title: Věc C-28/09: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. prosince 2011 — Evropská komise v. Rakouská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Články 28 ES a 29 ES — Volný pohyb zboží — Opatření s rovnocenným účinkem množstevním omezením dovozu a vývozu — Doprava — Směrnice 96/62/ES a 1999/30/ES — Sektorový zákaz provozu nákladních vozidel o hmotnosti vyšší než 7,5 tuny přepravujících určité zboží — Kvalita ovzduší — Ochrana zdraví a životního prostředí — Zásada proporcionality — Soudržnost“ )

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. prosince 2011 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-28/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Články 28 ES a 29 ES - Volný pohyb zboží - Opatření s rovnocenným účinkem množstevním omezením dovozu a vývozu - Doprava - Směrnice 96/62/ES a 1999/30/ES - Sektorový zákaz provozu nákladních vozidel o hmotnosti vyšší než 7,5 tuny přepravujících určité zboží - Kvalita ovzduší - Ochrana zdraví a životního prostředí - Zásada proporcionality - Soudržnost)
   2012/C 49/03
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Oliver, A. Alcover San Pedro a B. Schima, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupci: E. Riedl, G. Eberhard a C. Ranacher, zmocněnci, L. Schmutzhard, J. Thudium)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Italská republika (zástupci: původně I. Bruni, poté G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s G. De Bellisem, avvocato dello Stato), Nizozemské království (zástupci: C. Wissels, Y. de Vries a M. Noort, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 28 ES a 29 ES — Zákaz provozu nákladních vozidel o hmotnosti vyšší než 7,5 tuny přepravujících určité zboží na úseku dálnice A 12 „Inntalautobahn“ — Odůvodnění tohoto zákazu na základě článku 30 ES a právních předpisů Společenství o kvalitě ovzduší.

      Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že nákladním vozidlům o hmotnosti vyšší než 7,5 tuny přepravujícím určité zboží uložila zákaz provozu na úseku dálnice A 12 v údolí Innu (Rakousko), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 28 ES a 29 ES.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Italská republika a Nizozemské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc T-376/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. června 2015 – Versorgungswerk der Zahnärztekammer Schleswig-Holstein v. ECB „Přístup k dokumentům — Rozhodnutí 2004/258/ES — Dohoda o výměně dluhopisů ze dne 15. února 2012 uzavřená mezi Řeckem, na straně jedné, a ECB a národními centrálními bankami Eurosystému, na straně druhé — Přílohy A a B — Částečné odepření přístupu — Veřejný zájem — Měnová politika Unie a členského státu — Finanční situace ECB a národních centrálních bank Eurosystému — Stabilita finančního systému v Unii“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. června 2015 – Versorgungswerk der Zahnärztekammer Schleswig-Holstein v. ECB
   (Věc T-376/13) (1)

   („Přístup k dokumentům - Rozhodnutí 2004/258/ES - Dohoda o výměně dluhopisů ze dne 15. února 2012 uzavřená mezi Řeckem, na straně jedné, a ECB a národními centrálními bankami Eurosystému, na straně druhé - Přílohy A a B - Částečné odepření přístupu - Veřejný zájem - Měnová politika Unie a členského státu - Finanční situace ECB a národních centrálních bank Eurosystému - Stabilita finančního systému v Unii“)
   (2015/C 236/45)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Versorgungswerk der Zahnärztekammer Schleswig-Holstein (Kiel, Německo) (zástupci: O. Hoepner a D. Unrau, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: A. Sáinz de Vicuña Barroso, S. Lambrinoc a K. Laurinavičius, zmocněnci, ve spolupráci s H.-G. Kamannem a P. Geyem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí ECB ze dne 22. května 2013, sděleného žalobkyni dopisem prezidenta ECB, kterým byla částečně zamítnuta žádost o přístup k přílohám A a B „Exchange agreement dated 15. February 2012 among the Hellenic Republic and the European Central Bank and the Eurosystem NCBs listed herein“ (dohoda o výměně dluhopisů ze dne 15. února 2012 uzavřená mezi Řeckem na straně jedné a ECB a národními centrálními bankami Eurosystému, které jsou v ní vyjmenovány, na straně druhé)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Versorgungswerk der Zahnärztekammer Schleswig-Holstein se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7.9.2013.


title: Věc C-351/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio dne 30. července 2007 – CEPAV DUE – Consorzio ENI per L'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Transporti e della Navigazione a další

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio dne 30. července 2007 – CEPAV DUE – Consorzio ENI per L'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Transporti e della Navigazione a další
   (Věc C-351/07)
   (2007/C 247/09)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio.
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: CEPAV DUE – Consorzio ENI per L'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE.

      Žalovaní: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Transporti e della Navigazione a další.
   Předběžné otázky
   Je ustanovení podle článku 12 vládního nařízení č. 7 ze dne 31. ledna 2007, převzatého s úpravami do článku 13 zákona č. 40 ze dne 2. dubna 2007, v části, která stanoví zrušení koncesí ke zde uvedené realizaci vysokorychlostních železničních úseků s rozšířením příslušných účinků na dohody uzavřené s generálními dodavateli, a v části, která omezuje jejich odškodnění podle ustanovení odst. 8-duodevicies, v rozporu s ustanoveními článků 43, 49 a 56 Smlouvy a se zásadami Společenství týkajícími se právní jistoty a ochrany legitimního očekávání, jak je uvedeno v odůvodnění v bodě 5 [předkládacího usnesení]?


title: Věc F-22/05 RENV: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 23. září 2009 — Neophytou v. Komise ( Veřejná služba — Vrácení věci Soudu pro veřejnou službu po zrušení — Otevřené výběrové řízení — Nezapsání na seznam kandidátů vhodných na přijetí — Výběrová komise — Jmenování )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/63

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 23. září 2009 — Neophytou v. Komise
   (Věc F-22/05 RENV) (1)

   („Veřejná služba - Vrácení věci Soudu pro veřejnou službu po zrušení - Otevřené výběrové řízení - Nezapsání na seznam kandidátů vhodných na přijetí - Výběrová komise - Jmenování“)
   2009/C 282/118
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Neophytos Neophytou (Itzig, Lucembursko) (zástupce: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Krämer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí výběrové komise nezapsat žalobce na seznam kandidátů vhodných na přijetí výběrového řízení EPSO/A/1/03, které se konalo za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí na místa pomocných administrátorů (A 8) kyperské státní příslušnosti — Věc T-43/07 P vrácena po projednání kasačního opravného prostředku

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               N. Neophytou ponese polovinu vlastních nákladů řízení vynaložených na řízení před Soudem pro veřejnou službu a Soudem prvního stupně.

               3)

               Komise Evropských společenství ponese kromě vlastních nákladů řízení vynaložených na řízení před Soudem pro veřejnou službu a Soudem prvního stupně rovněž polovinu nákladů řízení vynaložených N. Neophytou na uvedená řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 25.6.2005, s. 29.


title: Věc C-314/05 P: Kasační opravný prostředek podaný dne  10. srpna 2005  Creative Technology Ltd proti rozsudku vydanému dne  25. května 2005  Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-352/02, Creative Technology Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHMI), přičemž dalším účastníkem řízení u odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) byl José Vila Ortiz

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. srpna 2005 Creative Technology Ltd proti rozsudku vydanému dne 25. května 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-352/02, Creative Technology Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHMI), přičemž dalším účastníkem řízení u odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) byl José Vila Ortiz
   (Věc C-314/05 P)
   (2005/C 296/23)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 10. srpna 2005 kasační opravný prostředek (dále jen „opravný prostředek“) podaný Creative Technology Ltd, se sídlem v Singapore (Singapore), zastoupenou Stephenem Jonesem a Paulem Rawlinsonem, advokáty, proti rozsudku vydanému dne 25. května 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T- 352/02 (1), Creative Technology Ltd. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHMI), přičemž dalším účastníkem řízení u odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) byl José Vila Ortiz.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               i.

               zrušil rozsudek

               ii.

               zrušil rozhodnutí odvolacího senátu

               iii.

               zrušil rozhodnutí námitkového oddělení č. 145/2001

               iv.

               povolil zápis ochranné známky přihlašovatele

               v.

               uložil odpůrci náhradu nákladů vzniklých přihlašovateli/účastníku řízení podávajícímu opravný prostředek v souvislosti s tímto opravným prostředkem, odvoláním k Soudu a odvolacímu senátu, a s námitkami u námitkového oddělení.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastník řízení podávající opravný prostředek tvrdí, že přihláška ochranné známky Společenství pro slova PC WORKS není zaměnitelná se starší španělskou ochrannou známkou pro obrazovou ochrannou známku, která obsahuje slova W WORK PRO. Tvrdí, že námitkové oddělení, čtvrtý odvolací senát a Soud prvního stupně nesprávně analyzovaly celkové posouzení dotčených ochranných známek a zejména nesprávně přisoudily důležitost prvku WORK obsaženému v obou ochranných známkách.
   Dále tvrdí, že námitkové oddělení, čtvrtý odvolací senát a Soud prvního stupně nerozpoznaly, že u dotčeného zboží se nejedná o běžnou koupi, ale o koupi spotřebitelů na základě pečlivého uvážení a zejména, že nezohlednily náležité vlastnosti přiměřeně dobře informovaného, pozorného a obezřetného člena relevantní veřejnosti v tom, že takový člen relevantní veřejnosti by v tomto případě nekoupil zboží, aniž by ho podrobně prozkoumal.
   Soud prvního stupně tedy nesprávně potvrdil rozhodnutí námitkového oddělení a čtvrtého odvolacího senátu a nesprávně zamítl žalobu v plném rozsahu.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek proto tvrdí, že tomuto opravnému prostředku proti rozhodnutí námitkového oddělení, čtvrtého odvolacího senátu a Soudu prvního stupně by mělo být vyhověno a rozhodnutí námitkového oddělení, čtvrtého odvolacího senátu a Soudu prvního stupně by měla být zrušena v plném rozsahu. Přihlašovatel/účastník řízení podávající opravný prostředek rovněž požaduje náhradu nákladů tohoto řízení o opravném prostředku a řízení u námitkového oddělení, před čtvrtým odvolacím senátem a Soudem prvního stupně.

      (1)  Úř. věst. C 182, 23.7.2005, s. 35.


title: Věc T-216/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2011 — Lucite International a Lucite International UK v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s metakryláty — Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Pokuty — Závažnost protiprávního jednání — Polehčující okolnosti — Faktické neuplatňování protiprávních dohod či jednání )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2011 — Lucite International a Lucite International UK v. Komise
   (Věc T-216/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s metakryláty - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Pokuty - Závažnost protiprávního jednání - Polehčující okolnosti - Faktické neuplatňování protiprávních dohod či jednání)
   2011/C 311/55
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Lucite International Ltd (Southampton, Spojené království); a Lucite International UK Ltd (Darwen, Spojené království) (zástupci: R. Thompson, QC, S. Rose a A. Chandler, solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně V. Bottka, F. Amato a I. Chatzigiannis, poté V. Bottka, I. Chatzigiannis a F. Arbault, zmocněnci)

      Předmět

   Návrh na snížení pokuty uložené žalobkyním podle čl. 2 písm. d) rozhodnutí Komise K(2006) 2098 v konečném znění ze dne 31. května 2006 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.645 — Metakryláty)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Návrh Komise směřující ke zpětvzetí ochrany před pokutou se zamítá.

               3)

               Společnosti Lucite International a Lucite International UK ponesou 90 % vlastních nákladů řízení a ukládá se jim rovněž náhrada 90 % nákladů řízení vynaložených Komisí.

               4)

               Komise ponese 10 % vlastních nákladů řízení a ukládá se jí rovněž náhrada 10 % nákladů řízení vynaložených společnostmi Lucite International a Lucite International UK.

      (1)  Úř. věst. C 237, 30.9.2006.


title: Věc C-107/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 29. února 2012 — Staat der Nederlanden v. Delta NV

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 29. února 2012 — Staat der Nederlanden v. Delta NV
   (Věc C-107/12)
   2012/C 151/28
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Staat der Nederlanden

      Žalovaná: Delta NV

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 345 SFEU vykládán v tom smyslu, že pod pojem „úprava vlastnictví uplatňovaná v členských státech“ spadá rovněž úprava absolutního zákazu privatizace ve smyslu vyhlášky o akciích provozovatelů soustavy ve spojení s článkem 93 zákona o elektřině z roku 1998 a článkem 85 zákona o plynu, dotčená v projednávaném případě, podle které mohou být podíly na provozovateli soustavy převáděny jen výlučně v rámci státní sféry?

               2)

               V případě kladné odpovědi na otázku I, má toto za důsledek, že pravidla týkající se volného pohybu kapitálu nejsou použitelná na zákaz skupiny a na zákaz vedlejších činností nebo přinejmenším, že zákaz skupiny a zákaz vedlejších činností nemají být zkoumány s ohledem na pravidla týkající se volného pohybu kapitálu?

               3)

               Jsou cíle, které sleduje rovněž Won (Wet onafhankelijk netbeheer; zákon o nezávislém provozu soustavy) a které směřují k tomu, aby se prostřednictvím boje proti křížovým dotacím v širokém smyslu (včetně výměny strategických informací) zajistila transparence trhu s energií a zabránilo narušení hospodářské soutěže, čistě hospodářskými zájmy a nebo mohou být považovány rovněž za zájmy, které nemají hospodářskou povahu v tom smyslu, že mohou podle okolností představovat jakožto naléhavé důvody obecného zájmu odůvodnění pro omezení volného pohybu kapitálu?


title: Věc C-341/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2017 Helénská republika proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 30. března 2017 ve věci T-112/15, Řecká republika v. Evropská komise

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2017 Helénská republika proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 30. března 2017 ve věci T-112/15, Řecká republika v. Evropská komise
   (Věc C-341/17 P)
   (2017/C 249/33)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Řecká republika (zástupci: G. Kanellopoulos, A. Vasilopoulou, E. Leftheriotou, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka se domáhá, aby Soudní dvůr zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 30. března 2017, věc Τ-112/15, v rozsahu, v němž zamítá žalobu, dále aby vyhověl žalobě podané Řeckou republikou dne 2. března 2015a zrušil rozhodnutí Evropské komise 2014/950/ΕU ze dne 19. prosince 2014 v rozsahu, v němž z financování Evropskou unií vylučuje některé výdaje vynaložené Řeckou republikou na podpory na plochu za rok žádosti 2008 a odpovídající a) 10 % celkové výše výdajů vynaložených na podpory týkající se pastvin, b) 5 % celkové výše výdajů vynaložených na dodatečné vázané podpory a c) 5 % celkové výše výdajů vynaložených na rozvoj venkova, a uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka uplatňuje na podporu kasačního opravného prostředku 6 důvodů:

               A.

               Pokud jde o tu část napadeného rozsudku, která se týká prvního žalobního důvodu souvisejícího s finanční opravou ve výši 10 %, jež se vztahuje na podpory týkající se pastvin (body 23 až 106 napadeného rozsudku), uplatňuje navrhovatelka tři důvody kasačního opravného prostředku.
               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného výkladu a uplatnění článku 2 nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21 dubna 2004 týkajícího se definice pastviny, nesprávného výkladu a uplatnění článku 296 SFEU a nedostatečného e nesprávného odůvodnění napadeného rozsudku.
               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného výkladu a uplatnění článku 296 SFEU, jakož i nedostatečného odůvodnění napadeného rozsudku v části, v níž bylo zamítnuta výtka uplatněná Řeckou republikou ohledně oprávněnosti odůvodnění rozhodnutí Komise.
               Kromě toho navrhovatelka v třetím důvodu kasačního opravného prostředku namítá, že napadený rozsudek byl vydán v rozporu se zásadou proporcionality, jakož i na základě nesprávného výkladu a uplatnění článku 296 SFEU a nebyl dostatečně odůvodněn.

               B.

               Pokud jde o část napadeného rozsudku, která se týká druhého žalobního důvodu souvisejícího s finanční opravou ve výši 5 % v oblasti dodatečných vázaných podpor (body 107 až 137 napadeného rozsudku), uplatňuje navrhovatelka dva důvody kasačního opravného prostředku. První (čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku) vycházející z nesprávného výkladu a uplatnění článku 31 nařízení č. 1290/2005 a článku 11 nařízení č. 885/2006, z nesprávného nebo nedostatečného a rozporuplného odůvodnění napadeného rozsudku, zatímco v druhém důvodu kasačního opravného prostředku je namítáno, že výrok obsažený v napadeném rozsudku vychází z nesprávného uplatnění zásady proporcionality, ve spojení s nesprávným výkladem a uplatněním článku 296 SFEU, jakož i nedostatečném a rozporuplném odůvodnění.

               C.

               Konečně pokud jde o část napadeného rozsudku, která se týká třetího žalobního důvodu souvisejícího s finanční opravou ve výši 5 % v oblasti rozvoje venkova (body 138 až 168 napadeného rozsudku), navrhovatelka tvrdí (šestý důvod kasačního opravného prostředku), že napadený rozsudek v části, v níž bylo částečně zamítnuto návrhové žádání Řecké republiky, je stižen nedostatkem odůvodnění.


title: Věc T-107/10: Žaloba podaná dne 3. března 2010 — Procter & Gamble Manufacturing Cologne v. OHIM — Natura Cosméticos (NATURAVIVA)

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/38

         Žaloba podaná dne 3. března 2010 — Procter & Gamble Manufacturing Cologne v. OHIM — Natura Cosméticos (NATURAVIVA)
   (Věc T-107/10)
   2010/C 134/66
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Procter & Gamble Manufacturing Cologne GmbH (Kolín, Německo) (zástupce: K. Sandberg, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Natura Cosméticos, SA (Itapecerica da Serra, Brazílie)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 23. listopadu 2009 ve věci R 1558/2008-2;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení;

               —

               uložit další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení před OHIM.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní označení „NATURAVIVA“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5 a 44

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Označení „VIVA“ zapsané jako německá ochranná známka pro výrobky zařazené do třídy 3; označení „VIVA“ zapsané jako ochranná známka Společenství pro výrobky zařazené do třídy 3

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 z důvodu, že odvolací senát nesprávně určil, že mezi dotčenými ochrannými známkami neexistovalo nebezpečí záměny.


title: Věc F-2/15: Žaloba podaná dne 8. ledna 2015 – ZZ v. Komise

text:
               23.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/25

         Žaloba podaná dne 8. ledna 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-2/15)
   (2015/C 096/31)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: A. Véghely, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým bylo žalobci zamítnuto přiznání příspěvku na zařízení a denního příspěvku a návrh na to, aby byla Komisi uložena povinnost vyplatit tyto příspěvky spolu s úroky

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 4. března 2014 v rozsahu, v jakém mu zamítá přiznat příspěvek na zařízení a denní příspěvky stanovené v čl. 5 odst. 1 a čl. 10 odst. 1 přílohy VII služebního řádu;

               —

               uložit Komisi, aby mu vyplatila příspěvek na zařízení a denní příspěvky, které vznikly k jeho nástupu do funkce, spolu s úroky počítanými ode dne, kdy se tyto částky staly splatnými podle přílohy VII služebního řádu úředníků, a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-177/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Harz Guss Zorge v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů a energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé — Žaloba na neplatnost — Návrh na úpravu návrhových žádání — Neexistence nové skutečnosti — Nepřípustnost“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/54

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Harz Guss Zorge v. Komise
   (Věc T-177/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů a energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé - Žaloba na neplatnost - Návrh na úpravu návrhových žádání - Neexistence nové skutečnosti - Nepřípustnost“)
   (2015/C 294/65)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Harz Guss Zorge GmbH (Zorge, Německo) (zástupci: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s C. Renner, advokátkou)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Kontrolní úřad ESVO (zástupci: původně X. Lewis, M. Schneider a A. Steinarsdóttir, poté X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali a C. Perrin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci prováděcích opatření, která Spolková republika Německo zavedla ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a velkých odběratelů energií [státní podpora SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není namístě rozhodnout.

               2)

               Návrh na úpravu návrhových žádání projednávané žaloby v tom smyslu, že se vztahují na rozhodnutí Komise C (2014) 8786 final ze dne 25. listopadu 2014 o státní podpoře zavedené Spolkovou republikou Německo ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a velkých odběratelů energií, se odmítá jako nepřípustný.

               3)

               O návrzích na vstup do řízení jako vedlejší účastníci řízení, podaných společnostmi Flachglas Torgau GmbH a Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG a Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH a Ineos Vinyls Deutschland GmbH, jakož i Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG a Wacker Chemie AG, již není namístě rozhodnout.

               4)

               Společnost Harz Guss Zorge GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               5)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 142, 12.5.2014.


title: Věc T-422/15: Žaloba podaná dne 28. července 2015 – U-R LAB v. OHIM (THE DINING EXPERIENCE)

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/15

         Žaloba podaná dne 28. července 2015 – U-R LAB v. OHIM (THE DINING EXPERIENCE)
   (Věc T-422/15)
   (2015/C 328/14)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: U-R LAB (Paříž, Francie) (zástupce: G. Barbaut, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „THE DINING EXPERIENCE“ – přihláška č. 12 587 697

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. května 2015, ve věci R 2541/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil a změnil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-388/16: Žaloba podaná dne 13. července 2016 – Evropská komise v. Španělské království

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/16

         Žaloba podaná dne 13. července 2016 – Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-388/16)
   (2016/C 314/22)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Nicolae a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Španělské království tím, že nepřijalo opatření ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora ze dne 11. prosince 2014 ve věci C-576/13 (1), Komise v. Španělské království, který se týká toho, že Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 49 SFEU, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 260 SFEU;

               —

               uložil Španělskému království povinnost uhradit Komisi penále ve výši 134 107,20 eura za každý den prodlení s plněním povinností vyplývajících z výše uvedeného rozsudku ve věci C-576/13, počínaje dnem vydání rozsudku v projednávané věci až do dne splnění povinností vyplývajících z výše uvedeného rozsudku ve věci C-576/13;

               —

               uložil Španělskému království povinnost uhradit Komisi paušální částku ve výši rovnající se násobku denní částky ve výši 27 522 eur a počtu dní trvání protiprávního jednání ode dne vydání rozsudku ve věci C-576/13 do

               —

               dne, kdy Španělské království přijme opatření ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku ve věci C-576/13, jestliže Soudní dvůr potvrdí, že k jejich přijetí došlo před vydáním rozsudku v této věci,

               —

               dne vydání rozsudku v této věci, jestliže povinnosti vyplývající z rozsudku ve věci C-576/13 nebudou v plném rozsahu splněny před tímto dnem;

               —

               uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Španělské království nepřijalo opatření ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora ze dne 11. prosince 2014 ve věci C-576/13, Komise v. Španělské království.

      (1)  EU:C:2014:2430


title: Věc T-319/17: Žaloba podaná dne 22. května 2017 – Aldridge a další v. Komise

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/33

         Žaloba podaná dne 22. května 2017 – Aldridge a další v. Komise
   (Věc T-319/17)
   (2017/C 249/49)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Adam Aldridge (Schaerbeek, Belgie) a třicet dva dalších žalobců (zástupci: S. Rodrigues a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               určil, že tato žaloba je přípustná a důvodná,

         a v důsledku toho:

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 15. července 2016, jímž byla zamítnuta žádost o přeřazení ze dne 16. března 2016;

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 13. února 2017, jímž byla zamítnuta stížnost ze dne 14. října 2016;

               —

               uložil povinnost nahradit majetkovou i nemajetkovou újmu vzniklou žalobcům;

               —

               uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod, vycházející z námitky protiprávnosti vznesené vůči rozhodnutí ředitele Evropského úřadu pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) ze dne 16. října 2012 provést jen jednorázové přeřazení dočasných zaměstnanců se smlouvou na dobu neurčitou.
               Podle žalobců je uvedené rozhodnutí protiprávní, neboť bylo přijato v rozporu s čl. 10 odst. 3 a článkem 15 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie (dále jen „PŘOZ“), s hierarchií norem i se zásadou ochrany legitimního očekávání. Rozhodnutí ředitele OLAF ze dne 15. července 2016, jímž byla zamítnuta žádost o přeřazení ze dne 16. března 2016, a ze dne 13. února 2017, jímž byla zamítnuta stížnost ze dne 14. října 2016 (dále společně jen „napadená rozhodnutí“), byla tudíž přijata na základě rozhodnutí, které je protiprávní, a musí být proto zrušena.

               2.

               Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady řádné správy spočívajícího především v tom, že vstup nového služebního řád úředníků Evropské unie z roku 2014 a ustanovení omezujících perspektivy kariérního postupu za hranici platových tříd AD 12 a AST 9 v platnost nepředstavuje platný důvod pro vyloučení těchto dočasných zaměstnanců z přeřazovacích řízení.

               3.

               Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení zásady rovného zacházení, jelikož napadená rozhodnutí jsou v rozporu s rozhodnutím Komise, adresovaným agenturám Evropské unie, které stanoví účast dočasných zaměstnanců v přeřazovacích řízeních. V této souvislosti uvádějí, že na dočasné zaměstnance Společného výzkumného střediska („CCR“) Komise se smlouvami na dobu neurčitou se vztahuje mechanismus každoročního přeřazování, na což žalobci poukazují jako na bezdůvodné nerovné zacházení.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady proporcionality spočívajícího především v tom, že omezení přeřazování v průběhu kariéry na jediné přeřazení není opatřením odpovídajícím cíli zajistit potřeby OLAF v oblasti zvláštních odborností, popsanému v rozhodnutí ze dne 16. října 2016, nýbrž opatřením, které může naopak bránit tomu, aby OLAF udržoval dočasné zaměstnance dlouhodobě ve svých službách.


title: Věc T-300/09: Žaloba podaná dne 29. července 2009 — Gühring v. OHIM (kombinace okrové a stříbrošedé barvy)

text:
               24.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/28

         Žaloba podaná dne 29. července 2009 — Gühring v. OHIM (kombinace okrové a stříbrošedé barvy)
   (Věc T-300/09)
   2009/C 256/52
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gühring OHG (Albstadt, Německo) (zástupce: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. dubna 2009 ve věci R 1329/2008-1;

               —

               zrušit rozhodnutí průzkumového oddělení OHIM ze dne 22. července 2008, kterým bylo odmítnuto přihlášení ochranné známky žalobkyně č. 6 703 565;

               —

               konstatovat, že přihlášená ochranná známka č. 6 703 565 je v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1)

               podpůrně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. dubna 2009 ve věci R 1329/2008-1

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení žalobkyně před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Ochranná známka sestávající z kombinace okrové a stříbrošedé barvy pro výrobky zařazené do třídy 7 (přihláška č. 6 703 565)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, neboť přihlašovaná ochranná známka má rozlišovací způsobilost. Dále porušení procesního práva, konkrétně článků 75 a čl. 76 odst. 1 nařízení 207/2009

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-319/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Haarlem (Nizozemsko) dne 2. července 2010 — X v. Inspecteur van de Belastingdienst/Y

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Haarlem (Nizozemsko) dne 2. července 2010 — X v. Inspecteur van de Belastingdienst/Y
   (Věc C-319/10)
   ()
   2010/C 246/45
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Haarlem

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: X

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Y

      Předběžné otázky

               1)

               Je v rámci přezkumu platnosti a výkladu nařízení (ES) č. 535/94 (1), č. 1832/2002 (2), č. 1871/2003 (3) a č. 2344/2003 (4), jimiž byla přijata a pozměněna doplňková poznámka 7 (KN) ke kapitole 2 (v rozhodném období číslo 8), možné odvolávat se na rozhodnutí DSB ze dne 27. září 2005 týkající se výkladu pojmu „solené“ v čísle 0210, i když předtím bylo provedeno přihlášení do celního režimu „propuštění do volného oběhu“?

               2)

               V případě kladné odpovědi na otázku 1:
               Jakým způsobem je třeba ověřit, zda došlo k podstatné změně drůbežího masa?

               3)

               V případě kladné odpovědi na otázku 1:

                           a)

                           Jsou výše uvedená nařízení s přihlédnutím k rozhodnutí DSB ze dne 27. září 2005 platná v tom rozsahu, v němž stanoví, že maso se považuje za „solené“ ve smyslu čísla 0210, jestliže vykazuje celkový obsah soli nejméně 1,2 % hmotnostních?

                           b)

                           Je nutno výše uvedená nařízení ve světle rozhodnutí DSB ze dne 27. září 2005 vykládat v tom smyslu, že maso s obsahem soli nejméně 1,2 % hmotnostních je třeba považovat podle doplňkové poznámky 7 (KN) ke kapitole 2 za podstatně změněné a za „solené“ ve smyslu čísla 0210 a že maso s nižším obsahem soli než 1,2 % hmotnostních, které se nasolením prokazatelně podstatně změnilo, není vyloučeno ze zařazení do čísla 0210?

               4)

               V případě kladné odpovědi na otázku 3 písm. a):
               Jakým způsobem je třeba přezkoumat, zda je nasolením zajištěna dlouhodobá konzervace drůbežího masa?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 535/94 ze dne 9. března 1994, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 68, s. 15).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1832/2002 ze dne 1. srpna 2002, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 290, s. 1)

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 1871/2003 ze dne 23. října 2003, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 275, s. 5; Zvl. vyd. 02/13, s. 493).

      (4)  Nařízení Komise (ES) č. 2344/2003 ze dne 30. prosince 2003, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 346, s. 38; Zvl. vyd. 02/15, s. 231).


title: Věc C-49/10: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. října 2010 — Evropská komise v. Slovinská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 2008/1/ES — Integrovaná prevence a omezování znečištění — Podmínky povolení stávajících zařízení — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/9

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. října 2010 — Evropská komise v. Slovinská republika
   (Věc C-49/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 2008/1/ES - Integrovaná prevence a omezování znečištění - Podmínky povolení stávajících zařízení - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   2010/C 328/13
   Jednací jazyk: slovinština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: A. Alcover San Pedro, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Slovinská republika (zástupkyně: N. Pintar Gosenca, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 5 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/1/ES ze dne 15. ledna 2008 o integrované prevenci a omezování znečištění (Úř. věst. L 24, s. 8) — Podmínky povolení stávajících zařízení — Povinnost zajistit, aby tato zařízení byla provozována v souladu s požadavky směrnice

      Výrok

               1)

               Slovinská republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechna nezbytná opatření v oblasti povolení průmyslových zařízení v souladu s čl. 5 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/1/ES ze dne 15. ledna 2008 o integrované prevenci a omezování znečištění, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Slovinské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


title: Věc T-580/14: Usnesení Tribunálu ze dne 7. dubna 2016 – Aduanas y Servicios Fornesa v. Komise „Celní unie — Dovoz cukerných sirupů s přísadou aromatických látek nebo barviv pocházejících z Andory — Podvod — Dodatečný výběr dovozního cla — Žádost o prominutí dovozního cla — Článek 239 nařízení (EHS) č. 2913/92 — Zánik právního zájmu na podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/29

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. dubna 2016 – Aduanas y Servicios Fornesa v. Komise
   (Věc T-580/14) (1)

   („Celní unie - Dovoz cukerných sirupů s přísadou aromatických látek nebo barviv pocházejících z Andory - Podvod - Dodatečný výběr dovozního cla - Žádost o prominutí dovozního cla - Článek 239 nařízení (EHS) č. 2913/92 - Zánik právního zájmu na podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 191/38)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Aduanas y Servicios Fornesa, SL (Lleida, Španělsko) (zástupce: I. Toda Jiménez, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Caeiros, B. R. Killmann a L. Lozano Palacios, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost rozhodnutí Komise C (2014) 2376 final ze dne 15. dubna 2014, kterým bylo v konkrétním případě konstatováno, že prominutí dovozního cla není odůvodněné (REM 02/2012).

      Výrok

               1)

               Již není třeba rozhodnout o projednávané žalobě.

               2)

               Společnost Aduanas y Servicios Fornesa, SL ponese třetinu nákladů vynaložených Evropskou komisí, jakož i vlastní náklady řízení.

               3)

               Komise ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 315, 15. 9. 2014.


title: Věc C-571/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 1. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessisches Finanzgericht – Německo) – Wallenborn Transports SA v. Hauptzollamt Gießen „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Režim vnějšího tranzitu — Přeprava zboží přes svobodný přístav nacházející se v členském státě — Právní úprava tohoto členského státu, podle níž nejsou svobodné přístavy součástí vnitrostátního daňového území — Odnětí zboží celnímu dohledu — Vznik celního dluhu a povinnosti odvést DPH“

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 1. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessisches Finanzgericht – Německo) – Wallenborn Transports SA v. Hauptzollamt Gießen
   (Věc C-571/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Režim vnějšího tranzitu - Přeprava zboží přes svobodný přístav nacházející se v členském státě - Právní úprava tohoto členského státu, podle níž nejsou svobodné přístavy součástí vnitrostátního daňového území - Odnětí zboží celnímu dohledu - Vznik celního dluhu a povinnosti odvést DPH“)
   (2017/C 249/07)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Hessisches Finanzgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Wallenborn Transports SA

      Žalovaný: Hauptzollamt Gießen

      Výrok

               1)

               Článek 61 první pododstavec a čl. 71 odst. 1 první pododstavec směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty ve znění směrnice Rady 2007/75/ES ze dne 20. prosince 2007 musí být vykládány v tom smyslu, že odkaz na „někter[ý] z režimů nebo […] někter[ou] ze situací uvedených“ v článku 156 této směrnice zahrnuje svobodná pásma.

               2)

               Článek 71 odst. 1 směrnice 2006/112 ve znění směrnice 2007/75 musí být vykládán v tom smyslu, že odnětím zboží celnímu dohledu uvnitř svobodného pásma není uskutečněno zdanitelné plnění a nevzniká povinnost k dani z přidané hodnoty při dovozu, pokud toto zboží nevstoupilo do hospodářského oběhu Unie, což přísluší určit předkládajícímu soudu.

               3)

               Článek 71 odst. 1 druhý pododstavec směrnice 2006/112 ve znění směrnice 2007/75 musí být vykládán v tom smyslu, že pokud vznikne celní dluh podle článku 203 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství ve znění nařízení Rady (ES) č. 1791/2006 ze dne 20. listopadu 2006, a na základě okolností sporu v původním řízení je vyloučeno, aby byl jeho důsledkem vznik povinnosti odvést daň z přidané hodnoty, není třeba použít článek 204 tohoto kodexu s jediným cílem odůvodnit rozhodnou událost pro vznik povinnosti k této dani.

      (1)  Úř. věst. C 90, 7.3.2016.


title: Věc C-354/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. července 2011 Mauricem Emramem proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 10. května 2011 ve věci T-187/10, Emram v. OHIM

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. července 2011 Mauricem Emramem proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 10. května 2011 ve věci T-187/10, Emram v. OHIM
   (Věc C-354/11 P)
   2011/C 282/13
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Maurice Emram (zástupce: M. Benavï, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Guccio Gucci Spa

      Návrhová žádání

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek žádá Soudní dvůr, aby:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu v plném rozsahu, jelikož zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. února 2010,

               —

               zrušil rozhodnutí odvolacího senátu na základě článku 61 statutu Soudního dvora,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení vynaložených před Tribunálem a Soudním dvorem a společnosti Gucci náhradu nákladů řízení před OHIM a Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) uplatňuje porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (1), jakož i porušení článku 17 nařízení Rady č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (2).
   V tomto ohledu navrhovatel zaprvé uvádí, že Tribunál dospěl k závěru, že existuje nebezpečí záměny, aniž zohlednil veškeré relevantní skutečnosti daného případu, zejména neužívání starších ochranných známek na trhu, rozlišovací způsobilost starších ochranných známek, skutečný výskyt jiných výrobků téhož druhu na trhu s různým označením „G“ a míru důležitosti, kterou určená veřejnost připisuje tomuto druhu označení pro účely identifikace obchodní značky. Navrhovatel navíc tvrdí, že Tribunál dospěl k nesprávnému posouzení ohledně podobnosti kolidujících známek vyplývajícímu zejména ze zkreslení skutkového stavu, nesprávného posouzení rozlišovací způsobilosti a dominantní povahy starších ochranných známek, jakož i nesprávného posouzení povahy dotčených výrobků.
   Navrhovatel zadruhé uplatňuje to, že Tribunál nesprávně aplikoval judikaturu, jelikož v rozporu s článkem 17 výše uvedeného nařízení 207/2009 nezohlednil předchozí vnitrostátní rozhodnutí.
   Navrhovatel konečně tvrdí, že Tribunál porušil zásadu rovného zacházení, jelikož podobnost označení posoudil pouze částečně tím, že nezohlednil slovní obsah přihlašované ochranné známky a označení porovnával na základě příliš širokých kritérií.

      (1)  Úř. věst. L 11, 14.1.1994, s. 1, Zvl. vyd. 17/01, s. 146.

      (2)  Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Věc F-8/15: Žaloba podaná dne 23. ledna 2015 – ZZ a ZZ v. Komise

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/48

         Žaloba podaná dne 23. ledna 2015 – ZZ a ZZ v. Komise
   (Věc F-8/15)
   (2015/C 089/58)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ a ZZ (zástupci: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke a T. Van Lysebeth, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterými byla stanovena práva žalobkyň na náhradu ročních cestovních výdajů podle článku 8 přílohy VII služebního řádu úředníků, ve znění nařízení Parlamentu a Rady č. 1023/2013 ze dne 22. října 2013, kterým se mění služební řád úředníků a PŘOZ.

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit výplatní pásky žalobkyň za měsíce červen a červenec 2014 v rozsahu, v jakém je v nich poprvé použit článek 8 přílohy VII služebního řádu, ve znění účinném od 1. ledna 2014, pro účely stanovení náhrady jejich cestovních výdajů;

               —

               v případě potřeby zrušit vzorová rozhodnutí ze dne 15. října 2014, kterými byla zamítnuta jejich stížnost;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-87/06: Žaloba podaná dne 3. srpna 2006 – Manté v. Rada

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/19

         Žaloba podaná dne 3. srpna 2006 – Manté v. Rada
   (Věc F-87/06)
   (2006/C 237/34)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Thierry Manté (Woluwe Saint Pierre, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Orgánu Rady oprávněného ke jmenování ze dne 22. srpna 2005, kterým bylo žalobci zamítnuto přiznání příspěvku na zařízení s výzvou k navrácení částky;

               —

               uložit žalované uhradit žalobci jako náhradu jeho majetkové újmy částku odpovídající částkám příspěvku na zařízení, které budou vráceny ke dni rozsudku Soudu, zvýšenou o úrokovou sazbu platnou k tomuto dni;

               —

               uložit žalované uhradit žalobci symbolickou částku 1 euro jako náhradu jeho morální újmy;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, který přišel do Bruselu v roce 2004 jako dočasně přidělený národní expert k Radě, se následně stal úředníkem ve stejném orgánu. Tento orgán poté, co mu uhradil příspěvek na zařízení, rozhodl, že na něho nemá nárok a vyzval ho k navrácení částky.
   Na podporu své žaloby uplatňuje žalobce tři žalobní důvody vycházející:

               —

               první, z porušení jeho práva na příspěvek na zařízení vyplývajícího z čl. 5 odst. 1 prvního pododstavce přílohy VII služebního řádu;

               —

               druhý, z porušení povinnosti odůvodnění vyplývající z čl. 20 odst. 2 a z čl. 90 odst. 1 služebního řádu;

               —

               třetí, z porušení povinností uvedených v čl. 85 odst. 1 služebního řádu, co se týče vrácení příspěvku na zařízení správním orgánům.


title: Věc T-370/15 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2016 – CJ v. ECDC „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Smluvní zaměstnanec — Smlouva na dobu určitou — Výpověď — Ztráta důvěry — Právo být vyslechnut“

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2016 – CJ v. ECDC
   (Věc T-370/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Smluvní zaměstnanec - Smlouva na dobu určitou - Výpověď - Ztráta důvěry - Právo být vyslechnut“)
   (2016/C 419/52)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: CJ (Agios Stefanos, Řecko) (zástupce: V. Kolias, advokát)

      Další účastník řízení: Evropské centrum pro prevenci a kontrolu nemocí (zástupci: J. Mannheim a A. Daume, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem, advokáty)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 29. dubna 2015, CJ v. ECDC (F-159/12 a F-161/12, EU:F:2015:38), směřující ke zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 29. dubna 2015, CJ V. ECDC (F-159/12 a F-161/12, EU:F:2015:38), se zamítá v rozsahu, v němž se týká věci F-159/12.

               2)

               CJ ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským centrem pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) v rámci tohoto řízení v rozsahu, v němž se týkají věci F-159/12.

               3)

               Body 3 a 5 výroku rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 29. dubna 2015, CJ V. ECDC (F-159/12 a F-161/12, EU:F:2015:38), se zrušují.

               4)

               V rozsahu, v němž se týká věci F-161/12, se tato věc předává jinému senátu, než který rozhodoval o tomto kasačním opravném prostředku.

               5)

               O nákladech tohoto řízení, co se týče věci F-161/12, bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 311, 21.9.2015.


title: Věc C-578/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. prosince 2012 El Corte Inglés, SA proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 27. září 2012 ve věci T-39/10, El Corte Inglés, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. prosince 2012 El Corte Inglés, SA proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 27. září 2012 ve věci T-39/10, El Corte Inglés, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-578/12 P)
   2013/C 46/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: El Corte Inglés, SA (zástupcei: E. Seijo Veiguela, abogada, J.L. Rivas Zurdo, abogado)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Emilio Pucci International BV

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               v celém rozsahu zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 ve věci T-39/10;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů vynaložených El Corte Inglés, SA;

               —

               uložil Emilio Pucci International BV náhradu nákladu řízení vynaložených El Corte Inglés, SA.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že hrozí nebezpečí záměny (čl. 8 odst. 1 písm. b NOZS (1)) starších ochranných známek „EMIDIO TUCCI“ a „E. TUCCI“ se spornou přihláškou ochranné známky Společenství „PUCCI“, pokud jde o všechny označené výrobky zařazené do tříd 3, 9, 14, 18, 25 a 28, jelikož prokázala řádné užívání všech jejích španělských ochranných známek a na jednu ochrannou známku (přihláška ochranné známky Společenství č. 3679528) se tato povinnost nevztahuje, a sporná označení jsou si podobná, takže by mohla být zaměněna. Krom toho byly v tomto případě splněny podmínky pro uplatnění čl. 8 odst. 5 NOZS 2009, jelikož starší zápisy požívají ve Španělsku dobrého jména, pokud jde o výrobky v oblasti módy, a užívání podobného označení třetí osobou by takovému dobrému jménu působilo újmu a neoprávněně by z něj těžilo.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství, Úř. věst. L 78, s. 1


title: Věc C-309/15 P: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 8. září 2016 – Real Express Srl v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG „Kasační opravný prostředek – Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Obrazová ochranná známka v modré a červené barvě obsahující slovník prvek ‚real‘ – Námitky majitele národních obrazových ochranných známek v černé a bílé barvě obsahujících slovní prvky ‚Real‘ a ‚Real mark‘ – Zamítnutí námitek“

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/8

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 8. září 2016 – Real Express Srl v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
      (Věc C-309/15 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Obrazová ochranná známka v modré a červené barvě obsahující slovník prvek ‚real‘ - Námitky majitele národních obrazových ochranných známek v černé a bílé barvě obsahujících slovní prvky ‚Real‘ a ‚Real mark‘ - Zamítnutí námitek“)
      (2016/C 454/17)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Real Express Srl (zástupkyně: C. Anitoae, advokátka)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Botis a D. Hanf, zmocněnci), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. (zástupci: J.-C. Plate a R. Kaase, Rechtsanwälte)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Real Express SRL ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.

         (1)  Úř. věst. C 398, 30.11.2015.


title: Věc T-687/15: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2015 – Marcas Costa Brava v. OHIM – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/83

         Žaloba podaná dne 29. listopadu 2015 – Marcas Costa Brava v. OHIM – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Věc T-687/15)
   (2016/C 048/91)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španělsko) (zástupci: E. Manresa Medina a J. Manresa Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švýcarsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Červenobílá obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „Cremcaffé by Julius Meinl“ – Ochranná známka Společenství č. 11 406 816

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. září 2015, ve věci R 2757/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               konstatoval, že užívání ochranné známky Společenství č. 2 423 705 je považováno za prokázané pro třídu 30, a že přihláška ochranné známky Společenství č. 11 406 816 je neslučitelná s ochrannou známkou Společenství č. 2 423 705;

               —

               uložil OHIM a dalším případným žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Nesprávný výklad čl. 15 odst. 1, čl. 15 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 1 písm. b nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-261/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Stuttgart (Německo) dne 14. července 2009 — Řízení o vydání Gaetana Mantella

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Stuttgart (Německo) dne 14. července 2009 — Řízení o vydání Gaetana Mantella
   (Věc C-261/09)
   2009/C 220/50
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Stuttgart

      Účastník původního řízení

   Gaetano Mantello

      Předběžné otázky

               1)

               Posuzuje se otázka, zda se jedná o „stejný čin“ ve smyslu čl. 3 bodu 2 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (1),

                           a)

                           podle práva vystavujícího členského státu,

                           b)

                           podle práva vykonávajícího členského státu,

                           c)

                           podle autonomního výkladu pojmu „stejný čin“ na základě práva EU?

               2)

               Je nedovolený dovoz omamných látek „stejným činem“ ve smyslu čl. 3 bodu 2 rámcového rozhodnutí Rady o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy jako účast na spolčení za účelem nedovoleného obchodování s omamnými látkami, jestliže vyšetřovací orgány v době odsouzení za dovoz měly informace a důkazy, na základě nichž existovalo důvodné podezření z účasti na takovémto spolčení, ale z taktických vyšetřovacích důvodů upustily od toho, aby příslušné informace a důkazy předložily soudu a vznesly na základě nich obžalobu?

      (1)  Úř. věst. L 190, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 34.


title: Věc C-97/10, Věc C-98/10, Věc C-99/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal d’instance de Dax (Francie) dne 22. února 2010 ve věcech — AG2R Prévoyance v. Bourdil SARL — AG2R Prévoyance v. Société boucalaise de boulangerie SARL — AG2R Prévoyance v. Baba-Pom SARL

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal d’instance de Dax (Francie) dne 22. února 2010 ve věcech — AG2R Prévoyance v. Bourdil SARL — AG2R Prévoyance v. Société boucalaise de boulangerie SARL — AG2R Prévoyance v. Baba-Pom SARL
   ((Věc C-97/10) - (Věc C-98/10) - (Věc C-99/10))
   2010/C 113/45
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal d'instance de Dax

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: AG2R Prévoyance

      Žalované: Bourdil SARL, Société boucalaise de boulangerie SARL, Baba-Pom SARL

      Předběžná otázka

   Porušuje rozšířená kolektivní smlouva, která výlučné právo spravovat pojištění uděluje jedinému režimu doplňkového hrazení zdravotních nákladů (v projednávané věci instituci AG2R Prévoyance), ustanovení článku 82 ES, když tato smlouva neupravuje, či dokonce výslovně vylučuje jakoukoli možnost osvobození od povinné účasti v uvedeném režimu pojištění (za předpokladu, že pravidla Společenství týkající se hospodářské soutěže nebrání plnění úkolů, které byly instituci AG2R Prévoyance svěřeny)?


title: Věc T-375/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. května 2017 – Sabre GLBL v. EUIPO (INSTASITE) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie INSTASITE — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. května 2017 – Sabre GLBL v. EUIPO (INSTASITE)
   (Věc T-375/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie INSTASITE - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 221/31)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sabre GLBL, Inc. (Southlake, Texas, Spojené státy) (zástupce: J. Zecher, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a S. Crabbe, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. dubna 2016 (věc R 1742/2015-2), týkajícímu se přihlášky slovního označení INSTASITE k zápisu jako ochranná známka Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Sabre GLBL, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení

      (1)  Úř. věst. C 326, 5.9.2016.


title: Věc C-397/15: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. ledna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Itzehoe – Německo) – Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG v. Gerhild Lukath „Řízení o předběžné otázce — Římská úmluva o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy — První protokol o výkladu Římské úmluvy Soudním dvorem — Článek 1 a čl. 2 písm. a) a b) — Vnitrostátní soudy oprávněné položit Soudnímu dvoru předběžnou otázku — Zjevný nedostatek pravomoci Soudního dvora“

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/6

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. ledna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Itzehoe – Německo) – Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG v. Gerhild Lukath
   (Věc C-397/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Římská úmluva o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy - První protokol o výkladu Římské úmluvy Soudním dvorem - Článek 1 a čl. 2 písm. a) a b) - Vnitrostátní soudy oprávněné položit Soudnímu dvoru předběžnou otázku - Zjevný nedostatek pravomoci Soudního dvora“)
   (2016/C 136/09)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Itzehoe

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG

      Žalovaná: Gerhild Lukath

      za přítomnosti: Rüdiger Boy, Boy Finanzberatung GmbH, Christian Maibaum, Vienna-Life Lebensversicherung AG, Frank Weber

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie zjevně nemá pravomoc odpovědět na předběžné otázky položené rozhodnutím Landgericht Itzehoe (zemského soudu v Itzehoe, Německo) ze dne 15. června 2015 ve věci C-397/15.

      (1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2015.


title: Věc T-376/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. září 2008 Bartem Nijsem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu vydanému dne 26. června 2008 ve věci F-1/08, Nijs v. Účetní dvůr

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/46

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. září 2008 Bartem Nijsem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu vydanému dne 26. června 2008 ve věci F-1/08, Nijs v. Účetní dvůr
   (Věc T-376/08 P)
   (2008/C 301/79)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Bart Nijs (Bereldange, Lucembursko) (zástupci: F. Rollinger a A. Hertzog, advokáti)

      Další účastník řízení: Účetní dvůr Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               prohlásit, že žaloba, která je předmětem kasačního opravného prostředku, je přípustná,

               —

               prohlásit ji za opodstatněnou,

               —

               zrušit tudíž usnesení ze dne 26. června 2008 ve věci F-1/08, Bart Nijs v. Účetní dvůr Evropských společenství.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uplatněným ve věci T-371/08 P.


title: Věc C-316/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 2. července 2014 – Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 2. července 2014 – Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-316/14)
   2014/C 303/35
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock

      Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutno zásahy třetích osob, které jednají na vlastní odpovědnost a na které byly přeneseny úlohy, jež jsou součástí provozu leteckého dopravce, považovat za mimořádné okolnosti ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení č. 261/2004 (1)?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Je při tomto posuzování relevantní, kým (leteckou společností, provozovatelem letiště atd.) byla třetí osoba pověřena?

      (1)  Nařízení (ES) č. 261/2004 Evropského parlamentu a Rady (ES) ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).


title: Věc T-550/15: Žaloba podaná dne 23. září 2015 – Portugalsko v. Komise

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/60

         Žaloba podaná dne 23. září 2015 – Portugalsko v. Komise
   (Věc T-550/15)
   (2015/C 389/69)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2015) 4076 (1) v rozsahu, v němž je z financování Evropskou unií vyloučena částka 8 2 60  006,65 eur odpovídající výdajům vykázaným Portugalskou republikou v rámci opatření „Ostatní přímé podpory – Ovce a kozy“ v rozpočtových letech 2010, 2011 a 2012.

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně níže uvedené žalobní důvody.

               A –

               Ve vztahu k hospodářským letům 2009 a 2010 – Kontroly v průběhu retenčního období:

                           1)

                           nesprávný výklad a uplatnění ustanovení čl. 34 odst. 2 nařízení č. 796/2004 (2) týkajících se konceptu kontrol, jež mají být prováděny „v průběhu retenčního období“;

                           2)

                           porušení zásady zákazu retroaktivity spočívající v tom, že Komise uplatnila čl. 2 bod 10 nařízení (EU) č. 1368/2011 (3) se zpětnou účinností v rozporu s právem, neboť unijní právní předpisy stanovily kontroly na místě rozložené „na celé retenční období“ teprve na základě změny článku 41 nařízení č. 1122/2009 (4);

                           3)

                           porušení zásady ochrany legitimního očekávání a zásady právní jistoty, neboť tyto zásady vyžadují, aby všechny akty orgánů, které vyvolávají právní účinky, byly jasné, přesné a aby se s nimi dotčené osoby seznámili tak, aby mohli s jistotou určit okamžik, od kterého je daný akt součástí právního řádu a odkdy začíná vyvolávat právní účinky;

                           4)

                           porušení zásady rovnosti spočívající v tom, že neexistence prováděcích pokynů k čl. 34 odst. 2 – které, kdyby existovaly, musely by mít písemnou podobu – představuje oslabení uvedené zásady, neboť není zaručeno, že opatření budou v souladu s touto zásadou přijímána jednotně pro všechny členské státy;

                           5)

                           porušení zásady proporcionality a porušení článku 5 SEU, neboť kontroly na místě prováděné portugalskými orgány spolehlivě dosahují cíle stanoveného v dotčených právních předpisech bez ohledu na to, zda k nim dochází na začátku, jak prosazuje Komise, nebo v pokročilejším stadiu či blíže ke konci, jestliže jsou prováděny v průběhu retenčního období a zároveň namátkově a nepředvídatelně.

               B –

               Ve vztahu k hospodářskému roku 2011 – Nové požadavky právních předpisů na elektronickou identifikaci:

                           1)

                           porušení článku 11 nařízení (ES) č. 885/06 (5) spočívající v tom, že rozhodnutí není řádně odůvodněné, neboť jeho odůvodnění i argumenty v něm obsažené jsou nepřesné, a tudíž v rozporu se smyslem i cílem čl. 11 odst. 1 nařízení č. 885/2006;

                           2)

                           porušení čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1290/2005 (6) a porušení zásady proporcionality spočívající v tom, že v projednávaném sporu nedošlo k naplnění všech čtyř požadavků uvedených v pokynech Komise vydaných pro předmětnou oblast, přičemž se vyžaduje, aby všechny tyto čtyři požadavky byly naplněny kumulativně.

      (1)  Prováděcí rozhodnutí Komise C(2015) 4076 ze dne 22. června 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 182, s. 39).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 141, s. 18).

      (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1368/2011 ze dne 21. prosince 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 1121/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o režimy podpory pro zemědělce stanovené v hlavě IV a V uvedeného nařízení, a nařízení (ES) č. 1122/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (Úř. věst. L 341, s. 33).

      (4)  Nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (Úř. věst. L 316, s. 65).

      (5)  Nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (Úř. věst. L 171, s. 90).

      (6)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, s. 1).


title: Věc F-86/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 7. května 2013 — McCoy v. Výbor regionů ( „Veřejná služba — Úředníci — Invalidní důchod — Článek 78 pátý pododstavec služebního řádu — Odmítnutí uznat původ invalidity v povolání“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/84

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 7. května 2013 — McCoy v. Výbor regionů
   (Věc F-86/11) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Invalidní důchod - Článek 78 pátý pododstavec služebního řádu - Odmítnutí uznat původ invalidity v povolání)
   2013/C 225/193
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Robert McCoy (Brusel, Belgie) (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

      Žalovaný: Výbor regionů Evropské unie (zástupci: J. C. Cañoto Argüelles, zmocněnec, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým bylo odmítnuto uznat, že invalidita žalobce má původ v povolání ve smyslu čl. 78 odst. 5 služebního řádu

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí předsednictva Výboru regionů Evropské unie ze dne 10. září 2010, jímž bylo odmítnuto uznání nemoci R. McCoye, která způsobila jeho invaliditu, jako nemoci z povolání ve smyslu čl. 78 odst. 5 služebního řádu, se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Výbor regionů Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené R. McCoyem.

      (1)  Úř. věst. C 340, 19.11.2011, s. 42.


title: Věc T-348/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2012 — Panzeri v. OHIM — Royal Trophy (Royal Veste e Premia lo sport) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Royal Veste e premia lo sport — Starší slovní ochranná známka Společenství veste lo sport a starší mezinárodní slovní ochranná známka veste lo sport — Starší nezapsaná obrazová ochranná známka panzeri vesto lo sport — Relativní důvody pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2012 — Panzeri v. OHIM — Royal Trophy (Royal Veste e Premia lo sport)
   (Věc T-348/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Royal Veste e premia lo sport - Starší slovní ochranná známka Společenství veste lo sport a starší mezinárodní slovní ochranná známka veste lo sport - Starší nezapsaná obrazová ochranná známka panzeri vesto lo sport - Relativní důvody pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 184/18
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Panzeri (Monguzzo, Itálie) (zástupce: C. Galli, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Royal Trophy Srl (Cava de Tirreni, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 20. května 2010 (věc R 988/2009-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Luigi Panzerim a Royal Trophy Srl.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 20. května 2010 (věc R 988/2009-1) se zrušuje.

               2)

               Každý účastník ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


title: Věc T-182/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. ledna 2013 — Aiscat v. Komise ( „Státní podpory — Přímo udělená koncese na stavební práce a následnou správu úseku dálnice — Rozhodnutí, kterým se stížnost odkládá — Žaloba na neplatnost — Akt napadnutelný žalobou — Aktivní legitimace — Osobní dotčení — Přípustnost — Pojem „podpora“ — Státní prostředky“ )

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/9

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. ledna 2013 — Aiscat v. Komise
   (Věc T-182/10) (1)

   (Státní podpory - Přímo udělená koncese na stavební práce a následnou správu úseku dálnice - Rozhodnutí, kterým se stížnost odkládá - Žaloba na neplatnost - Akt napadnutelný žalobou - Aktivní legitimace - Osobní dotčení - Přípustnost - Pojem „podpora“ - Státní prostředky)
   2013/C 55/14
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Associazione italiana delle società concessionarie per la costruzione e l’esercizio di autostrade e trafori stradali (Aiscat) (Řím, Itálie) (zástupce: M. Maresca, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Rossi a D. Grespan, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Concessioni autostradali Venete — CAV SpA (zástupci: C. Malinconico a P. Clarizia, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 10. února 2010, kterým byla zamítnuta stížnost podaná žalobkyní, jež se týká údajných protiprávních státních podpor, které Italská republika poskytla CAV.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Associazione italiana delle società concessionarie per la costruzione e l’esercizio di autostrade e trafori stradali (Aiscat) ponese polovinu vlastních nákladů řízení, nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí a nahradí veškeré náklady řízení vynaložené Concessioni autostradali Venete — CAV SpA.

               3)

               Komise ponese polovinu vlastních nákladů řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Aiscat.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc C-80/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal administratif de Montreuil (Francie) dne 12. února 2016 – ArcelorMittal Atlantique et Lorraine v. Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal administratif de Montreuil (Francie) dne 12. února 2016 – ArcelorMittal Atlantique et Lorraine v. Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Věc C-80/16)
   (2016/C 136/24)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif de Montreuil

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: ArcelorMittal Atlantique et Lorraine

      Žalovaný: Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      Předběžné otázky

               1)

               Porušila Evropská komise ve svém rozhodnutí 2011/278/EU (1) tím, že z referenční úrovně pro horký kov vyloučila emise spojené s odpadními plyny recyklovanými při výrobě elektřiny, čl. 10a odst. 1 směrnice 2003/87/ES (2) týkající se pravidel pro předem stanovené referenční hodnoty, a zejména cíle účinných způsobů využívání energie z odpadních plynů a možnosti přidělit bezplatné povolenky v případě elektřiny vyráběné z odpadních plynů?

               2)

               Porušila Komise tím, že se v tomto rozhodnutí opírala o údaje pocházející z „BREF“ pro železo a ocel a z „LDSD 2007“ pro určení referenční úrovně pro horký kov, povinnost použít nejpřesnější a nejaktuálnější dostupné vědecké důkazy, kterou musí splnit, nebo zásadu řádné správy?

               3)

               Může volba Evropské komise – je-li prokázána – v rozhodnutí 2011/278/EU zahrnout do stanovení referenční úrovně aglomerované rudy závod, v němž se k výrobě používá jak aglomerovaná ruda, tak pelety v referenčních zařízeních, způsobit protiprávnost hodnoty této referenční úrovně?

               4)

               Porušila Komise povinnost odůvodnění stanovenou článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie tím, že v tomto rozhodnutí nestanovila konkrétně důvody této volby?“

      (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 130, s. 1).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, p. 32).


title: Věc C-687/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. prosince 2016 společností Capella EOOD proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 12. května 2016 ve věci T-750/14, Kermartin GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. prosince 2016 společností Capella EOOD proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 12. května 2016 ve věci T-750/14, Kermartin GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-687/16 P)
   (2017/C 249/23)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Capella EOOD (zástupce: C. Pfitzer, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   Soudní dvůr Evropské unie (desátý senát) usnesením ze dne 7. června 2017 kasační opravný prostředek zamítl a rozhodl, že navrhovatelka ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-465/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d’État (Francie) dne 27. září 2010 — Ministre de l’Intérieur, de l’Outre-mer et des Collectivités territoriales v. Chambre de commerce et d’industrie de l’Indre

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d’État (Francie) dne 27. září 2010 — Ministre de l’Intérieur, de l’Outre-mer et des Collectivités territoriales v. Chambre de commerce et d’industrie de l’Indre
   (Věc C-465/10)
   ()
   2010/C 346/50
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales

      Odpůrkyně: Chambre de commerce et d'industrie (CCI) de l'Indre

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud jde o existenci právního základu, z něhož by vyplývala povinnost získat zpět pomoc vyplacenou CCI:
               Jestliže veřejný zadavatel, který je příjemcem dotací vyplácených z EFRR, nedodržel jedno nebo více pravidel zadávání veřejných zakázek pro uskutečnění dotované operace, přestože mimoto není zpochybněno, že daná operace je způsobilá být takto financována a že byla uskutečněna, existuje v právní úpravě Společenství, a konkrétně v nařízení Rady (EHS) č. 2052/88 ze dne 24. června 1988 (1) a nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988 (2), ustanovení, které by zakládalo povinnost dotace zpětně vymáhat? Pokud existuje, platí taková povinnost pro případ jakéhokoli porušení pravidel zadávání veřejných zakázek, nebo jen pro některá z těchto porušení? Pokud platí jen pro některá porušení, potom pro která?

               2)

               V případě alespoň částečně kladné odpovědi na první otázku, pokud jde o způsob zpětného vymáhání protiprávně vyplacené pomoci:

                           a)

                           Představuje skutečnost, že veřejný zadavatel, který je příjemcem pomoci vyplácené z EFRR, nedodržel jedno nebo více pravidel zadávání veřejných zakázek při výběru poskytovatele pověřeného uskutečněním dotované operace, nesrovnalost ve smyslu nařízení č. 2988/95 (3)? Může okolnost, že příslušný vnitrostátní orgán nemohl v okamžiku, kdy rozhodl o poskytnutí pomoci požadované z EFRR, přehlížet, že příjemce nedodržel pravidla zadávání veřejných zakázek, když vybral poskytovatele pověřeného uskutečněním operace financované z této pomoci ještě před tím, než byla pomoc poskytnuta, mít vliv na kvalifikaci dotčeného jednání jako nesrovnalosti ve smyslu nařízení č. 2988/95?

                           b)

                           V případě kladné odpovědi na otázku 2 a) a vzhledem k tomu, že — jak rozhodl Soudní dvůr (v rozsudku ze dne 29. ledna 2009 ve spojených věcech C-278/07 až C-280/07, Hauptzollamt Hamburg-Jonas v. Josef Vosding Schlacht-, Kühl- und Zerlegebetrieb GmbH & Co.) — se promlčecí doba stanovená v článku 3 nařízení č. 2988/95 použije na takové správní úkony, jako je zpětné vymáhání pomoci, která byla hospodářským subjektem neoprávněně získána v důsledku jím způsobených nesrovnalostí:

                                       —

                                       je třeba stanovit jako počátek běhu promlčecí doby datum vyplacení pomoci příjemci, nebo datum, kdy příjemce použije přijatou pomoc jako odměnu poskytovateli, který byl vybrán při porušení jednoho nebo několika pravidel zadávání veřejných zakázek?

                                       —

                                       je třeba tuto promlčecí dobu považovat za přerušenou v okamžiku, kdy příslušný vnitrostátní orgán předá příjemci dotace kontrolní zprávu, v níž je zjištěno nedodržení pravidel zadávání veřejných zakázek a jíž se v důsledku toho doporučuje vnitrostátnímu orgánu, aby vyplacené částky vymohl zpět?

                                       —

                                       využije-li členský stát možnosti, kterou mu dává čl. 3 odst. 3 nařízení č. 2988/95, uplatnit delší promlčecí dobu, a zejména použije-li se ve Francii doba podle obecné právní úpravy, stanovená k datu rozhodnému z hlediska skutkového stavu ve sporu v původním řízení v článku 2262 občanského zákoníku, podle něhož: „Veškeré úkony, ať již se týkají věcí, či jsou osobní povahy, jsou promlčeny po uplynutí třiceti let […]“, je třeba posuzovat slučitelnost takové promlčecí doby s právem Společenství, a zejména se zásadou proporcionality, z hlediska maximální promlčecí doby stanovené vnitrostátním předpisem, který slouží jako právní základ žádosti vnitrostátního správního orgánu o navrácení, nebo z hlediska lhůty skutečně použité v projednávané věci?

                           c)

                           Brání v případě záporné odpovědi na otázku 2 a) finanční zájmy Společenství tomu, aby za účelem vyplacení takové pomoci, jako je pomoc dotčená ve sporu v původním řízení, soud uplatnil vnitrostátní předpisy týkající se zrušení rozhodnutí zakládajících práva, podle nichž může správní orgán — kromě případů neexistence, získání podvodem nebo žádosti příjemce — zrušit konkrétní rozhodnutí zakládající právo, je-li protiprávní, pouze ve lhůtě čtyř měsíců po jeho přijetí, přičemž však ke konkrétnímu správnímu rozhodnutí mohou být, zejména týká-li se vyplácení pomoci, připojeny rozvazující podmínky, jejichž uskutečnění umožňuje zrušení dotčené pomoci bez podmínky uplatnění zvláštní lhůty, a přičemž je třeba upřesnit, že Conseil d'Etat rozhodl, že tento vnitrostátní předpis je třeba vykládat tak, že se jej může příjemce pomoci neoprávněně poskytnuté na základě předpisu Společenství dovolávat jen případě, že byl v dobré víře?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2052/88 ze dne 24. června 1988 o úkolech strukturálních fondů a jejich účinnosti a o koordinaci mezi jejich činnostmi navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji (Úř. věst. L 185, s. 9).

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88, pokud jde o koordinaci mezi činnostmi jednotlivých strukturálních fondů navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými dostupnými finančními nástroji (Úř. věst. L 374, s. 1).

      (3)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340).


title: Věc C-417/16 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 4. května 2017 – August Storck KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 7 odst. 1 písm. b) — Absolutní důvody pro zamítnutí — Obrazová ochranná známka — Vyobrazení čtvercového obalu v bílé a modré barvě — Rozlišovací způsobilost“

text:
               3.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/14

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 4. května 2017 – August Storck KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-417/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 1 písm. b) - Absolutní důvody pro zamítnutí - Obrazová ochranná známka - Vyobrazení čtvercového obalu v bílé a modré barvě - Rozlišovací způsobilost“)
   (2017/C 213/16)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: August Storck KG (zástupkyně: I. Rohr a P. Goldenbaum, advokátky)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti August Storck KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 428, 21.11.2016.


title: Věc C-195/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Zala Megyei Bíróság (Maďarská republika) dne 10. dubna 2007 – OTP Bank Rt. a Merlin Gerin Zala Kft. v. Zala Megyei Közigazgatási Hivatal

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Zala Megyei Bíróság (Maďarská republika) dne 10. dubna 2007 – OTP Bank Rt. a Merlin Gerin Zala Kft. v. Zala Megyei Közigazgatási Hivatal
   (Věc C-195/07)
   (2007/C 129/19)
   Jednací jazyk: maďarština
   Předkládající soud
   Zala Megyei Bíróság
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: OTP Bank Rt. a Merlin Gerin Zala Kft.

      Žalovaný: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal
   Předběžné otázky

               1)

               Má být bod 3 písm. a) části 4 přílohy X „Aktu o přistoupení“ (1) (Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie), který se použije na základě článku 24 uvedeného Aktu o přistoupení a který stanoví, že „Maďarsko [může] uplatňovat do 31. prosince 2007 dočasná snížení místní podnikatelské daně až na 2 % čistých příjmů podniků, udělovaná orgány místní samosprávy na základě článků 6 a 7 zákona C z roku 1990 o místních daních […]“, vykládán v tom smyslu, že:

                           —

                           se jedná o přechodnou výjimku, která umožňuje Maďarsku zachovat místní podnikatelskou daň, nebo

                           —

                           Smlouva o přistoupení, stanovíce možnost zachovat snížení místní podnikatelské daně, přiznala Maďarsku (přechodné) právo zachovat rovněž kategorii místní podnikatelské daně?

               2)

               Pokud je odpověď na první otázku záporná, tento soud pokládá rovněž následující otázku:
               Jaká jsou při správném výkladu šesté směrnice Rady 77/388/EHS (2) kritéria pro určení, zda určitá daň nemá povahu daně z obratu ve smyslu článku 33 šesté směrnice?

      (1)  Úř. věst. L 236, s. 846.

      (2)  Úř. věst. L 145, s. 1.