title: Věc T-47/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Dansk Erhverv v. Komise („Státní podpory – Prodej nápojů v plechovkách v německých příhraničních obchodech zahraničním rezidentům – Osvobození od zálohování za podmínky, že se nakoupené nápoje zkonzumují mimo německé území – Stížnost – Rozhodnutí Komise nevznést námitky – Žaloba na neplatnost – Aktivní legitimace – Přípustnost – Podmínky zahájení formálního vyšetřovacího řízení – Nesprávné právní posouzení – Závažné obtíže – Pojem ‚státní podpora‘ – Státní prostředky – Neuložení pokuty“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Dansk Erhverv v. Komise
      (Věc T-47/19) (1)

      („Státní podpory - Prodej nápojů v plechovkách v německých příhraničních obchodech zahraničním rezidentům - Osvobození od zálohování za podmínky, že se nakoupené nápoje zkonzumují mimo německé území - Stížnost - Rozhodnutí Komise nevznést námitky - Žaloba na neplatnost - Aktivní legitimace - Přípustnost - Podmínky zahájení formálního vyšetřovacího řízení - Nesprávné právní posouzení - Závažné obtíže - Pojem ‚státní podpora‘ - Státní prostředky - Neuložení pokuty“)
      (2021/C 297/36)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Dansk Erhverv (Kodaň, Dánsko) (zástupci: T. Mygind a H. Peytz, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Danmarks Naturfredningsforening (Kodaň) (zástupci: T. Mygind a H. Peytz, advokáti)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: J. Möller, R. Kanitz, S. Heimerl a S. Costanzo, zmocněnci), Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG) (Flensburg, Německo) (zástupci: M. Bauer a F. von Hammerstein, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2018) 6315 final ze dne 4. října 2018 o státní podpoře SA.44865 (2016/FC) – Německo – Údajná státní podpora ve prospěch německých příhraničních obchodů s nápoji.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Komise C(2018) 6315 final ze dne 4. října 2018 o státní podpoře SA.44865 (2016/FC) – Německo – Údajná státní podpora ve prospěch německých příhraničních obchodů s nápoji se zrušuje.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Dansk Erhverv a Danmarks Naturfredningsforening.

                  3)

                  Spolková republika Německo a Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG) ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 103, 18.3.2019.


title: Věc T-177/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Exxonmobil Petroleum & Chemical v. ECHA („REACH – Sestavení seznamu látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení (ES) č. 1907/2006 – Zařazení fenanthrenu na tento seznam – Články 57 a 59 nařízení č. 1907/2006 – Zjevně nesprávné posouzení – Zjištění průkaznosti – Přiměřenost – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Exxonmobil Petroleum & Chemical v. ECHA
      (Věc T-177/19) (1)

      („REACH - Sestavení seznamu látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení (ES) č. 1907/2006 - Zařazení fenanthrenu na tento seznam - Články 57 a 59 nařízení č. 1907/2006 - Zjevně nesprávné posouzení - Zjištění průkaznosti - Přiměřenost - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut“)
      (2021/C 297/37)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Exxonmobil Petroleum & Chemical BVBA (Antverpy, Belgie) (zástupci: A. Kołtunowska a A. Bartl, advokáti)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: W. Broere, C. Buchanan a M. Heikkilä, zmocněnci, ve spolupráci s S. Raesem, advokátem)

         Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: European Petroleum Refiners Association (Brusel, Belgie) (zástupci: J. P. Montfort a T. Delille, advokáti)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: A. L. Desjonquères, E. Leclerc, T. Stehelin a W. Zemamta, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ECHA ED/88/2018 ze dne 19. prosince 2018 v rozsahu, v němž byl tímto rozhodnutím zařazen fenanthren na seznam látek identifikovaných jako látky vzbuzující mimořádné obavy podle článku 59 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. 2006, L 396, s. 1, oprava Úř. věst. 2007, L 136, s. 3).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost Exxonmobil Petroleum & Chemical BVBA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro chemické látky (ECHA).

                  3)

                  Francouzská republika a European Petroleum Refiners Association ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 187, 3.6.2019.


title: Věc T-235/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – HIM v. Komise („Rozhodčí doložka – Grantové dohody uzavřené v rámci programu na podporu politiky informačních a komunikačních technologií – Zpráva o auditu – Výzvy k úhradě vydané Komisí – Vyšetřování vedené OLAF – Žaloba na neplatnost – Vzájemný návrh – Vrácení dotací v plné výši – Náhrada škody“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – HIM v. Komise
      (Věc T-235/19) (1)

      („Rozhodčí doložka - Grantové dohody uzavřené v rámci programu na podporu politiky informačních a komunikačních technologií - Zpráva o auditu - Výzvy k úhradě vydané Komisí - Vyšetřování vedené OLAF - Žaloba na neplatnost - Vzájemný návrh - Vrácení dotací v plné výši - Náhrada škody“)
      (2021/C 297/38)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Health Information Management (HIM) (Brusel, Belgie) (zástupce: P. Zeegers, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Estrada de Solà a M. Ilkova, zmocněnci)

         Předmět věci

      Jednak hlavní návrh podaný na základě článku 272 SFEU a znějící na určení, že výzva k úhradě č. 3241901815 ze dne 4. února 2019, jíž se zpětně vymáhá částka 94 445 eur z titulu grantové dohody č. 225023, týkající se projektu „ElDeRly-friEndly Alarm handling and monitorING (Dreaming)“, a výzva k úhradě č. 3241901886 z téhož dne, jíž se zpětně vymáhá částka 121 517 eur z titulu grantové dohody č. 250449, týkající se projektu „Health monitoring and sOcial integration environMEnt for Supporting WidE ExTension of independent life at HOME (HOME SWEET HOME)“, kteréžto dohody byly uzavřeny v rámci programu na podporu politiky informačních a komunikačních technologií upraveného rámcovým programem zavedeným rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1639/2006/ES ze dne 24. října 2006, kterým se zavádí rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace (2007–2013), byly Komisí vydány v rozporu s jejími smluvními povinnostmi, a že uvedené částky tudíž nejsou dlužné, a – v případě potřeby – návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení těchto výzev k úhradě, a jednak vzájemný návrh Komise znějící na to, aby byla společnosti HIM uložena povinnost vrátit v plné výši dotace obdržené z titulu výše uvedených dohod a povinnost zaplatit částku 58 876,50 eura z titulu náhrady škody.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Hlavní žaloba se zamítá.

                  2)

                  Porušení grantové dohody č. 225023, týkající se realizace projektu „ElDeRly-friEndly Alarm handling and monitorING (Dreaming)“, a grantové dohody č. 250449, týkající se realizace projektu „Health monitoring and sOcial integration environMEnt for Supporting WidE ExTension of independent life at HOME (HOME SWEET HOME)“, kterých se dopustila společnost Health Information Management (HIM), jsou nesrovnalostmi ve smyslu bodu II.1 všeobecných podmínek uvedených dohod.

                  3)

                  Společnosti HIM se ukládá povinnost vrátit Evropské komisi částku 512 799 eur.

                  4)

                  Vzájemný návrh Komise se ve zbývající části zamítá.

                  5)

                  Společnost HIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Komisí.

         (1)  Úř. věst. C 206, 17.6.2019.


title: Věc T-302/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Janukovyč v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Ponechání žalobcova jména na seznamu – Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práv na obhajobu a na účinnou soudní ochranu“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Janukovyč v. Rada
      (Věc T-302/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání žalobcova jména na seznamu - Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práv na obhajobu a na účinnou soudní ochranu“)
      (2021/C 297/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Oleksandr Viktorovyč Janukovyč (Petrohrad, Rusko) (zástupci: M. Anderson, R. Kiddell, solicitors, E. Dean a J. Marjason Stamp, barristers)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: P. Mahnič, A. Vitro a T. Haas, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SBZP) 2019/354 ze dne 4. března 2019, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2019, L 64, s. 7), a prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/352 ze dne 4. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2019, L 64, s. 1), v rozsahu, v němž tyto akty ponechávají jméno žalobce na seznamu osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Rady (SBZP) 2019/354 ze dne 4. března 2019, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině a prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/352 ze dne 4. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v části, v níž bylo ponecháno jméno Oleksandra Viktorovyče Janukovyče na seznamu osob, subjektů a orgánů, na něž se uplatňují tato restriktivní opatření.

                  2)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 238, 15.7.2019.


title: Věc T-303/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Janukovyč v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Ponechání žalobcova jména na seznamu – Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práv na obhajobu a na účinnou soudní ochranu“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Janukovyč v. Rada
      (Věc T-303/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání žalobcova jména na seznamu - Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práv na obhajobu a na účinnou soudní ochranu“)
      (2021/C 297/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Viktor Fedorovyč Janukovyč (Rostov na Donu, Rusko) (zástupci: M. Anderson, R. Kiddell, solicitors, E. Dean a J. Marjason Stamp, barristers)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: P. Mahnič, A. Vitro a T. Haas, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SBZP) 2019/354 ze dne 4. března 2019, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2019, L 64, s. 7), a prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/352 ze dne 4. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2019, L 64, s. 1), v rozsahu, v němž tyto akty ponechávají jméno žalobce na seznamu osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Rady (SBZP) 2019/354 ze dne 4. března 2019, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině a prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/352 ze dne 4. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v části, v níž bylo ponecháno jméno Viktora Fedorovyče Janukovyče na seznamu osob, subjektů a orgánů, na něž se uplatňují tato restriktivní opatření.

                  2)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 238, 15.7.2019.


title: Věc T-514/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – DI v. ECB („Veřejná služba – Zaměstnanci ECB – Náhrada léčebných výdajů a výdajů na vzdělávání – Padělání – Disciplinární řízení – Propuštění – Trestní řízení – Zastavení trestního stíhání – Zproštění obžaloby – Pravomoc Výkonné rady – Právní jistota – Uplynutí promlčecí doby, ve které lze zahájit disciplinární řízení – Zásada, podle které trestní řízení přerušuje řízení disciplinární – Presumpce neviny – Nestrannost disciplinární komise – Nesprávné právní posouzení – Průkaznost důkazů – Přiměřená lhůta – Přiměřenost sankce – Rozsah soudního přezkumu – Odpovědnost“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – DI v. ECB
      (Věc T-514/19) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Náhrada léčebných výdajů a výdajů na vzdělávání - Padělání - Disciplinární řízení - Propuštění - Trestní řízení - Zastavení trestního stíhání - Zproštění obžaloby - Pravomoc Výkonné rady - Právní jistota - Uplynutí promlčecí doby, ve které lze zahájit disciplinární řízení - Zásada, podle které trestní řízení přerušuje řízení disciplinární - Presumpce neviny - Nestrannost disciplinární komise - Nesprávné právní posouzení - Průkaznost důkazů - Přiměřená lhůta - Přiměřenost sankce - Rozsah soudního přezkumu - Odpovědnost“)
      (2021/C 297/41)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: DI (zástupce: L. Levi, advokátka)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: F. Malfrère a F. von Lindeiner, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a článku 50a statutu Soudního dvora Evropské unie a znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí ECB ze dne 7. května 2019 o propuštění žalobce bez výpovědní doby z disciplinárního důvodu a rozhodnutí ECB ze dne 25. června 2019, kterým byla zamítnuta žádost o obnovu řízení, zadruhé na to, aby bylo nařízeno, že se žalobce od 11. května 2019 znovu přijímá do služebního poměru, a zatřetí na náhradu nemajetkové újmy, která žalobci údajně vznikla v důsledku těchto rozhodnutí a kvůli době trvání disciplinárního řízení.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  DI ponese vlastní náklady řízení a nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených Evropskou centrální bankou (ECB), která ponese zbývající část svých nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 363, 28.10.2019.


title: Věc T-575/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Hill Mansilla v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Povýšení – Povyšovací řízení 2018 – Rozhodnutí o nepovýšení – Srovnávací přezkum zásluh – Kritéria pro posouzení – Zjevně nesprávné posouzení – Rovné zacházení – Zákaz diskriminace“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Hill Mansilla v. Komise
      (Věc T-575/19) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Povyšovací řízení 2018 - Rozhodnutí o nepovýšení - Srovnávací přezkum zásluh - Kritéria pro posouzení - Zjevně nesprávné posouzení - Rovné zacházení - Zákaz diskriminace“)
      (2021/C 297/42)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Élise Hill Mansilla (Rodemack, Francie) (zástupce: R. Mbonyumutwa, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Brauhoff a L. Vernier, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 13. listopadu 2018 nezapsat jméno žalobkyně na konečný seznam úředníků povýšených v rámci povyšovacího řízení 2018 a dále na náhradu nemajetkové a majetkové újmy, která žalobkyni údajně vznikla v důsledku tohoto rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Élise Hill Mansille se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 357, 21.10.2019.


title: Věc T-580/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Borborudi v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní a materiálu – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Ponechání jména žalobce na seznamu – Nesprávné posouzení – Článek 266 SFEU“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Borborudi v. Rada
      (Věc T-580/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní a materiálu - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání jména žalobce na seznamu - Nesprávné posouzení - Článek 266 SFEU“)
      (2021/C 297/43)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Sayed Shamsuddin Borborudi (Teherán, Írán) (zástupce: L. Vidal, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: V. Piessevaux a D. Mykolaitis, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/855 ze dne 27. května 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2019, L 140, s. 1), v rozsahu, v němž toto prováděcí nařízení ponechává jméno žalobce na seznamu, který je uveden v příloze IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. 2012, L 88, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/855 ze dne 27. května 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Sayeda Shamsuddina Borborudiho.

                  2)

                  Radě se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 357, 21. 10. 2019.


title: Věc T-611/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Iniciativa „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas“ v. Komise („Institucionální právo – Evropská občanská iniciativa – ‚Právo EU, práva menšin a demokratizace španělských institucí‘ – Nový postup EU pro posílení právního státu – Odmítnutí registrace – Zjevný nedostatek pravomoci Komise – Nevyzvání k předložení návrhu právního aktu Unie – Článek 4 odst. 2 a čl. 2 bod 1 nařízení (EU) č. 211/2011 – Povinnost uvést odůvodnění – Článek 296 SFEU“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Iniciativa „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas“ v. Komise
      (Věc T-611/19) (1)

      („Institucionální právo - Evropská občanská iniciativa - ‚Právo EU, práva menšin a demokratizace španělských institucí‘ - Nový postup EU pro posílení právního státu - Odmítnutí registrace - Zjevný nedostatek pravomoci Komise - Nevyzvání k předložení návrhu právního aktu Unie - Článek 4 odst. 2 a čl. 2 bod 1 nařízení (EU) č. 211/2011 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 296 SFEU“)
      (2021/C 297/44)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Výbor občanů iniciativy „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas“ (zástupci: G. Boye, I. Elbal Sánchez, E. Valcuende Sillero a I. González Martínez, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: I. Martínez del Peral, zmocněnkyně)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Španělské království (zástupkyně: S. Centeno Huerta, zmocněnkyně)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2019/1182 ze dne 3. července 2019 o navrhované občanské iniciativě s názvem „Právo EU, práva menšin a demokratizace španělských institucí“ (Úř. věst. 2019, L 185, s. 46).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Výbor občanů iniciativy „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas“ ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 363, 28.10.2019.


title: Věc T-698/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – FJ a další v. ESVČ („Veřejná služba – Úředníci – Odměňování – Zaměstnanci ESVČ vyslaní do třetí země – Aktualizace opravných koeficientů – Zjevně nesprávné posouzení – Zpětná účinnost – Právní jistota – Povinnost jednat s náležitou péčí“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – FJ a další v. ESVČ
      (Věc T-698/19) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Odměňování - Zaměstnanci ESVČ vyslaní do třetí země - Aktualizace opravných koeficientů - Zjevně nesprávné posouzení - Zpětná účinnost - Právní jistota - Povinnost jednat s náležitou péčí“)
      (2021/C 297/45)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: FJ a 8 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupce: J. N. Louis, advokát)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (zástupci: S. Marquardt a R. Spáč, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí, kterým se vystavují výplatní pásky žalobců za měsíc prosince 2018, v rozsahu, v němž byly v tomto rozhodnutí poprvé použity nové opravné koeficienty použitelné na jejich odměnu, a to se zpětným účinkem k 1. únoru 2018.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  FJ a ostatním žalobcům, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 406, 2.12.2019.


title: Věc T-699/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – FT a další v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Odměňování – Zaměstnanci Komise vyslaní do třetí země – Aktualizace opravných koeficientů – Zjevně nesprávné posouzení – Zpětná účinnost – Právní jistota – Povinnost jednat s náležitou péčí“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – FT a další v. Komise
      (Věc T-699/19) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Odměňování - Zaměstnanci Komise vyslaní do třetí země - Aktualizace opravných koeficientů - Zjevně nesprávné posouzení - Zpětná účinnost - Právní jistota - Povinnost jednat s náležitou péčí“)
      (2021/C 297/46)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: FT a 24 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupce: J. N. Louis, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Mongin a I. Melo Sampaio, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí, kterým se vystavují výplatní pásky žalobců za měsíc prosince 2018, v rozsahu, v němž byly v tomto rozhodnutí poprvé použity nové opravné koeficienty použitelné na jejich odměnu, a to se zpětným účinkem k 1. únoru 2018.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  FT a ostatním žalobcům, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 406, 2. 12. 2019.


title: Věc T-880/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Lianopoulou v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Rozhodnutí o uznání invalidity – Posudek výboru pro otázky invalidity – Článek 78 služebního řádu – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Lianopoulou v. Komise
      (Věc T-880/19) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Rozhodnutí o uznání invalidity - Posudek výboru pro otázky invalidity - Článek 78 služebního řádu - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2021/C 297/47)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Anastasia Lianopoulou (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: F. Quraishi, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Bohr a L. Vernier, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU, který zní na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 27. února 2019 o ukončení služebního poměru žalobkyně z důvodu uznání její invalidity a o přiznání žalobkyni příspěvku v invaliditě od 1. března 2019.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Komise ze dne 27. února 2019 o ukončení služebního poměru Anastasie Lianopoulou dne 28. února 2019 z důvodu uznání její invalidity a o přiznání jí příspěvku v invaliditě od 1. března 2019 se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 68, 2.3.2020.


title: Věc T-130/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Philip Morris Products v. EUIPO – (SIENNA SELECTION) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SIENNA SELECTION – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Název barvy – Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Philip Morris Products v. EUIPO – (SIENNA SELECTION)
      (Věc T-130/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SIENNA SELECTION - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Název barvy - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2021/C 297/48)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Philip Morris Products SA (Neuchâtel, Švýcarsko) (zástupkyně: L. Alonso Domingo, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Capostagno a V. Ruzek, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. prosince 2019 (věc R 1675/2019-5) týkajícímu se přihlášky slovního označení SIENNA SELECTION k zápisu jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 18. prosince 2019 (věc R 1675/2019-5) se zrušuje.

                  2)

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Philip Morris Products SA.

         (1)  Úř. věst. C 175, 25.5.2020.


title: Věc T-266/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Global Chartered Controller Institute v. EUIPO – CFA Institute (CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE – Starší slovní ochranná známka Evropské unie CFA a starší obrazová ochranná známka Evropské unie CFA CHARTERED FINANCIAL ANALYST – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Relevantní veřejnost – Úroveň pozornosti“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Global Chartered Controller Institute v. EUIPO – CFA Institute (CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE)
      (Věc T-266/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE - Starší slovní ochranná známka Evropské unie CFA a starší obrazová ochranná známka Evropské unie CFA CHARTERED FINANCIAL ANALYST - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Relevantní veřejnost - Úroveň pozornosti“)
      (2021/C 297/49)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Global Chartered Controller Institute SL (Alicante, Španělsko) (zástupci: M. Pomares Caballero a T. Barber Giner, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: P. Villani a A. Folliard Monguiral, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník řízení před Tribunálem: CFA Institute (Charlottesville, Virginie, Spojené státy) (zástupci: G. Engels a W. May, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. února 2020 (věc R 235/2019-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi CFA Institute a Global Chartered Controller Institute.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 25. února 2020 (věc R 235/2019-5) se zrušuje.

                  2)

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Global Chartered Controller Institute SL, s výjimkou nákladů vynaložených posledně uvedenou v řízení před odvolacím senátem, o kterých bude rozhodnuto později.

                  3)

                  CFA Institute ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 209, 22.6.2020.


title: Věc T-396/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Riviera-Airport v. EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie RIVIERA AIRPORTS – Nedostatek dobré víry – Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/41

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Riviera-Airport v. EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS)
      (Věc T-396/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie RIVIERA AIRPORTS - Nedostatek dobré víry - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 297/50)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera Airport) (Villanova d’Albenga, Itálie) (zástupce: G. Casucci, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: M. Capostagno, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Aéroports de la Côte d’Azur (Nice, Francie) (zástupce: Y. Bizollon, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. dubna 2020 (věc R 2172/2019-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Riviera-Airport a Aéroports de la Côte d’Azur

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 271, 17.8.2020.


title: Věc T-398/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Riviera-Airport v. EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORT) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie RIVIERA AIRPORT – Nedostatek dobré víry – Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/41

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Riviera-Airport v. EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORT)
      (Věc T-398/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie RIVIERA AIRPORT - Nedostatek dobré víry - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 297/51)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera Airport) (Villanova d’Albenga, Itálie) (zástupce: G. Casucci, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: M. Capostagno, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Aéroports de la Côte d’Azur (Nice, Francie) (zástupce: Y. Bizollon, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. dubna 2020 (věc R 2174/2019-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Riviera-Airport a Aéroports de la Côte d’Azur

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 271, 17.8.2020.


title: Věc T-453/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – KZ v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Povyšování za rok 2019 – Rozhodnutí o nepovýšení – Obecná prováděcí ustanovení k článku 45 služebního řádu – Námitka protiprávnosti – Pracovní volno z osobních důvodů – Nezpůsobilost k povýšení“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/42

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – KZ v. Komise
      (Věc T-453/20) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Povyšování za rok 2019 - Rozhodnutí o nepovýšení - Obecná prováděcí ustanovení k článku 45 služebního řádu - Námitka protiprávnosti - Pracovní volno z osobních důvodů - Nezpůsobilost k povýšení“)
      (2021/C 297/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: KZ (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: M. Brauhoff a L. Radu Bouyon, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Žaloba na základě článku 270 SFEU směrující ke zrušení rozhodnutí Komise zveřejněného v Oznámeních administrativy č. 32-2019 ze dne 14. listopadu 2019 o nezapsání jména žalobce na seznam úředníků povýšených v rámci povyšování za rok 2019.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  KZ se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 287, 31.8.2020.


title: Věc T-665/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Ryanair v. Komise (Condor; Covid-19) („Státní podpory – Německý trh letecké dopravy – Veřejná půjčka zaručená Německem ve prospěch společnosti Condor Flugdienst v rámci pandemie COVID-19 – Rozhodnutí nevznášet námitky – Podpora určená k nápravě škod způsobených mimořádnou událostí – Článek 107 odst. 2 písm. b) SFEU – Posouzení škod – Příčinná souvislost – Povinnost uvést odůvodnění – Zachování účinků rozhodnutí“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/42

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2021 – Ryanair v. Komise (Condor; Covid-19)
      (Věc T-665/20) (1)

      („Státní podpory - Německý trh letecké dopravy - Veřejná půjčka zaručená Německem ve prospěch společnosti Condor Flugdienst v rámci pandemie COVID-19 - Rozhodnutí nevznášet námitky - Podpora určená k nápravě škod způsobených mimořádnou událostí - Článek 107 odst. 2 písm. b) SFEU - Posouzení škod - Příčinná souvislost - Povinnost uvést odůvodnění - Zachování účinků rozhodnutí“)
      (2021/C 297/53)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ryanair DAC (Swords, Irsko) (zástupci: E. Vahida, F. C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating a I. G. Metaxas Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, F. Tomat a V. Bottka, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: J. Möller, R. Kanitz a P. L. Krüger, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: E. de Moustier a P. Dodeller, zmocněnci), Condor Flugdienst GmbH (Kelsterbach, Německo) (zástupci: A. Birnstiel a S. Blazek, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2020) 2795 final ze dne 26. dubna 2020 o státní podpoře SA.56867 (2020/N, ex 2020/PN) – Německo – Náhrada škod způsobených společnosti Condor Flugdienst pandemií COVID-19.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Komise C(2020) 2795 final ze dne 26. dubna 2020 o státní podpoře SA.56867 (2020/N, ex 2020/PN) – Německo – Náhrada škod způsobených společnosti Condor Flugdienst GmbH pandemií COVID 19 se zrušuje.

                  2)

                  Je třeba pozastavit účinky zrušení uvedeného rozhodnutí až do doby, než bude Komisí přijato nové rozhodnutí podle článku 108 SFEU. Uvedené účinky jsou pozastaveny po dobu nejvýše dvou měsíců ode dne vyhlášení tohoto rozsudku v případě, že by se Komise rozhodla přijmout toto nové rozhodnutí v rámci čl. 108 odst. 3 SFEU, a po dodatečnou přiměřenou dobu v případě, že se Komise rozhodne zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.

                  3)

                  Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Ryanair DAC.

                  4)

                  Spolková republika Německo, Francouzská republika a společnost Condor Flugdienst ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 443, 21.12.2020..


title: Věc T-365/20: Usnesení Tribunálu ze dne 2. června 2021 – Birkenstock Sales v. EUIPO (Tvar vzorku na podrážce obuvi) („Žaloba na neplatnost – Ochranná známka Evropské unie – Přihláška ochranné známky Evropské unie spočívající ve tvaru vzorku na podrážce obuvi – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/43

      Usnesení Tribunálu ze dne 2. června 2021 – Birkenstock Sales v. EUIPO (Tvar vzorku na podrážce obuvi)
      (Věc T-365/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Ochranná známka Evropské unie - Přihláška ochranné známky Evropské unie spočívající ve tvaru vzorku na podrážce obuvi - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2021/C 297/54)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Birkenstock Sales GmbH (Linz am Rhein, Německo) (zástupci: C. Menebröcker a K. Middelhoff, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. března 2020 (věc R 1706/2019-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu označení spočívajícího ve tvaru vzorku na podrážce obuvi jako ochranné známky Evropské unie

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Birkenstock Sales GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 255, 3.8.2020.


title: Věc T-215/21: Žaloba podaná dne 15. dubna 2021 – SMA Mineral v. Komise

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/44

      Žaloba podaná dne 15. dubna 2021 – SMA Mineral v. Komise
      (Věc T-215/21)
      (2021/C 297/55)
      Jednací jazyk: švédština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: SMA Mineral AB (Filipstad, Švédsko) (zástupkyně: E. Larsson, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil čl. 1 odst. 2 rozhodnutí Evropské komise (EU) 2021/355 ze dne 25. února 2021;

                  —

                  určil, že zařízení navrhnuté Švédskem v bodě 12 (referenční číslo SE000000000000419 zařízení v registrech v rámci vnitrostátních prováděcích opatření) musí být zahrnuto do přidělování bezplatných povolenek na emise skleníkových plynů podle čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu 2003/87/ES;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že čl. 16 odst. 7 nařízení [v přenesené pravomoci] EU 2019/331 není použitelné a neexistuje právní základ pro odůvodnění napadeného rozhodnutí.

                              —

                              Tvrzení Komise ohledně dvojího započítání emisí je nesprávné. Nejedná se o dvojí započítání pro zařízení SMA Sandarne a ani se dříve nejednalo. Rozhodnutí Komise, kterým zamítla zahrnout zařízení SMA Sandarne do zařízení, která obdrží bezplatné povolenky na emise v rámci referenční úrovně produktu pro vápno, je tedy nesprávné a chybí mu právní základ.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že napadené rozhodnutí je v rozporu s právními akty EU, mimo jiné s nařízením (EU) 2019/331 a směrnicí 2003/78/ES.

                              —

                              Tvrzení Komise ohledně dvojího započítání emisí je nesprávné. Rozhodnutím, kterým bylo zamítnuto přidělení bezplatných povolenek na emise pro zařízení SMA Sandarne podle referenční úrovně produktu pro vápno s odkazem na čl. 16 odst. 7 nařízení (EU) 2019/331, je tedy nesprávné.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že napadené rozhodnutí nedostatečně zohledňuje základní práva žalobkyně a porušuje zásadu proporcionality.

                              —

                              Komise nezohlednila v napadeném rozhodnutí hospodářský význam přidělení bezplatných povolenek na emise pro žalobkyni, které má vliv nejen na zaměstnanost v podniku žalobkyně a jeho dlouhodobý hospodářský vývoj, nýbrž i na konkurenceschopnost žalobkyně vůči ostatním účastníkům trhu, kteří nabízejí rovnocenné produkty. Zásada proporcionality, podle níž je třeba přijmout přechodná ustanovení, pokud některý účastník trhu je zatížen vyššími náklady než jiný účastník trhu na tomtéž trhu, nebyla Komisí dostatečně zohledněna.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že napadené rozhodnutí vede k narušení hospodářské soutěže.

                              —

                              Výrobci páleného vápna z vápence obdrželi bezplatné povolenky na emise podle referenční úrovně produktu pro vápno. Nákup páleného vápna ze zařízení SMA Sandarne ze sulfátové buničiny představuje pro kupujícího stejnou funkci jako pálené vápno z primární těžby. Přidělení bezplatných povolenek na emise pro jeden vápenný produkt, nikoli však pro jiný vápenný produkt, který by v sulfátové buničině plnil tutéž funkci, vede k tomu, že neexistuje hospodářská soutěž za rovnocenných podmínek.


title: Věc T-269/21: Žaloba podaná dne 19. května 2021 – Arctic Paper Grycksbo v. Komise

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/45

      Žaloba podaná dne 19. května 2021 – Arctic Paper Grycksbo v. Komise
      (Věc T-269/21)
      (2021/C 297/56)
      Jednací jazyk: švédština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Arctic Paper Grycksbo AB (Grycksbo, Švédsko) (zástupci: A. Bryngelsson a A. Johansson, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil čl. 1 odst. 1 a přílohu I rozhodnutí Komise (EU) 2021/355 ze dne 25. února 2021 o vnitrostátních prováděcích opatřeních pro přechodné přidělování bezplatných povolenek na emise skleníkových plynů v souladu s čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES v rozsahu, v němž odkazují na zařízení s identifikačním kódem SE000000000000468, a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, když dospěla k závěru, že zařízení společnosti Arctic Paper „využívá výhradně biomasu“. Společnost Arctic Paper produkovala emise z fosilních paliv během období, které Komise považovala za relevantní. Komise rovněž povolila zahrnutí řady zařízení, jejichž roční emise byly na srovnatelné úrovni.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu se zásadou rovného zacházení. Zaprvé, zařízení nacházející se v podobné situaci jako zařízení žalobkyně měla podobnou úroveň emisí, avšak nebyla vyloučena. Zadruhé, vyloučení žalobkyně vede k narušení hospodářské soutěže mimo jiné z důvodu, že jsou oproti žalobkyni zvýhodněni konkurenti, kteří jsou méně ohleduplní k životnímu prostředí. Rozdílné zacházení není objektivně odůvodněno.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení podstatných formálních náležitostí

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje podstatné formální náležitosti. Zaprvé, Komise porušila povinnost náležité péče, když nezohlednila relevantní a spolehlivé údaje, které obdržela od Naturvårdsverket (švédský Úřad pro ochranu životního prostředí) a které by – kdyby byly zohledněny – vedly k jinému závěru. Zadruhé, Komise nezohlednila právo žalobkyně být vyslechnuta. Napadené rozhodnutí je individuálním opatřením, které se žalobkyně nepříznivě dotýká. Kdyby Komise poté, co zjistila, že společnosti obecně a zvláště žalobkyně zaokrouhlovaly údaje o emisích, vyslechla žalobkyni, mohla by žalobkyně vysvětlit, že údaje, které poskytla, byly takto zaokrouhleny. Zatřetí byla porušena povinnost uvést odůvodnění. Z rozhodnutí nelze dovodit důvody, proč byla žalobkyně vyloučena, a rozhodnutí vůbec neobsahuje odůvodnění týkající se mimo jiné rovného zacházení.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásady legitimního očekávání

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že unijní právní předpisy týkající se obchodování s emisemi a předchozí rozhodnutí Komise o schválení ji vedly ke snížení jejích emisí z fosilních paliv ve prospěch spalování biomasy. Žalobkyně nemohla předvídat, že na zařízení se již nebude vztahovat systém pro obchodování s emisemi (ETS), a přijde tak o povolení používat fosilní paliva a ekonomicky cenné přidělování bezplatných povolenek na emise, protože zařízení snížilo používání fosilních paliv. Neexistuje převažující veřejný zájem odůvodňující porušení této zásady.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z porušení směrnice 2003/87/ES

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že směrnice 2003/87/ES byla porušena tím, že Komise nesprávně vyložila tzv. výjimku z biomasy (bod 1 přílohy I). Zaprvé, Komise při posouzení toho, zda žalobkyně používá výhradně biomasu, vycházela z údajů starých několik let namísto novějších nebo výhledových údajů. Zadruhé, výklad Komise týkající se výjimky z biomasy je ve zjevném rozporu s ostatními ustanoveními směrnice, zejména článkem 10a, a s cílem směrnice a zásadami rovného zacházení a proporcionality. Směrnice obecně a pravidla pro přidělování bezplatných povolenek na emise konkrétně mají za cíl vytvořit ekonomické pobídky ke snížení používání fosilních paliv, a to i zvýšeným využíváním biomasy. Výklad výjimky z biomasy, který provedla Komise, má přesně opačný účinek.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z nepoužitelnosti výjimky z biomasy podle článku 277 SFEU, pokud jde o žalobkyni
                  Pro případ, že Soudní dvůr nebude mít za to, že výjimka z biomasy může být vykládána tak, jak je uvedeno v pátém žalobním důvodu, žalobkyně tvrdí, že bod 1 přílohy I směrnice 2003/87/ES (výjimka z biomasy) ve spojení s článkem 277 SFEU se v projednávané věci nepoužije. Je to proto, že toto ustanovení – pokud by byl přijat jeho výklad Komisí – je v rozporu s primárním právem, včetně zásad rovného zacházení a proporcionality. Toto ustanovení znevýhodňuje oproti jiným subjektům ty, kteří zašli nejdále při přechodu na emise bez fosilií. Toto ustanovení tudíž ty, kteří učinili nejvíce, podněcuje k tomu, aby začali opět používat fosilní paliva, a ty, kteří stále používají fosilní paliva, podporuje v tom, aby své emise nesnížili pod určitou úroveň.


title: Věc T-300/21: Žaloba podaná dne 27. května 2021 – CNH Industrial v. EUIPO (SOILXPLORER)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/46

      Žaloba podaná dne 27. května 2021 – CNH Industrial v. EUIPO (SOILXPLORER)
      (Věc T-300/21)
      (2021/C 297/57)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: CNH Industrial NV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupce: L. Axel Karnøe Søndergaard, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie SOILXPLORER – Přihláška č. 18 217 454

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. března 2021, ve věci R 386/2021-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu a umožnil, aby ochranná známka byla zveřejněna s výzvou k podání námitek ve vztahu ke všem přihlašovaným výrobkům nebo podpůrně, vrátil věc zpět EUIPO, aby přijal odpovídající opatření;

                  —

                  uložil EUIPO, aby uhradil náklady vynaložené žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že přikládal nesprávný význam ochranné známce a nezohlednil ochrannou známku jako přihlášenou;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nesprávně posoudil popisnou povahu ochranné známky;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nesprávně posoudil rozlišovací povahu ochranné známky.


title: Věc T-301/21: Žaloba podaná dne 27. května 2021 – CNH Industrial v. EUIPO (CROPXPLORER)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/47

      Žaloba podaná dne 27. května 2021 – CNH Industrial v. EUIPO (CROPXPLORER)
      (Věc T-301/21)
      (2021/C 297/58)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: CNH Industrial NV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupce: L. Axel Karnøe Søndergaard, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie SOILXPLORER – Přihláška č. 18 217 458

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. března 2021, ve věci R 387/2021-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu a umožnil, aby ochranná známka byla zveřejněna s výzvou k podání námitek ve vztahu ke všem přihlašovaným výrobkům nebo podpůrně, vrátil věc zpět EUIPO, aby přijal odpovídající opatření;

                  —

                  uložil EUIPO, aby uhradil náklady vynaložené žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že přikládal nesprávný význam ochranné známce a nezohlednil ochrannou známku jako přihlášenou;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nesprávně posoudil popisnou povahu ochranné známky;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nesprávně posoudil rozlišovací povahu ochranné známky.


title: Věc T-318/21: Žaloba podaná dne 8. června 2021 – KF v. EIB

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/47

      Žaloba podaná dne 8. června 2021 – KF v. EIB
      (Věc T-318/21)
      (2021/C 297/59)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: KF (zástupkyně: L. Levi a A. Blot, advokátky)

         Žalovaná: Evropská investiční banka

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 13. října 2020,

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 9. března 2021 o zamítnutí žádosti žalobkyně o správní přezkum rozhodnutí žalované ze dne 13. října 2020,

                  —

                  přiznal náhradu na nemajetkovou újmu, která žalobkyni vznikla, a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 8 odst. 1, čl. 46 odst. 1 a čl. 51 odst. 1 Pravidel systému důchodového pojištění žalované a ze zjevně nesprávného posouzení právního pojmu invalidity.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 34 Listiny základních práv Evropské unie a z porušení povinnosti jednat s náležitou péčí.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nedostatku nestrannosti.

                  5.

                  Žalobkyně má rovněž za to, že jednotlivé protiprávní aspekty vylíčené v žalobě představují zaviněné jednání žalované. Žalobkyně se proto domáhá náhrady nemajetkové újmy vyplývající z napadeného rozhodnutí.


title: Věc T-321/21: Žaloba podaná dne 9. června 2021 – Lietuvos geležinkeliai v. Komise

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/48

      Žaloba podaná dne 9. června 2021 – Lietuvos geležinkeliai v. Komise
      (Věc T-321/21)
      (2021/C 297/60)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Lietuvos geležinkeliai AB (Vilnius, Litva) (zástupkyně: R. Zaščiurinskaitė, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou;

                  —

                  uložil Evropské komisi zaplatit AB Lietuvos geležinkeliai kompenzaci ve výši 850 565,76 eur odpovídající úroku z prodlení v sazbě určené Evropskou centrální bankou pro své hlavní refinanční operace, navýšené o 3,5 procentních bodů, z částky 7 804 350 eur za období od 5. ledna 2018 do 29. ledna 2021;

                  —

                  uložil Evropské komisi zaplatit AB Lietuvos geležinkeliai úrok z prodlení v sazbě určené Evropskou centrální bankou pro své hlavní refinanční operace, navýšené o 3,5 procentních bodů, z částky 850 565,76 eur za období od 30. ledna 2021 do data zaplacení hlavní částky;

                  —

                  v souladu s článkem 263 SFEU zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. dubna 2021 a 16. května 2021;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení prvního odstavce článku 266 SFEU: Evropská komise pochybila při plnění své absolutní a nepodmíněné povinnosti zaplatit úrok z prodlení po snížení pokuty uložené Komisí, kterou žalobkyně předběžně zaplatila.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že porušení prvního odstavce článku 266 SFEU, založilo mimosmluvní odpovědnost Evropské unie v souladu s druhým odstavcem článku 266 SFEU ve spojení s druhým odstavcem článku 340 SFEU.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení čl. 41 odst. 3 Listiny základních práv a druhého odstavce článku 340 SFEU. Žalobkyně tvrdí, že osoba musí mít možnost požadovat nejen kompenzaci skutečných ztrát, nýbrž i kompenzaci ztrát na zisku a úroku.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení článku 47 Listiny základních práv, neboť soudní ochrana podle článku 263 SFEU není účinná, jestliže dotčený podnik nemůže získat úrok z bezdůvodně zaplacené pokuty poté, co Tribunál snížil pokutu za porušení unijního práva hospodářské soutěže.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z porušení článků 266, 340 SFEU, čl. 41 odst. 3 a článku 47 Listiny základních práv rozhodnutími ze dne 26. dubna 2021 (1) a 16. května 2021 (2), kterými Komise odmítla zaplatit úrok z prodlení.

         (1)  Email Komise žalobkyni ze dne 26. dubna 2021, předmět: RE: Věc AT.39813 – Baltic Rail

         (2)  Email Komise žalobkyni ze dne 16. května 2021, předmět: RE: Věc AT.39813 – Baltic Rail, potvrzující stanovisko vyjádřené v emailu ze dne 26. dubna 2021.


title: Věc T-324/21: Žaloba podaná dne 10. června 2021 – Harley Davidson Europe a Neovia Logistics Services International v. Komise

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/49

      Žaloba podaná dne 10. června 2021 – Harley Davidson Europe a Neovia Logistics Services International v. Komise
      (Věc T-324/21)
      (2021/C 297/61)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Harley Davidson Europe Ltd (Oxford, Spojené království) a Neovia Logistics Services International (Vilvoorde, Belgie) (zástupci: O. van Baelen a G. Lebrun, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí (1) v celém rozsahu,

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení,

                  —

                  vyvodil z rozsudku veškeré užitečné důsledky, a

                  —

                  přijal veškerá organizační procesní opatření nebo provedl dokazování, která Tribunál bude považovat za vhodná.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila podstatné formální náležitosti. Napadené rozhodnutí není dostatečně odůvodněno a Komise nedodržela správný poradní postup.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo zjevně nesprávným posouzením relevantních skutečností.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází ze zneužití odvolací pravomoci, kterou jí poskytuje čl. 34 odst. 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie (2), Komisí, jelikož napadené rozhodnutí založila na nesprávném výkladu článku 33 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 ze dne 28. července 2015, kterým se doplňuje nařízení č. 952/2013, pokud jde o podrobná pravidla k některým ustanovením celního kodexu Unie (3).

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z neplatnosti článku 33 nařízení 2015/2446, jelikož, zaprvé, pokud Komise toto ustanovení vyložila správně, je neplatné, jelikož porušuje požadavky stanovené v článku 290 SFEU, a, zadruhé, je v důsledku tohoto porušení každopádně neplatné.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z porušení obecných zásad unijního práva, jakož i Listiny základních práv Evropské unie napadeným rozhodnutím.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomocí Komise v důsledku přijetí napadeného rozhodnutí a odvolání rozhodnutí o ZIPZ, přičemž tato zneužití nevyhnutelně vyplývají z výše uvedených žalobních důvodů a ze zneužití odvolací pravomoci Komise k politickým účelům, čímž tato ohrozila účel této pravomoci, tj. zajišťování správné a jednotné uplatňování pravidel původu členskými státy.

         (1)  Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2021/563 ze dne 31. března 2021 o platnosti některých rozhodnutí týkajících se závazných informací o původu zboží [oznámeno pod číslem C(2021) 2072] (Úř. věst. 2021, L 119, s. 117).

         (2)  Úř. věst. 2013, L 269, s. 1.

         (3)  Úř. věst. 2015, L 343, s. 1


title: Věc T-325/21: Žaloba podaná dne 9. června 2021 – Jeronimo Martins Polska v. EUIPO – Aldi Einkauf (Vitalsss plus)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/50

      Žaloba podaná dne 9. června 2021 – Jeronimo Martins Polska v. EUIPO – Aldi Einkauf (Vitalsss plus)
      (Věc T-325/21)
      (2021/C 297/62)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Jeronimo Martins Polska S.A. (Kostrzyn, Polsko) (zástupci: E. Jaroszyńska Kozłowska a R. Skubisz, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie Vitalsss plus – Přihláška č. 17 969 083

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. dubna 2021, ve věcech R 503/2020-1 a R 647/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  nařídil, aby náklady řízení nesl žalovaný a v případě, že se další účastnice řízení před odvolacím senátem bude účastnit řízení jako vedlejší účastník, také vedlejší účastnice řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 95 odst. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 27 odst. 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-326/21: Žaloba podaná dne 9. června 2021 – Guangdong Haomei New Materials a Guangdong King Metal Light Alloy Technology v. Komise

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/51

      Žaloba podaná dne 9. června 2021 – Guangdong Haomei New Materials a Guangdong King Metal Light Alloy Technology v. Komise
      (Věc T-326/21)
      (2021/C 297/63)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd (Qingyuan, Čína), Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd (Yuan Tan Town) (zástupci: M. Maresca, C. Malinconico, D. Guardamagna, M. Guardamagna, D. Maresca, A. Cerruti, A. Malinconico a G. Falla, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál zrušil in parte qua prováděcí nařízení Komise (EU) 2021/546 ze dne 29. března 2021 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz hliníkových výlisků pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 109, s. 1) a podpůrně základní nařízení [nařízení (EU) 2016/1036], uložil Komisi povinnost nahradit škodu způsobenou jejich uplatněním a uložil Komisi povinnost nahradit náklady řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti určit konkrétně dumpingové podmínky, z porušení zásad spravedlivého a kontradiktorního řízení, podstatných formálních náležitostí a ze zneužití pravomocí z důvodu nepřesných výhrad a z neprovedení řádného ověření informací poskytnutých v rámci spolupráce.

                              —

                              Žalobkyně v této souvislosti tvrdí, že napadené nařízení je protiprávní, jelikož Komise neurčila předmětné podmínky trhu a žalobkyně nemohly konkrétně vykonat své právo na obhajobu. Společnosti Haomei a King Metal byly stručně považovány za odpovědné za dumping a proto podléhaly vyrovnávacímu dumpingovému clu nikoliv z důvodu vlastního jednání v souvislosti s vývozem z Číny, ale z důvodu celkového příznivého hodnocení čínské ekonomiky a proto z úplně nepřesných důvodů. Vzhledem k tomu, že Komise byla o tom přesvědčena, neprovedla žádné konkrétní přezkoumání dokumentů předložených žalobkyněmi.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení ustanovení základního nařízení týkajících se určení dumpingového rozpětí, z nesprávného určení „běžné“ ceny výrobku podléhajícího šetření, a z uplatnění předběžného cla, nikoliv z důvodu vlastní odpovědnosti, ale z důvodu averze vůči celkové struktuře čínské ekonomiky.

                              —

                              Žalobkyně v této souvislosti tvrdí, že nařízení je protiprávní z důvodu, že Komise vedla neúplné šetření, které v každém případě vedlo k nejasnému výsledku z nařízení o registrování výrobků, které již bylo předmětem žaloby k Tribunálu, jelikož zahrnula do svého vyšetřování kódy výrobků (7610 90 90), které, jak sama připustila, neměly být zahrnuty do tohoto šetření. Tato chyba (která umožnila zahrnout odlišné výrobky) vedla k odstranění jak dumpingových podmínek (v rozsahu, v němž relevantní částka, která je velmi nízká, nezbytně a uměle snížila průměrnou cenu), jakož i škody způsobené výrobnímu odvětví Unie, když se jedná o značná množství v porovnání s celkovým množstvím dotčených výrobků, takže dopad na zbývající část výrobku dovezeného do Evropské unie bude irelevantní.

                              —

                              Zadruhé je absence konkrétního určení situace žalobkyň neslučitelná se Smlouvami (a citovanými pravidly), jelikož zavádí režim objektivní a nepřímé odpovědnosti, který je v rozporu se základními zásadami právní jistoty a legitimní důvěry z důvodu tržní ceny a struktury nákladů, které jsou zjevně tržními cenami, které žalobkyně vícekrát předložily Komisi a které Komise vůbec nezohlednila (rovněž nezohlednila postoj čínské vlády v souvislosti s otázkou tržní ekonomiky). To vedlo k zjevné protiprávnosti jak z věcného hlediska (co se týká konceptů normální hodnoty, výrazných deformací, přístupu k úvěru, daňového režimu, režimu úpadku, reprezentativní země a jejího výběru), tak i z procesního hlediska, které jsou podrobně uvedené v rámci tohoto žalobního důvodu a které mají jasný a škodlivý diskriminační účinek.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z neexistence škody, zkreslení skutkových okolností při srovnání částí trhu a z porušení zásady proporcionality.

                              —

                              Žalobkyně v této souvislosti tvrdí, že napadené nařízení je protiprávní, jelikož Komise neprokázala ani škodu, ani příčinnou souvislost mezi škodou a dumpingem.

                              —

                              Rovněž nebyla provedena technická analýza, třeba i minimálně, a požadované posouzení proporcionality právního opatření ve vztahu ke škodě, která byla způsobena výrobnímu odvětví podhodnocením ceny nebo prodejem pod cílovou cenu v souladu s požadavky judikatury ve vztahu k existenci škody. Naopak v případě žalobkyň neexistence podhodnocení ceny a prodeje pod cílovou cenu je prokázána (různými dokumenty předloženými v rámci žalobního důvodu) cenami ze závodu Haomei a King Metal, které jsou srovnatelné s evropskými cenami (Dokument 3, zpráva bauxit).

                              —

                              Navíc Unie nemá žádný zájem na uložení cla, jediným zájmem je zájem stěžovatelů, který Komise jen „převzala“ jako své odůvodnění a bez analýzy ho rozšířila na celou Unii. V tomto kontextu Komise opět vůbec nezohlednila informace, které žalobkyně předložily během řízení a které nebyly přezkoumány ani během kontradiktorního řízení ani v nařízení.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) a podpůrně z protiprávnosti základního nařízení, pokud není vykládáno v souladu s mezinárodními dohodami.

                              —

                              Žalobkyně v této souvislosti tvrdí, že nařízení 2020/1428, které Komise přijala na právním základě článku 207 SFEU, se liší od konceptů stanovených v mezinárodním právu v této oblasti. Pokud by tomu tak nebylo, jinak řečeno, pokud by nešlo o protiprávnost, která se týká přímo nařízení 2020/1428, protiprávnost by se týkala základního nařízení.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení Evropské úmluvy o lidských právech, pokud jde o postup uložení sankce rovnocenné trestní sankci z důvodu účinků na vyvážející podniky.
                  Použití předmětných cel představuje pro žalobkyně překážku výkonu jejich činnosti, která způsobuje nenapravitelnou škodu srovnatelnou s trestní sankcí.


title: Věc T-327/21: Žaloba podaná dne 9. června 2021 – Scania CV v. EUIPO (V8)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/53

      Žaloba podaná dne 9. června 2021 – Scania CV v. EUIPO (V8)
      (Věc T-327/21)
      (2021/C 297/64)
      Jednací jazyk: švédština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Scania CV AB (Södertälje, Švédsko) (zástupci: C. Langenius, P. Sundin a S. Falkner, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie V8 – Přihláška č. 18 120 085

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. dubna 2021, ve věci R 1868/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil v souladu s článkem 72 nařízení o ochranné známce Evropské unie napadené rozhodnutí a změnil rozhodnutí EUIPO tak, že vyhoví přihlášce obrazové ochranné známky podané společností Scania pro všechny výrobky a služby, pro které EUIPO zápis zamítl;

                  —

                  zrušil v souladu s článkem 72 nařízení o ochranné známce Evropské unie napadené rozhodnutí a vrátil věc odvolacímu senátu EUIPO k novému rozhodnutí;

                  —

                  uložil EUIPO v souladu s článkem 134 jednacího řádu Tribunálu náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-329/21: Žaloba podaná dne 10. června 2021 – Puma v. EUIPO – V. Fraas (FRAAS)

text:
               26.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/53

      Žaloba podaná dne 10. června 2021 – Puma v. EUIPO – V. Fraas (FRAAS)
      (Věc T-329/21)
      (2021/C 297/65)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Němčina) (zástupce: M. Schunke, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: V. Fraas GmbH (Helmbrechts/Wüstenselbitz, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie FRAAS – Ochranná známka Evropské unie č. 5 769 351

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. března 2021, ve věci R 2714/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí a nařídil, že napadená ochranná známka bude zrušena pro následující zboží:

            třída 18: Kabelky
      třída 25: Oděvy, kloboučnické zboží, šály, šátky a šátky na ramena, kromě kožešinových výrobků a imitací kožešiny; rukavice, čepice, textilní doplňky k oděvu a pokrývkám hlavy (pokud jsou obsaženy v třídě 25);

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vzniklých v řízení o odvolání.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 25. března 2021, ve věci E-4/20 Tor-Arne Martinez Haugland a další v. norská vláda, zastoupená Ministerstvem zdravotnictví a sociálních služeb (Helse- og omsorgsdepartementet) (Volný pohyb osob – Směrnice 2005/36/ES – Uznávání odborných kvalifikací – Přístup k povolání psychologa – Obecný systém uznávání kvalifikací – Pojem „stejné povolání“) 2021/C 303/08

text:
               29.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/11

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
      ze dne 25. března 2021,
      ve věci E-4/20
      Tor-Arne Martinez Haugland a další v. norská vláda, zastoupená Ministerstvem zdravotnictví a sociálních služeb (Helse- og omsorgsdepartementet)

            (Volný pohyb osob – Směrnice 2005/36/ES – Uznávání odborných kvalifikací – Přístup k povolání psychologa – Obecný systém uznávání kvalifikací – Pojem „stejné povolání“)

      (2021/C 303/08)
      Ve věci E-4/20, Tor-Arne Martinez Haugland a jiní v. Norská vláda zastoupená Ministerstvem zdravotnictví a sociálních služeb (Helse- og omsorgsdepartementet) – ŽÁDOST podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora podaná k Soudnímu dvoru odvolacím soudem Borgarting (Borgarting lagmannsrett) ohledně výkladu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací, a zejména ustanovení článků 4 a 13 směrnice začleněné do Dohody o Evropském hospodářském prostoru, a rovněž článků 28 a 31 dohody, Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Bernd Hammermann, soudci, vynesl dne 25. března 2021 rozsudek, jehož výrok zní:

                  1.

                  Zda povolání v hostitelském státě a povolání v domovském státě lze pro účely směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací považovat za „stejné povolání“, musí být posuzováno případ od případu. Toto posouzení musí být založeno na srovnání činností, které zahrnuje povolání v domovském státě, a činností, které zahrnuje povolání, jež chce žadatel vykonávat v hostitelském státě. Pokud jsou činnosti, které zahrnují obě povolání, srovnatelné v tom smyslu, že jsou rovnocenné z hlediska činností, na něž se vztahují, s přihlédnutím ke všem relevantním rozdílům v rozsahu a povaze těchto činností, musí být pro účely směrnice 2005/36/ES považovány za stejné povolání.
                  Při určování toho, zda povolání v domovském státě a povolání v hostitelském státě představují pro účely směrnice 2005/36/ES stejné povolání, nelze výkon určitých činností po omezenou dobu v rámci odborné přípravy pod podmínkou závazku k dalšímu studiu, považovat za výkon povolání.
                  Při určování přesného rozsahu nebo povahy činností v rámci posuzování toho, zda jsou pro účely směrnice 2005/36/ES dvě povolání „stejným povoláním“, mohou být relevantní rozdíly v míře nezávislosti a odpovědnosti pacienta.

                  2.

                  Možnost požadovat vyrovnávací opatření podle článku 14 směrnice 2005/36/ES nemůže mít žádný vliv na výklad pojmu „stejné povolání“ ve smyslu článku 13 této směrnice.

                  3.

                  Výraz „zaměřena speciálně na výkon určitého povolání“ v čl. 3 odst. 1 písm. e) směrnice 2005/36/ES musí být vykládán tak, že zahrnuje odbornou přípravu určenou speciálně k přípravě uchazečů na výkon daného povolání. Nevztahuje se na kvalifikace, které umožňují přístup k široké škále povolání, nebo potvrzují mimo jiné pouze akademickou způsobilost v dané oblasti.

                  4.

                  Žadatelé, kteří nesplňují požadavky na uznávání odborných kvalifikací podle směrnice 2005/36/ES, se mohou dovolávat článků 28 a 31 Dohody o EHP jako základu pro výkon regulovaného povolání v hostitelském státě.
                  Při posuzování kvalifikací podle článku 28 a 31 dohody o EHP musí hostitelský stát srovnat všechny diplomy, osvědčení a jiné doklady o dosažené kvalifikaci a praxi žadatele se svými vlastními požadavky na výkon dotčeného povolání. Nejsou-li znalosti a kvalifikace žadatele doložené diplomem a relevantní odborná praxe rovnocenné nebo odpovídají znalostem a kvalifikacím požadovaným hostitelským státem jen částečně, musí tento stát upřesnit, jaká odborná příprava chybí, aby ji žadatel mohl dokončit nebo si ji doplnit.


title: Věc C-252/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 22. dubna 2021 – Facebook Inc. a další v. Bundeskartellamt

text:
               9.8.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 22. dubna 2021 – Facebook Inc. a další v. Bundeskartellamt
      (Věc C-252/21)
      (2021/C 320/20)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Účastníci původního řízení

         Stěžovatelky: Facebook Inc., Facebook Ireland Ltd, Facebook Deutschland GmbH

         Odpůrce: Bundeskartellamt

         Vedlejší účastník: Verbraucherzentrale Bundesverband e.V

         Předběžné otázky

                  1.

                              a)

                              Je slučitelné s článkem 51 a násl. nařízení (EU) 2016/679 (1) (GDPR), pokud vnitrostátní orgán členského státu pro hospodářskou soutěž, jako je Bundeskartellamt (Spolkový úřad pro hospodářskou soutěž, Německo), který není dozorovým úřadem ve smyslu článku 51 a násl. GDPR a v jehož členském státě má podnik usazený mimo Evropskou unii provozovnu, která hlavní provozovně tohoto podniku, která se nachází v jiném členském státě a nese výlučnou odpovědnost za zpracování osobních údajů na celém území Evropské unie, poskytuje podporu v oblasti reklamy, komunikace a styku s veřejností, pro účely výkonu dohledu nad zneužíváním dominantního postavení podle soutěžního práva konstatuje, že smluvní podmínky hlavní provozovny týkající se zpracování údajů a jejich uplatňování porušují GDPR, a vydá rozhodnutí směřující k ukončení tohoto porušování?

                              b)

                              V případě kladné odpovědi: Je to slučitelné s čl. 4 odst. 3 SEU, pokud vedoucí dozorový úřad v členském státě hlavní provozovny ve smyslu čl. 56 odst. 1 GDPR zároveň provádí šetření ohledně jejích smluvních podmínek týkajících se zpracování údajů?

                        V případě kladné odpovědi na první otázku:

                  2.

                              a)

                              Jedná se tehdy, jestliže uživatel internetu buď pouze zobrazí internetové stránky nebo aplikace, které mají vztah ke kritériím uvedeným v čl. 9 odst. 1 GDPR, jako například Flirting Apps, seznamovací služby pro gaye, internetové stránky politických stran, internetové stránky týkající se zdraví, nebo tam rovněž zadá data, například při registraci nebo objednávání, a jiný podnik, jako je společnost Facebook Ireland, prostřednictvím rozhraní, která jsou vložena do daných internetových stránek a aplikací, jako jsou „Facebook Business Tools“, nebo prostřednictvím cookies uložených do počítače nebo mobilního koncového zařízení uživatele internetu nebo podobných technologií ukládání dat shromažďuje údaje o zobrazení internetových stránek a aplikací ze strany uživatele a o tom, co tam uživatel zadal, propojuje je s údaji o účtu uživatele na stránkách facebook.com a využívá je, v případě daného shromažďování nebo propojování nebo využívání o zpracování citlivých údajů ve smyslu uvedeného ustanovení?

                              b)

                              V případě kladné odpovědi: Představuje zobrazení těchto internetových stránek nebo zadání dat nebo stisknutí tlačítek poskytovatele, jako je společnost Facebook Ireland, která jsou vložena do těchto internetových stránek nebo aplikací („sociální moduly“ jako „To se mi líbí“, „Sdílet“ nebo „Facebook Login“ či „Account Kit“) zjevné zveřejnění údajů o zobrazení jako takovém nebo o zadání dat ze strany uživatele ve smyslu čl. 9 odst. 2 písm. e) GDPR?

                  3.

                  Může se podnik, jako je společnost Facebook Ireland, který provozuje digitální sociální síť financovanou prostřednictvím reklamy a ve svých podmínkách používání služby nabízí personalizaci obsahů a reklamy, zabezpečení sítě, zlepšování produktů a konzistentní a plynulé používání veškerých produktů patřících koncernu, jehož je součástí, dovolávat právního důvodu zpracování spočívajícího v nezbytnosti pro splnění smlouvy podle čl. 6 odst. 1 písm. b) GDPR nebo týkajícího se zpracování pro účely oprávněných zájmů podle čl. 6 odst. 1 písm. f) GDPR, pokud pro tyto účely shromažďuje údaje získané v souvislosti s jinými službami patřícími koncernu, a z internetových stránek a aplikací třetích stran, a to prostřednictvím rozhraní, která jsou v nich vložena, jako jsou „Facebook Business Tools“, nebo prostřednictvím cookies uložených do počítače nebo mobilního koncového zařízení uživatele internetu či podobné technologie ukládání dat, propojuje je s účtem uživatele na stránkách facebook.com a využívá je?

                  4.

                  Mohou v takovém případě i

                              —

                              nezletilost uživatelů v případě personalizace obsahů a reklam, zlepšování produktů, zabezpečení sítě a jiné než marketingové komunikace s uživatelem,

                              —

                              poskytování měření, analýz a dalších služeb pro firmy inzerentům, vývojářům a dalším partnerům, aby mohli vyhodnocovat a zlepšovat svou efektivitu,

                              —

                              poskytování marketingové komunikace s uživatelem, aby podnik mohl zlepšovat své produkty a provádět přímý marketing,

                              —

                              společensky prospěšný výzkum a inovace za účelem zlepšování stavu techniky, resp. vědeckého pochopení důležitých společenských témat a za účelem pozitivního ovlivňování společnosti a světa,

                              —

                              informování bezpečnostních složek a odpovědi na právní žádosti za účelem prevence, odhalování a stíhání trestných činů, neoprávněného používání produktů, porušování podmínek používání služby a zásad a dalšího škodlivého jednání
                              být oprávněnými zájmy ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. f) GDPR, pokud podnik pro tyto účely shromažďuje údaje získané v souvislosti s jinými službami patřícími koncernu, jehož je součástí, a z internetových stránek a aplikací třetích stran prostřednictvím rozhraní, která jsou do nich vložena, jako jsou „Facebook Business Tools“, nebo prostřednictvím cookies uložených do počítače nebo mobilního koncového zařízení uživatele internetu nebo podobných technologií ukládání dat, propojuje je s účtem uživatele na stránkách facebook.com a využívá je?

                  5.

                  Může být v takovém případě shromažďování údajů získaných v souvislosti s jinými službami patřícími koncernu a z internetových stránek a aplikací třetích stran prostřednictvím rozhraní, která jsou do nich vložena, jako jsou například „Facebook Business Tools“, nebo prostřednictvím cookies uložených do počítače nebo mobilního koncového zařízení uživatele internetu nebo podobných technologií ukládání dat, [jejich] propojování s účtem uživatele na stránkách facebook.com a využívání nebo využívání údajů, které již byly zákonně shromážděny a propojeny jiným způsobem, v konkrétních případech ospravedlněno rovněž na základě čl. 6 odst. 1 písm. c), d) a e) GDPR, například za účelem odpovědi na právoplatnou žádost o poskytnutí určitých údajů [písmeno c)], potírání škodlivého chování a zvyšování bezpečnosti [písmeno d)], výzkumu prováděného pro blaho společnosti a za účelem podpory bezpečnosti, integrity a zabezpečení [písmeno e)]?

                  6.

                  Lze ve vztahu k podniku v dominantním postavení, jako je společnost Facebook Ireland, vyjádřit souhlas ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a) a čl. 9 odst. 2 písm. a) GDPR, který je platný a zejména svobodný ve smyslu čl. 4 bodu 11 GDPR?
                  V případě záporné odpovědi na první otázku:

                  7.

                              a)

                              Může vnitrostátní orgán členského státu pro hospodářskou soutěž, jako je Spolkový úřad pro hospodářskou soutěž, který není dozorovým úřadem ve smyslu článku 51 a násl. GDPR a který prověřuje porušení zákazu zneužití stanoveného soutěžním právem ze strany podniku v dominantním postavení, které nespočívá v tom, že jeho podmínky zpracování údajů a jejich uplatňování porušují GDPR, například v rámci zvážení zájmů určit, zda jsou podmínky zpracování údajů tohoto podniku a jejich uplatňování v souladu s GDPR?

                              b)

                              V případě kladné odpovědi: Je tomu tak s ohledem na čl. 4 odst. 3 SEU i v případě, že vedoucí dozorový úřad, který je příslušný podle čl. 56 odst. 1 GDPR, zároveň provádí šetření ohledně podmínek tohoto podniku pro zpracování údajů?

                        V případě kladné odpovědi na sedmou otázku je třeba zodpovědět třetí až pátou otázku ve vztahu k údajům získaným v souvislosti s používáním služby Instagram, která patří koncernu.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. 2016, L 119, s. 1).