2.

               EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Sulayr Global Service, SL v rámci řízení před Tribunálem.

               3.

               Společnost Sulayr Calidad, SL ponese vlastní náklady řízení vzniklé v řízení před Tribunálem a nahradí nezbytné náklady řízení vynaložené společností Sulayr Global Service v rámci řízení před prvním odvolacím senátem EUIPO.

      (1)  Úř. věst. C 38, 1.2.2016.


title: Věc T-528/17: Žaloba podaná dne 7. srpna 2017 – Ballesté Torralba a další v. SRB

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/37

         Žaloba podaná dne 7. srpna 2017 – Ballesté Torralba a další v. SRB
   (Věc T-528/17)
   (2017/C 424/54)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: María Ballesté Torralba (Alcarrás, Španělsko), David Lozano Jiménez (Alcarrás), María Carmen Estruch Martínez (Alcarrás) a Ramón Ribes Jové (Alcarrás) (zástupce: E. Silva Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil nicotnost rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017, v důsledku čehož se toto rozhodnutí stane neplatným a neúčinným;

               —

               přiznal žalobcům náhradu škody, a sice mým mandantům sub 1) ve výši 37 877 eur, mým mandantům sub 2) ve výši 11 000 eur a Maríi Ballesté Torralba ve výši 1 309,14 eura.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-198/16 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. října 2017 – Agriconsulting Europe SA v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Mimosmluvní odpovědnost Unie — Veřejné zakázky na služby — Provozní technická pomoc při zřízení a provozování síťového zařízení [mechanismu] pro provádění evropského inovačního partnerství ‚Produktivita a udržitelnost zemědělství‘ — Odmítnutí nabídky uchazeče — Neobvykle nízká nabídka — Kontradiktorní řízení“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. října 2017 – Agriconsulting Europe SA v. Evropská komise
   (Věc C-198/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Mimosmluvní odpovědnost Unie - Veřejné zakázky na služby - Provozní technická pomoc při zřízení a provozování síťového zařízení [mechanismu] pro provádění evropského inovačního partnerství ‚Produktivita a udržitelnost zemědělství‘ - Odmítnutí nabídky uchazeče - Neobvykle nízká nabídka - Kontradiktorní řízení“)
   (2017/C 424/06)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Agriconsulting Europe SA (zástupce: R. Sciaudone, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: L. Di Paolo a F. Moro, zmocněnkyně)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Agriconsulting Europe SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 279, 1.8.2016.


title: Věc T-680/17: Žaloba podaná dne 4. října 2017 – Helibética v. SRB

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/49

         Žaloba podaná dne 4. října 2017 – Helibética v. SRB
   (Věc T-680/17)
   (2017/C 424/72)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Helibética, SL (Alicante, Španělsko) (zástupci: R. Vallina Hoset a A. Lois Perreau de Pinninck, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil mimosmluvní odpovědnost Jednotného výboru pro řešení krizí a uložil tomuto Výboru povinnost nahradit škodu způsobenou žalobkyni v důsledku veškerých jeho jednání a opomenutí, která ji připravila o dluhopisy a cenné papíry Banco Popular Español, S.A., jichž byla majitelkou;

               —

               uložil Výboru povinnost zaplatit žalobkyni 50 000 € z titulu náhrady způsobené škody (dále jen „nárokovatelná částka“):

                           —

                           uložil povinnost refundovat realizované investice do akcií Banco Popular [Español] ve výši 1 010 677,5 eura, nebo

                           —

                           podpůrně k výše uvedenému, ve výši 514 957 eur;

               —

               rozhodl, že nárokovatelná částka se navyšuje o vyrovnávací úroky plynoucí od 7. června 2017 do vyhlášení rozsudku, jímž bude rozhodnuto o této žalobě;

               —

               rozhodl, že nárokovatelná částka se navyšuje o příslušné úroky z prodlení plynoucí ode dne vyhlášení tohoto rozsudku do úplného zaplacení nárokovatelné částky a v sazbě, kterou ECB stanoví pro své operace refinancování, zvýšené o dva procentní body;

               —

               uložil Výboru náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věci T-659/17, Vallina Fonseca v. SRB.


title: Věc C-200/16: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal de Justiça – Portugalsko) – Securitas – Serviços e Tecnologia de Segurança SA v. ICTS Portugal – Consultadoria de Aviação Comercial SA, Arthur George Resendes a další „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2001/23/ES — Článek 1 odst. 1 — Převody podniku nebo závodu — Zachování práv zaměstnanců — Povinnost nabyvatele převzít zaměstnance — Poskytování služeb ostrahy a bezpečnostních služeb podnikem — Zadávací řízení — Zadání zakázky jinému podniku — Nepřevzetí zaměstnanců — Vnitrostátní ustanovení, podle kterého se pojem ‚převod podniku nebo závodu‘ nevztahuje na situaci, kdy hospodářský subjekt ztratí zákazníka v důsledku zadání zakázky na služby jinému hospodářskému subjektu“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/5

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal de Justiça – Portugalsko) – Securitas – Serviços e Tecnologia de Segurança SA v. ICTS Portugal – Consultadoria de Aviação Comercial SA, Arthur George Resendes a další
   (Věc C-200/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2001/23/ES - Článek 1 odst. 1 - Převody podniku nebo závodu - Zachování práv zaměstnanců - Povinnost nabyvatele převzít zaměstnance - Poskytování služeb ostrahy a bezpečnostních služeb podnikem - Zadávací řízení - Zadání zakázky jinému podniku - Nepřevzetí zaměstnanců - Vnitrostátní ustanovení, podle kterého se pojem ‚převod podniku nebo závodu‘ nevztahuje na situaci, kdy hospodářský subjekt ztratí zákazníka v důsledku zadání zakázky na služby jinému hospodářskému subjektu“)
   (2017/C 424/07)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal de Justiça

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Securitas – Serviços e Tecnologia de Segurança SA

      Odpůrci: ICTS Portugal – Consultadoria de Aviação Comercial SA, Arthur George Resendes a další

      Výrok

               1)

               Článek 1 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2001/23/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů musí být vykládán v tom smyslu, že se pojem „převod podniku [nebo] závodu“ ve smyslu tohoto ustanovení vztahuje na situaci, kdy zadavatel ukončil smlouvu o poskytování služeb zabezpečení a ostrahy svých zařízení, která byla uzavřena s určitým podnikem, a následně uzavřel za účelem poskytování těchto činností novou smlouvu s jiným podnikem, který odmítá převzít zaměstnance prvně uvedeného podniku, pokud druhý podnik převzal vybavení nezbytné k poskytování uvedených služeb.

               2)

               Článek 1 odst. 1 směrnice 2001/23 musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je ustanovení, jež bylo dotčeno věcí v původním řízení, které stanoví, že se pojem „převod podniku [nebo] závodu“ ve smyslu tohoto čl. 1 odst. 1 nevztahuje na ztrátu zákazníka hospodářského subjektu v důsledku zadání zakázky na služby jinému hospodářskému subjektu.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc C-522/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. srpna 2017 společností L’Oréal proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 26. června 2017 ve věci T-179/16, L’Oréal v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. srpna 2017 společností L’Oréal proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 26. června 2017 ve věci T-179/16, L’Oréal v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-522/17 P)
   (2017/C 424/25)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: L’Oréal (zástupci: T. de Haan, P. Péters, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 26. června 2017 ve věci T-179/16, EU:T:2017:445;

               —

               vrátil věc zpět Tribunálu Evropské unie; a

               —

               rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později; podpůrně uložil Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví náhradu veškerých nákladů řízení navrhovatelky v řízení o kasačním opravném prostředku i v řízení v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka má za to, že Tribunál zkreslil skutečnosti a argumentaci, kterou před ním vznesla, a porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-685/17: Žaloba podaná dne 4. října 2017 – Miralla Inversiones v. SRB

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/50

         Žaloba podaná dne 4. října 2017 – Miralla Inversiones v. SRB
   (Věc T-685/17)
   (2017/C 424/73)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Miralla Inversiones, S.L. (Madrid, Španělsko) (zástupci: R. Vallina Hoset a A. Lois Perreau de Pinninck, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
   zaprvé – přijal v mém řádně doloženém zastoupení žalobu na neplatnost rozhodnutí SRB/EES/2017/08 ze dne 7. června 2017, o řešení krize v Banco Popular [Español], i ocenění, ze kterého vychází, a po provedení příslušných zjištění připustil žalobu k projednání a provedl řízení podle článku 120 a násl. jednacího řádu Soudního dvora;
   zadruhé – v souladu s návrhovými žádáními vyjádřenými v samotném textu žaloby vyzval SRB, aby v této věci neprodleně předložil předběžné ocenění vypracované společností DELOITTE podle ustanovení článku 20 nařízení (EU) č. 806/2014, aby tak bylo možné náležitě vykonat právo na účinnou procesní obranu, a po předložení tohoto ocenění určil zvláštní lhůtu umožňující jeho podrobnou analýzu a prostudování tak, abychom se k němu mohli vyjádřit ve fázi repliky;
   zatřetí – v případě, že nebude zajištěn přístup k informacím požadovaným v předchozím bodě a v řízení se bude pokračovat, vydal rozsudek, kterým bude shledán rozpor rozhodnutí SRB/EES/2017/08 ze dne 7. června 2017, o řešení krize v Banco Popular [Español], jakož i ocenění, ze kterého vychází, s evropským právem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-26/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. října 2017 – Řecko v. Komise „EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Nesrovnalosti ve stanovení výše pohledávek — Zpoždění v rámci postupu vymáhání pohledávek — Nezapočtení mezi fondy — Určení výše úroků — Proporcionalita — Paušální finanční oprava — Články 31 až 33 nařízení (ES) č. 1290/2005 — Individuální případy“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. října 2017 – Řecko v. Komise
   (Věc T-26/16) (1)

   („EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Nesrovnalosti ve stanovení výše pohledávek - Zpoždění v rámci postupu vymáhání pohledávek - Nezapočtení mezi fondy - Určení výše úroků - Proporcionalita - Paušální finanční oprava - Články 31 až 33 nařízení (ES) č. 1290/2005 - Individuální případy“)
   (2017/C 424/42)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou a A. Vasilopoulou, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a A. Sauka, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na částečné zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/2098 ze dne 13. listopadu 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2015, L 303, s. 35), v rozsahu, v němž se týká Řecké republiky.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 111, 29.3.2016.


title: Věc T-686/17: Žaloba podaná dne 4. října 2017 – Policlínico Centro Médico de Seguros a Medicina Asturiana v. SRB

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/50

         Žaloba podaná dne 4. října 2017 – Policlínico Centro Médico de Seguros a Medicina Asturiana v. SRB
   (Věc T-686/17)
   (2017/C 424/74)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Policlínico Centro Médico de Seguros, SA (Oviedo, Španělsko) a Medicina Asturiana, SA (Oviedo) (zástupci: R. Vallina Hoset a A. Lois Perreau de Pinninck, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               určil mimosmluvní odpovědnost Jednotného výboru pro řešení krizí a uložil tomuto Výboru povinnost nahradit škodu způsobenou žalobkyni v důsledku veškerých jeho jednání a opomenutí, která ji připravila o dluhopisy a cenné papíry Banco Popular Español, S.A., jichž byla majitelkou;

               —

               uložil Výboru povinnost zaplatit těmto žalobkyním částku 1 850 000 eur, navýšenou o nezaplacené splatné úroky z dluhopisů až do okamžiku vyplacení, z titulu náhrady způsobené škody (dále jen „nárokovatelná částka“);

               —

               rozhodl, že nárokovatelná částka se navyšuje o vyrovnávací úroky plynoucí od 7. června 2017 do vyhlášení rozsudku, jímž bude rozhodnuto o této žalobě;

               —

               rozhodl, že nárokovatelná částka se navyšuje o příslušné úroky z prodlení plynoucí ode dne vyhlášení tohoto rozsudku do úplného zaplacení nárokovatelné částky a v sazbě, kterou ECB stanoví pro své operace refinancování, zvýšené o dva procentní body;

               —

               uložil Výboru náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věci T-659/17, Vallina Fonseca v. SRB.


title: Věc T-330/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2017 – Hello Media Group v. EUIPO – Hola (#hello digitalmente diferentes) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie #hello digitalmente diferentes — Starší obrazové ochranné známky Evropské unie a starší slovní ochranná známka Evropské unie HELLO! — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001] — Záměna strany sporu“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2017 – Hello Media Group v. EUIPO – Hola (#hello digitalmente diferentes)
   (Věc T-330/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie #hello digitalmente diferentes - Starší obrazové ochranné známky Evropské unie a starší slovní ochranná známka Evropské unie HELLO! - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001] - Záměna strany sporu“)
   (2017/C 424/43)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hello Media Group, SL (Madrid, Španělsko), které bylo povoleno, aby vstoupila do řízení na místo společnosti Hello Media, SL (zástupce: A. Alejos Cutuli, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Hola, SL (Madrid) (zástupce: F. Arroyo Álvarez de Toledo, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. dubna 2016 (věc R 1979/2015-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Hola a Hello Media.

      Výrok

               1.

               Povoluje se, aby společnost Hello Media Group, SL vstoupila do řízení na místo společnosti Hello Media, SL jakožto žalobkyně.

               2.

               Žaloba se zamítá.

               3.

               Společnosti Hello Media Group se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 296, 16.8.2016.


title: Věc T-538/17: Žaloba podaná dne 5. srpna 2017 – Jess Liberty v. SRB

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/38

         Žaloba podaná dne 5. srpna 2017 – Jess Liberty v. SRB
   (Věc T-538/17)
   (2017/C 424/55)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jess Liberty, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: C. Aguirre de Cárcer Moreno, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               přijal žalobu proti rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí SRB/EES/2017/08 přijatému na rozšířeném výkonném zasedání dne ze 7. června 2017, kterým byl schválen program řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español, S.A., a to na základě článku 29 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010; a poté, co umožní přístup k úplné spisové dokumentaci a doplnění argumentace, zrušil napadené rozhodnutí či jej prohlásil za neplatné a s přihlédnutím k žádosti o náhradu škody v plné výši vrátil žalobcům skutečně a v plném rozsahu její majetková práva.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-695/17: Žaloba podaná dne 9. října 2017 – Itálie v. Komise

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/51

         Žaloba podaná dne 9. října 2017 – Itálie v. Komise
   (Věc T-695/17)
   (2017/C 424/75)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně a P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil oznámení o otevřených výběrových řízeních – EPSO/AD/343/17 – Překladatelé (AD 5) německého jazyka (DE) – EPSO/AD/344/17 – Překladatelé (AD 5) francouzského jazyka (FR) – EPSO/AD/345/17 – Překladatelé (AD 5) italského jazyka (IT) – EPSO/AD/346/17 – Překladatelé (AD 5) nizozemského jazyka (NL), které bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 13. července 2017 pod č. C 224 A;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článků 263, 264 a 266 SFEU.

                           —

                           Komise porušila závaznost rozsudku Soudního dvora ve věci C-66/10 P a závaznost rozsudku Tribunálu ze dne 24. září 2015 ve věcech T-124/13 a T-191/13, v nichž bylo rozhodnuto, že v případě oznámení Evropské unie o výběrových řízeních je v rozporu s právem omezit jazyky, které mohou uchazeči uvést jako svůj druhý jazyk, jen na angličtinu, francouzštinu a němčinu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházejí z porušení článku 342 SFEU a článků 1 a 6 nařízení č. 1/58.

                           —

                           Žalobkyně v této souvislosti tvrdí, že omezením počtu jazyků, které je možné použít jako druhý jazyk uchazečů v rámci výběrových řízení Evropské unie, Komise v praxi zavedla nové pravidlo týkající se jazyků orgánů, čímž zasáhla do výlučné pravomoci Rady v této oblasti.

               3.

               Třetí žalobní bod vycházející z porušení článku 12 ES, nyní článek 18 SFEU, článku 22 Listiny základních práv EU, článku 6 odst. 3 SEU, článku 1 odst. 2 a 3 přílohy III Služebního řádu úředníků, článků 1 a 6 nařízení č. 1/58, článku 1d odst. 1 a 6, článku 27 odst. 2 a článku 28 písm. f) Služebního řádu úředníků.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že omezení jazykového režimu, které ukládá Komise, je diskriminační, protože výše citovaná právní ustanovení zakazují uložit občanům Unie a stejně tak i úředníkům orgánů jazyková omezení, která nejsou obecně a objektivně stanovena jednacími řády orgánů uvedených v čl. 6 nařízení č. 1/58 a která nebyla dosud přijata a zakazují zavedení takových omezení, pokud pro to neexistuje zvláštní a odůvodněný zájem služby.

               4.

               Čtvrtý žalobní bod vycházející z porušení čl. 6 odst. 3 SEU v rozsahu, ve kterém zakotvuje zásadu ochrany legitimního očekávání jako základní právo vyplývající z ústavních tradic společných členským státům.

                           —

                           Podle žalobkyně Komise porušila očekávání občanů, pokud jde o výběr druhého jazyka ze kteréhokoliv jazyka Unie, jak to bylo možné až do roku 2007 a jak to závazně potvrdil Soudní dvůr ve svém rozsudku C-566/10 P.

               5.

               Pátý žalobní bod vycházející ze zneužití pravomoci a z porušení zásadních ustanovení vyplývajících z povahy a účelu oznámení o výběrových řízeních, zejména čl. 1d odst. 1 a 6, čl. 28 písm. f), čl. 27 odst. 2, čl. 34 odst. 3 a čl. 45 odst. 1 Služebního řádu úředníků, jakož i z porušení zásady proporcionality.

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že preventivním a obecným omezením jazyků, které je možné si vybrat jako druhý jazyk, na tři jazyky Komise ve fázi oznámení a podmínek přijetí předčasně přistoupila k ověřování jazykových znalostí uchazečů, které se má uskutečnit až v rámci výběrového řízení. Z toho vyplývá, že jazykové znalosti se staly rozhodujícími ve srovnání s odbornými znalostmi.

               6.

               Šestý žalobní bod vycházející z porušení čl. 18 a 24 odst. 4 SFEU, čl. 22 Listiny základních práv Evropské unie, čl. 2 nařízení č. 1/58 a čl. 1d odst. 1 a 6 Služebního řádu úředníků.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že stanovením podmínky, že žádosti o účast musí být povinně zaslané v angličtině, francouzštině nebo němčině a že EPSO v témže jazyce zašle uchazečům oznámení o průběhu výběrového řízení, bylo porušeno právo občanů Unie komunikovat ve svém vlastním jazyce s orgány a došlo k další diskriminaci osob, které dostatečně neovládají tyto tři jazyky.

               7.

               Sedmý žalobní bod vycházející z porušení čl. 1 a 6 nařízení č. 1/58, čl. 1d odst. 1 a 6 a čl. 28 písm. f) Služebního řádu úředníků, čl. 1 odst. 1 písm. f) přílohy III Služebního řádu úředníků a čl. 296 odst. 2 SFEU (nedostatečné odůvodnění), jakož i z porušení zásady proporcionality a ze zkreslení skutkového stavu.

                           —

                           Podle žalobkyně Komise odůvodnila omezení na tři jazyky požadavkem, aby byli noví zaměstnanci hned schopni komunikovat v rámci orgánů. Toto odůvodnění zkresluje skutkové okolnosti, protože se nezdá, že tyto tři jazyky jsou v komunikaci mezi různými jazykovými skupinami v rámci orgánů nejpoužívanější; navíc je toto odůvodnění nepřiměřeným omezením základního práva, kterým je zákaz jazykové diskriminace, jelikož k zajištění rychlé komunikace v rámci orgánů existují méně omezující opatření.