title: Věc T-509/13: Žaloba podaná dne 19. září 2013 — Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs v. OHIM — IIC (NORTHWOOD)

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/64

         Žaloba podaná dne 19. září 2013 — Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs v. OHIM — IIC (NORTHWOOD)
   (Věc T-509/13)
   2013/C 344/118
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Euskirchen, Německo) (zástupce: M. Koch, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: IIC — Intersport International Corp. GmbH (Bern, Švýcarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 4. července 2013 (věc R 2211/2012-2) v tom smyslu, že námitka B17963622 se v plném rozsahu zamítá, a

               —

               uložil účastnici řízení, která namítá ochrannou známku, náhradu nákladů námitkového řízení a odpůrkyni v odvolacím řízení náhradu nákladů odvolacího řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „NORTHWOOD“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 8, 9, 20, 25 a 35 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 412 776

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: IIC — Intersport International Corp. GmbH

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní registrace ochranné známky „NORTHBROOK“ s ochranou pro Evropskou unii pro výrobky zařazené do tříd 9, 14, 18, 20, 22, 25 a 28

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-217/12: Usnesení Tribunálu ze dne 25. listopadu 2013 — Shark v. OHIM — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/44

         Usnesení Tribunálu ze dne 25. listopadu 2013 — Shark v. OHIM — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)
   (Věc T-217/12) (1)

   2014/C 45/77
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 217, 21.7.2012.


title: Věc T-805/16: Žaloba podaná dne 16. listopadu 2016 – IPPT PAN v. Komise a REA

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/47

         Žaloba podaná dne 16. listopadu 2016 – IPPT PAN v. Komise a REA
   (Věc T-805/16)
   (2017/C 022/64)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) (Varšava, Polsko) (zástupce: M. Le Berre, advokát)

      Žalované: Evropská komise, Výkonná agentura pro výzkum (REA)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí Komise zrušil;

               —

               určil, že se Komise dopustila pochybení při vystavení příkazu k úhradě č. 3241514040 (jehož částka byla snížena příkazem k úhradě č. 3233160082) a že žalobce není povinen zaplatit z toho vyplývající částku 67 984,13 EUR;

               —

               uložil Komisi a REA povinnost zaplatit žalobci v rámci projektu SMART-NEST částku 69 623,94 EUR spolu s úroky narostlými ode dne rozhodnutí;

               —

               určil, že žalobce není povinen zaplatit Komisi smluvní náhradu škody v souvislosti s projekty KMM-NOE a BOOSTING BALTIC;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu návrhu na neplatnost založeného na článku 263 SFEU předkládá žalobce sedm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení článků 47 a 43 Listiny základních práv Evropské unie týkajících se přístupu ke spravedlnosti a k veřejnému ochránci práv.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení smluv na projekty KMM-NOE, BOOSTING BALTIC a SMART-NEST a platného belgického práva.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení finančního nařízení a finančního nařízení Komise v přenesené pravomoci.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásady legitimního očekávání.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady zákazu diskriminace.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení podstatných procesních náležitostí.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomoci Komise.

         Na podporu návrhu v souvislosti se smluvními nároky založeného na článku 272 SFEU předkládá žalobce šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že žalobce splnil svou povinnost podle článku II.19.1 smluv na projekty KMM NOE a BOOSTING BALTIC.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise svou pohledávku nedoložila.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise svou pohledávku neuplatnila řádně.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Komise nevykonala svá smluvní práva v dobré víře.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že smluvní náhrada škody požadovaná podle článku II.30 je nadměrně vysoká a měla by být snížena podle článku 1231 belgického občanského zákoníku.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v rámci projektu SMART-NEST má žalobce právo na vrácení zbývající části svého příspěvku do záručního fondu.


title: Věc C-439/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Hamburg (Německo) dne 20. července 2017 – British American Tobacco (Germany) GmbH v. Freie und Hansestadt Hamburg

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Hamburg (Německo) dne 20. července 2017 – British American Tobacco (Germany) GmbH v. Freie und Hansestadt Hamburg
   (Věc C-439/17)
   (2017/C 347/11)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Hamburg

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: British American Tobacco (Germany) GmbH

      Žalované: Freie und Hansestadt Hamburg

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 7 odst. 7 první věta směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/40/EU ze dne 3. dubna 2014 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků a o zrušení směrnice 2001/37/ES (1) (dále jen: „směrnice“) vykládán v tom smyslu, že zákaz uvádět na trh tabákové výrobky, které obsahují aromata v některé z jejich složek, se nevztahuje na takové tabákové výrobky, které vykazují na základě aromat obsažených v jejich složkách charakteristickou příchuť ve smyslu definice pojmu v čl. 2 bodu 25 směrnice?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku:
               Má být čl. 7 odst. 14 směrnice vykládán v tom smyslu, že přechodné ustanovení zahrnuje pouze zákaz uvádění na trh tabákových výrobků s charakteristickou příchutí podle čl. 7 odst. 1 věty první směrnice, anebo – rovněž – zákaz uvádění na trh tabákových výrobků, které obsahující aromata v některé z jejich složek, podle čl. 7 odst. 7 věty první směrnice?

               3)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, anebo v případě odpovědi na druhou otázku v tom smyslu, že čl. 7 odst. 14 směrnice zahrnuje i zákaz uvádění na trh tabákových výrobků, které obsahující aromata v jakékoli z jejich složek, podle čl. 7 odst. 7 věty první směrnice:
               Jak je třeba chápat formulace „tabákový výrobek s charakteristickou příchutí“ a „určité kategorie výrobků“ v čl. 7 odst. 14 směrnice?

      (1)  Úř. věst. L 127, s. 1.


title: Věc T-562/11: Žaloba podaná dne 28. října 2011 — Symbio Gruppe v. OHIM — ADA Cosmetic (SYMBIOTIC CARE)

text:
               14.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/18

         Žaloba podaná dne 28. října 2011 — Symbio Gruppe v. OHIM — ADA Cosmetic (SYMBIOTIC CARE)
   (Věc T-562/11)
   2012/C 13/38
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Symbio Gruppe GmbH & Co. KG (Herborn, Německo) (zástupci: A. Schulz a C. Onken, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: ADA Cosmetic GmbH (Kehl, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. srpna 2011 ve věci R 2121/2010-4;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: ADA Cosmetic GmbH.

      Dotčená ochranná známka Společenství: zápis mezinárodní obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „SYMBIOTIC CARE“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 5, 29 a 30.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní a obrazové ochranné známky „SYMBIOFLOR“ a „SYMBIOLACT“, zápis mezinárodní slovní ochranné známky „SYMBIOFEM“ a obrazové ochranné známky „SYMBIOVITAL“ pro výrobky zařazené do tříd 1, 3, 5, 29 a 32.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož mezi kolidujícími si ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny, jakož i porušení článku 75 nařízení Rady č. 207/2009, neboť odvolací senát přehlédl, že namítané ochranné známky tvoří skupinu ochranných známek.


title: Věc T-759/16: Žaloba podaná dne 31. října 2016 – Campailla v. Soudní dvůr Evropské unie

text:
               13.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/33

         Žaloba podaná dne 31. října 2016 – Campailla v. Soudní dvůr Evropské unie
   (Věc T-759/16)
   (2017/C 078/46)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Massimo Campailla (Holtz, Lucembursko) (zástupce: F. Rollinger, advokát)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že je tato žaloba přípustná a opodstatněná;

               —

               uložil žalovanému zaplatit žalobci částku ve výši 112 202 476,69 eur, včetně běžných a neoddělitelných, měsíčních a kumulativních úroků ve výši 1,83 % od prosince 1994 do splacení, z titulu náhrady morální a majetkové újmy, jak je stanovena v návrhu na zahájení řízení ve věci T-429/09, Campailla v. Komise, který má Tribunál již k dispozici;

               —

               vyhovět žalobci, který výslovně požaduje nařízení jednání, aby mohl svůj případ objasnit ústně před Tribunálem;

               —

               uložil žalovanému náhradu veškerých nákladů řízení, včetně odměny advokáta, které budou vyčísleny na konci řízení;

               —

               vyhradit žalobci všechna ostatní práva, povinnosti, žalobní důvody a úkony.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů, odpovídajících skutkům, jichž se žalovaný údajně dopustil a jež vedly ke vzniku jeho mimosmluvní odpovědnosti.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že soudní kancelář Soudního dvora přijala bez výhrad žalobu, kterou formuloval sám žalobce, aniž byl zastoupen právním zástupcem.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že žalobce nebyl upozorněn na existenci případného problému vzhledem k podání žaloby bez právního zastoupení, jakož i na zvláštní úpravu, která je vyhrazena žalobcům, ve srovnání s ostatními osobami v totožné situaci.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející ze sankce, která byla uplatněna vůči žalobci bez jakéhokoliv právního základu a jež spočívala v tom, že jeho kasační opravný prostředek byl prohlášen za nepřípustný.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení základních práv žalobce, zejména zbavení žalobce práva na přístup k soudu, což představuje zbavení lidské důstojnosti v rozporu s článkem 1 Listiny základních práv Evropské unie.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení práva na účinnou soudní ochranu a spravedlivý proces v tom, že žalovaný nezohlednil zvláštní situaci žalobce, a tudíž nepřijal opatření k zajištění dodržení těchto práv žalobce.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z porušení práva na řádnou správu, jehož se měl dopustit žalovaný tím, že jednostranně vydal usnesení, kterým byl zamítnut kasační opravný prostředek žalobce ve věci C-265/11 P.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení vlastnického práva žalobce tím, že cílem sporu, který vedl k řízení vedenému proti Evropské komisi před Soudním dvorem Evropské unie, bylo uznat jeho vlastnické právo za účelem získání náhrady škody. V tomto ohledu žalobce Soudnímu dvoru vytýká, že zamítnutím kasačního opravného prostředku potvrdil a definitivně zablokoval nesprávné rozhodnutí, ke kterému dospěl Tribunál v prvním stupni ve svém usnesení ve věci T-429/09.


title: Věc T-655/11: Žaloba podaná dne 22. prosince 2011 — FSL a další v. Komise

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/13

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2011 — FSL a další v. Komise
   (Věc T-655/11)
   2012/C 58/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: FSL Holdings (Antverpy, Belgie), Firma Léon Van Parys (Antverpy, Belgie) a Pacific Fruit Company Italy SpA (Řím, Itálie) (zástupci: P. Vlaemminck a C. Verdonck, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil články 1 a 2 rozhodnutí Komise ze dne 12. října 2011, vydaného ve věci COMP/39482 — Exotické ovoce — Banány;

               —

               podpůrně zrušil článek 2 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž žalobkyním ukládá pokutu ve výši 8 919 000 eur, a snížil pokutu v souladu s tvrzeními, jež žalobkyně uvádějí v žalobě před Tribunálem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení podstatných procesních náležitostí a práva na obhajobu, neboť:

                           —

                           byly použity dokumenty získané pouze pro účely vnitrostátního daňového šetření;

                           —

                           byly použity dokumenty z jiných spisů a

                           —

                           společnost, jež podala žádost o ochranu před pokutami, byla protiprávně manipulována.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci žalovanou.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející nesprávného posouzení důkazů a z nezpůsobilosti důkazů podložit závěr o protiprávním jednání.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 23 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (1) a pokynů pro výpočet pokut z roku 2006 (2) z důvodu zjevně nesprávného posouzení závažnosti a délky trvání protiprávního jednání, jakož i polehčujících okolností, a z porušení zásady zákazu diskriminace při výpočtu výše pokuty.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1; Zvl. vyd. 13/31, s. 65).

      (2)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).


title: Věc F-82/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 21. července 2016 – De Nicola v. EIB „Veřejná služba – Zaměstnanci EIB – Zdravotní pojištění – Odmítnutí úhrady léčebných výdajů – Laserová terapie – Vědecká neplatnost ošetření – Pravidla pro jmenování nezávislého lékaře – Příslušná lékařská komora – Stanovisko nezávislého lékaře – Rozsah soudního přezkumu – Důvody odmítnutí náhrady – Vnitřní ustanovení o zdravotním pojištění – Cíl laserové terapie – Utišující účinky na bolest – Předběžné schválení lékařem – Rada – Hmotná škoda – Předčasné závěry – Nehmotná škoda – Neupřesněná částka – Nepřípustnost“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/31

      Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 21. července 2016 – De Nicola v. EIB
      (Věc F-82/15) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Zdravotní pojištění – Odmítnutí úhrady léčebných výdajů - Laserová terapie - Vědecká neplatnost ošetření - Pravidla pro jmenování nezávislého lékaře - Příslušná lékařská komora - Stanovisko nezávislého lékaře - Rozsah soudního přezkumu - Důvody odmítnutí náhrady - Vnitřní ustanovení o zdravotním pojištění - Cíl laserové terapie - Utišující účinky na bolest - Předběžné schválení lékařem - Rada - Hmotná škoda - Předčasné závěry - Nehmotná škoda - Neupřesněná částka - Nepřípustnost“)
      (2016/C 364/36)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Carlo De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupci: původně L. Isola a G. Isola, advokáti, poté G. Ferabecoli, advokát)

         Žalovaná: Evropská investiční banka (zástupci: původně G. Nuvoli a J.-P. Minnaert, zmocněnci, A. Dal Ferro, advokát, poté G. Faedo a G. Nuvoli, zmocněnci, A. Dal Ferro, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba o zrušení rozhodnutí o neproplacení výdajů vynaložených žalobcem na laserovou terapii podstoupenou v roce 2007 a zrušení navazujících a souvisejících rozhodnutí banky z roku 2014.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské investiční banky ze dne 4. prosince 2014, kterým Banka odmítla nahradit Carlu De Nicolovi náklady na laserovou terapii laserem FP3, se zrušuje.

                  2)

                  Žaloba se ve zbývající části zamítá.

                  3)

                  Evropská investiční banka ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené De Nicolou.

         (1)  Úř. věst. C 279, 24. 8. 2015, s. 59.


title: Kritéria přidělování věcí senátům

text:
               1.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 323/4

         Kritéria přidělování věcí senátům
   (2015/C 323/05)
   Dne 11. září 2015 rozhodl Soud v souladu s článkem 4 přílohy I statutu Soudního dvora a čl. 13 odst. 2 svého jednacího řádu přidělovat věci, jakmile je podán návrh na zahájení řízení, střídavě prvnímu, druhému a třetímu senátu, a to v závislosti na pořadí jejich zápisu v soudní kanceláři, aniž je dotčeno předání věci plénu nebo samosoudci.
   Předseda Soudu se může od výše uvedených pravidel přidělování odchýlit z důvodu souvislosti věcí, jakož i za účelem zajištění vyváženého a soudržného pracovního zatížení v rámci Soudu.
   Z týchž důvodů může předseda Soudu po konzultaci s dotčenými soudci a před předložením předběžné zprávy uvedené v článku 58 jednacího řádu Soudu rozhodnout, že nově přidělí věci, v nichž již probíhá řízení.


title: Věc T-794/16: Žaloba podaná dne 11. listopadu 2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (Obaly pro zmrzlinové kornouty)

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/42

         Žaloba podaná dne 11. listopadu 2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (Obaly pro zmrzlinové kornouty)
   (Věc T-794/16)
   (2017/C 022/58)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turecko) (zástupkyně: T. Tsenova, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bulharsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství „Obaly pro zmrzlinové kornouty“ – (Průmyslový) vzor Společenství č. 002 343 244-0001

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. září 2016, ve věci R 1144/2015-3

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               zapsaný průmyslový vzor č. 002343244-0001 „Bobo Cornet“ prohlásil za neplatný; a

               —

               uložil EUIPO a Elke Zaharievě náhradu nákladů vynaložených Solen v řízení před Tribunálem a ve správní části řízení, zejména v řízení o neplatnosti a odvolacím řízení před EUIPO.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002;

               —

               Porušení čl. 25 odst. 1 písm. f) nařízení č. 6/2002;

               —

               Porušení článku 62 nařízení č. 6/2002;

               —

               Porušení čl. 63 odst. 1 nařízení č. 6/2002.


title: Věc C-112/16: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Persidera SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Elektronické komunikace — Telekomunikační služby — Směrnice 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/77/ES — Rovné zacházení — Stanovení počtu digitálních rádiových frekvencí, které je nutno přidělit každému držiteli analogových rádiových frekvencí — Zohlednění analogových rádiových frekvencí, které byly doposud užívány protiprávně — Soulad mezi počtem držených analogových rádiových frekvencí a počtem získaných digitálních rádiových frekvencí“

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Persidera SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti
   (Věc C-112/16) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Elektronické komunikace - Telekomunikační služby - Směrnice 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/77/ES - Rovné zacházení - Stanovení počtu digitálních rádiových frekvencí, které je nutno přidělit každému držiteli analogových rádiových frekvencí - Zohlednění analogových rádiových frekvencí, které byly doposud užívány protiprávně - Soulad mezi počtem držených analogových rádiových frekvencí a počtem získaných digitálních rádiových frekvencí“)
   (2017/C 309/11)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Persidera SpA

      Žalovaní: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

      za přítomnosti: Radiotelevisione italiana SpA (RAI), Reti Televisive Italiane SpA (RTI), Elettronica Industriale SpA, Television Broadcasting System Spa, Premiata Ditta Borghini e Stocchetti di Torino Srl, Rete A SpA, Centro Europa 7 Srl, Prima TV SpA, Sky Italia Srl, Elemedia SpA

      Výrok

               1)

               Článek 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/140/ES ze dne 25. listopadu 2009, články 3, 5 a 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice), ve znění směrnice 2009/140, jakož i články 2 a 4 směrnice Komise 2002/77/ES ze dne 16. září 2002 o hospodářské soutěži na trzích sítí a služeb elektronických komunikací musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která pro účely konverze stávajících analogových stanic na digitální zohledňuje protiprávně provozované analogové stanice, pokud vede k zachování, či dokonce k posílení neoprávněné konkurenční výhody.

               2)

               Zásady nediskriminace a proporcionality musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která použitím stejného kritéria konverze vede k proporcionálně významnějšímu snížení počtu přidělených digitálních sítí ve vztahu k počtu provozovaných analogových stanic na úkor provozovatele vůči jeho konkurentům, není-li objektivně odůvodněná a přiměřená svému cíli. Kontinuita televizní nabídky představuje legitimní cíl, kterým lze odůvodnit takové rozdílné zacházení. Nicméně ustanovení vedoucí k tomu, že provozovatelům, kteří již působí na trhu, je přidělen vyšší počet digitálních rádiových frekvencí, než je počet, který by postačoval k zajištění kontinuity jejich televizní nabídky, jde nad rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle, a je tak nepřiměřené.

      (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc T-479/10: Žaloba podaná dne 4. října 2010 — Département du Gers v. Komise

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/50

         Žaloba podaná dne 4. října 2010 — Département du Gers v. Komise
   (Věc T-479/10)
   ()
   2010/C 346/96
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Département du Gers (Auch, Francie) (zástupci: S. Mabile a J.-P. Mignard, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise 2010/420/EU ze dne 28. července 2010 o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici MON89034xNK603 (MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty žalobce jsou stejné jako žalobní důvody a hlavní argumenty ve věci T-478/10, Département du Gers v. Komise, nebo jim jsou v podstatné míře podobné.


title: Věc T-525/10: Žaloba podaná dne 5. listopadu 2010 — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio v. OHIM Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/34

         Žaloba podaná dne 5. listopadu 2010 — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio v. OHIM Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)
   (Věc T-525/10)
   ()
   2011/C 13/65
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio (Refrontolo, Itálie) (zástupci: G. Massa a P. Massa, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Weinkellerei Lenz Moser AG (Linz, Rakousko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               změnit a zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka Společenství „SERVO SUO“ (přihláška k zápisu č. 5798244) pro výrobky třídy 33.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Weinkellerei Lenz Moser Aktiengesellschaft.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka Společenství „SERVUS“ (č. 579193), Mezinárodní obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „SERVU“ (č. 580447A a 844793) a mezinárodní slovní ochranná známka „SERVUS“ (č. 727131) pro výrobky třídy 33.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávné použití a výklad čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 1. února 2016 ve věci E-22/15 – Kontrolní úřad ESVO v. Lichtenštejnské knížectví (nesplnění povinností státem EHP/ESVO – neprovedení do vnitrostátního práva – směrnice 2011/62/EU – směrnice 2012/26/EU)

text:
               19.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 18/28

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 1. února 2016
   ve věci E-22/15
   Kontrolní úřad ESVO v. Lichtenštejnské knížectví
   (nesplnění povinností státem EHP/ESVO – neprovedení do vnitrostátního práva – směrnice 2011/62/EU – směrnice 2012/26/EU)
   (2017/C 18/12)
   Ve věci E-22/15, Kontrolní úřad ESVO v. Lichtenštejnské knížectví – ŽALOBA na prohlášení, že Lichtenštejnské knížectví ve stanovené lhůtě nepřijalo opatření nezbytná k provedení aktů uvedených v bodě 15q kapitoly XIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/62/EU ze dne 8. června 2011, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o zabránění vstupu padělaných léčivých přípravků do legálního dodavatelského řetězce a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/26/EU ze dne 25. října 2012, kterou se mění směrnice 2001/83/ES, pokud jde o farmakovigilanci), začleněných do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a nesplnilo tak své povinnosti podle článků 2 uvedených aktů a podle článku 7 Dohody, vynesl Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Páll Hreinsson, soudci, dne 1. února 2016 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soudní dvůr tímto:

               1.

               Prohlašuje, že Lichtenštejnské knížectví ve stanovené lhůtě nepřijalo opatření nezbytná k provedení aktů uvedených v deváté a desáté odrážce bodu 15q kapitoly XIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/62/EU ze dne 8. června 2011, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o zabránění vstupu padělaných léčivých přípravků do legálního dodavatelského řetězce a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/26/EU ze dne 25. října 2012, kterou se mění směrnice 2001/83/ES, pokud jde o farmakovigilanci), začleněných do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a nesplnilo tak své povinnosti podle článků 2 uvedených aktů a podle článku 7 Dohody o EHP.

               2.

               Ukládá Lichtenštejnskému knížectví uhradit náklady řízení.


title: Věc T-639/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. září 2016 FV proti rozsudku vydanému dne 28. června 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-40/15, FV v. Rada

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/49

         Kasační opravný prostředek podaný dne 7. září 2016 FV proti rozsudku vydanému dne 28. června 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-40/15, FV v. Rada
   (Věc T-639/16 P)
   (2016/C 419/65)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: FV (Rhode-St-Genèse, Belgie) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 28. června 2016 ve věci F-40/15;

               —

               v důsledku toho vyhověl návrhovým žádáním uplatňovaným v řízení v prvním stupni, a tudíž

                           —

                           zrušil hodnotící zprávu za rok 2013 vypracovanou pro navrhovatele;

                           —

                           uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení;

               —

               uložil odpůrkyni náhradu všech nákladů obou řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel tři důvody kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z okolnosti, že napadený rozsudek byl vynesen soudním kolegiem vyplývajícím z porušení z čl. 27 odst. 3 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu.
               Navrhovatel má za to, že uvedené porušení spočívá ve skutečnosti, že samotné rozhodnutí Rady 2016/454 ze dne 22. března 2016 o jmenování tří soudců Soudu pro veřejnou službu Evropské unie je stiženou vadou nepříslušnosti, porušením článků 257 a 281 SFEU, porušením přílohy I protokolu č. 3 o statutu Soudního dvora, porušením čl. 13 odst. 2 SEU a porušením rozhodnutí 2005/150/ES ze dne 18. ledna 2015 o podmínkách a postupech pro předkládání a vyřizování kandidatur ke jmenování soudců Soudu pro veřejnou službu Evropské unie.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející ze skutečnosti, že soud prvního stupně neprovedl správně přezkum zjevně nesprávného posouzení a porušení povinnosti odpůrkyně uvést odůvodnění, nedodržel svou povinnost uvést odůvodnění, zkreslil spis a přehlédl rukověť hodnocení.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení povinnosti jednat s náležitou péčí a ze zkreslení spisu.


title: Věc C-499/10: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Belgie) — Vlaamse Oliemaatschappij NV v. FOD Financiën ( „Šestá směrnice o DPH — Daňoví dlužníci — Třetí společně a nerozdílně odpovědná osoba — Režim jiného skladu než celní sklad — Společná a nerozdílná odpovědnost skladovatele zboží a osoby povinné k dani, která je majitelem tohoto zboží — Dobrá víra nebo neexistence úmyslného protiprávního jednání nebo nedbalosti skladovatele zboží“ )

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/12

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Belgie) — Vlaamse Oliemaatschappij NV v. FOD Financiën
   (Věc C-499/10) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Daňoví dlužníci - Třetí společně a nerozdílně odpovědná osoba - Režim jiného skladu než celní sklad - Společná a nerozdílná odpovědnost skladovatele zboží a osoby povinné k dani, která je majitelem tohoto zboží - Dobrá víra nebo neexistence úmyslného protiprávního jednání nebo nedbalosti skladovatele zboží)
   2012/C 49/18
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Vlaamse Oliemaatschappij NV

      Žalovaný: FOD Financiën

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Výklad čl. 21 odst. 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Daňoví dlužníci — Třetí společně a nerozdílně odpovědná osoba — Vnitrostátní právní úprava, podle níž je skladovatel zboží společně a nerozdílně odpovědným za zaplacení daně, kterou dluží osoba povinná k této dani — majitel zboží v režimu jiného než celního skladu — přestože skladovatel je v dobré víře, nebo mu nelze vytýkat žádné úmyslné protiprávní jednání nebo nedbalost

      Výrok

   Článek 21 odst. 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 2001/115/ES ze dne 20. prosince 2001, se musí vykládat v tom smyslu, že členským státům neumožňuje stanovit, že provozovatel jiného než celního skladu je společně a nerozdílně odpovědným za zaplacení splatné daně z přidané hodnoty, kterou osoba povinná k této dani — majitel zboží — dluží za dodání zboží za úplatu z tohoto skladu, přestože provozovatel uvedeného skladu je v dobré víře a žádné úmyslné protiprávní jednání nebo nedbalost mu nelze vytýkat.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2011


title: Věc T-359/12: Žaloba podaná dne 8. srpna 2012 — Vuitton Malletier v. OHIM (Nanu-Nana) (kostkovaný vzor)

text:
               13.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/13

         Žaloba podaná dne 8. srpna 2012 — Vuitton Malletier v. OHIM (Nanu-Nana) (kostkovaný vzor)
   (Věc T-359/12)
   2012/C 311/18
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vuitton Malletier (Paříž, Francie) (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzaretti a N. Parrotta, advokáti)

      Žalovaná: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co.KG (Berlín, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. května 2012 ve věci R 1855/2011-1;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v tomto řízení, a

               —

               uložil Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co.KG, aby uhradila veškeré náklady vzniklé žalobkyni v řízení před zrušovacím oddělením a odvolacím senátem OHIM.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Obrazová ochranná známka představující kostkovaný vzor pro zboží ve třídě 18 — ochranná známka Společenství č. 370445

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Další účastnice řízení před odvolacím senátem podala návrh na prohlášení neplatnosti proti ochranné známce Společenství na základě absolutních důvodů neplatnosti, konkrétně čl. 52 odst. 1 písm. a), ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b), c), d), e) bodem (iii) a písm. f) nařízení Rady č. 207/2009, a na základě absolutních důvodů podle čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Vyhovění návrhu na prohlášení neplatnosti v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, a

               —

               porušení čl. 7 odst. 3 a čl. 52 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-176/10: Žaloba podaná dne 15. dubna 2010 — Seven SpA v. OHIM — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/50

      Žaloba podaná dne 15. dubna 2010 — Seven SpA v. OHIM — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)
      (Věc T-176/10)
      (2010/C 161/80)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Seven SpA (Leinì, Itálie) (zástupce: L. Trevisan, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Seven for all mankind LLC

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 28. ledna 2010,

                  —

                  uložit OHIM, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností SEVEN SPA v tomto řízení, jakož i v řízení před odvolacím senátem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Přihlašovatel ochranné známky Společenství: SEVEN FOR ALL MANKIND LLC

         Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SEVEN FOR ALL MANKIND“ (přihláška č. 4 443 222) pro výrobky spadající do tříd 14 a 18

         Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

         Namítaná ochranná známka nebo označení: Dvě obrazové ochranné známky Společenství (č. 591 206 a č. 3 489 234, pro výrobky spadající do tříd 16, 18 a 25) a mezinárodní ochranná známka (č. 731 954, pro výrobky spadající do tříd 3, 9, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 22, 25 a 28) obsahující slovní prvek „SEVEN“

         Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkové oddělení částečně námitkám vyhovělo

         Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

         Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné uplatnění čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství


title: Spojené věci C-8/15 P až C-10/15 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 20. září 2016 – Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P) v. Evropská komise, Evropská centrální banka „Kasační opravný prostředek — Program na podporu stability Kyperské republiky — Memorandum o porozumění o politice zvláštní hospodářské podmíněnosti uzavřené mezi Kyperskou republikou a Evropským mechanismem stability dne 26. dubna 2013 — Úkoly Evropské komise a Evropské centrální banky — Mimosmluvní odpovědnost Evropské unie — Článek 340 druhý pododstavec SFEU — Podmínky — Povinnost zajistit slučitelnost tohoto memoranda o porozumění s unijním právem“

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/10

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 20. září 2016 – Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P) v. Evropská komise, Evropská centrální banka
   (Spojené věci C-8/15 P až C-10/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Program na podporu stability Kyperské republiky - Memorandum o porozumění o politice zvláštní hospodářské podmíněnosti uzavřené mezi Kyperskou republikou a Evropským mechanismem stability dne 26. dubna 2013 - Úkoly Evropské komise a Evropské centrální banky - Mimosmluvní odpovědnost Evropské unie - Článek 340 druhý pododstavec SFEU - Podmínky - Povinnost zajistit slučitelnost tohoto memoranda o porozumění s unijním právem“)
   (2016/C 419/12)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravné prostředky: Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P) (zástupci: A. Paschalides, dikigoros, A. M. Paschalidou, barrister, a M. A. Riza, QC, zmocnění M. C. Paschalidesem, solicitor)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J.-P. Keppenne a M. Konstantinidis, zmocněnci), Evropská centrální banka (zástupci: Laurinavičius a O. Heinz, zmocněnci, ve spolupráci s H.-G. Kamannem, Rechtsanwalt)

      Výrok

               1)

               Usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 10. listopadu 2014, Ledra Advertising v. Komise a ECB (T-289/13, EU:T:2014:981), ze dne 10. listopadu 2014, Eleftheriou a Papachristofi v. Komise a ECB (T-291/13, nezveřejněné, EU:T:2014:978), a ze dne 10. listopadu 2014, Theophilou v. Komise a ECB (T-293/13, nezveřejněné, EU:T:2014:979), se zrušují.

               2)

               Žaloby podané Tribunálu ve věcech T-289/13, T-291/13 a T-293/13 se zamítají.

               3)

               Společnost Ledra Advertising Ltd, Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou, Lilia Papachristofi, Christos Theophilou a Eleni Theophilou, Evropská komise a Evropská centrální banka (ECB) ponesou každý vlastní náklady řízení vynaložené jak v řízení v prvním stupni, tak v rámci řízení o kasačních opravných prostředcích.

      (1)  Úř. věst. C 171, 26. 5. 2015.


title: Věc T-325/08: Žaloba podaná dne 12. srpna 2008 – Pepito Pesca v. Komise

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/37

         Žaloba podaná dne 12. srpna 2008 – Pepito Pesca v. Komise
   (Věc T-325/08)
   (2008/C 272/73)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Pepito Pesca Srl (Vibo Valentia, Itálie) (zástupci: A. Maiorana, A. De Matteis a A. De Francesco, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit nařízení Komise (ES) č. 530/2008 ze dne 12. června 2008 zveřejněné v Úř. věst. L 155 ze dne 13. června 2008;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty uplatňovanými ve věci T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. v. Komise.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. července 2005 ve spojených věcech C-154/04 a C-155/04: (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)): The Queen, Alliance for Natural Health a další proti Secretary of State for Health a The Queen, National Association of Health Stores a další proti Secretary of State for Health a dalším (Sbližování právních předpisů — Doplňky stravy — Směrnice 2002/46/ES — Zákaz uvádět na trh výrobky, které nejsou v souladu se směrnicí — Platnost — Právní základ — Článek 95 ES — Články 28 ES a 30 ES — Nařízení (ES) č. 3285/94 — Zásady subsidiarity, proporcionality a rovného zacházení — Právo vlastnit majetek — Svobodný výkon hospodářské činnosti — Povinnost uvést odůvodnění)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/19

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 12. července 2005
   ve spojených věcech C-154/04 a C-155/04: (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)): The Queen, Alliance for Natural Health a další proti Secretary of State for Health a The Queen, National Association of Health Stores a další proti Secretary of State for Health a dalším (1)

   (Sbližování právních předpisů - Doplňky stravy - Směrnice 2002/46/ES - Zákaz uvádět na trh výrobky, které nejsou v souladu se směrnicí - Platnost - Právní základ - Článek 95 ES - Články 28 ES a 30 ES - Nařízení (ES) č. 3285/94 - Zásady subsidiarity, proporcionality a rovného zacházení - Právo vlastnit majetek - Svobodný výkon hospodářské činnosti - Povinnost uvést odůvodnění)
   (2005/C 217/36)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve spojených věcech C-154/04 a C-155/04, jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané rozhodnutími High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) ze dne 17. března 2004, došlými Soudnímu dvoru dne 26. března 2004, v řízeních The Queen, na žádost: Alliance for Natural Health (C-154/04), Nutri-Link Ltd proti Secretary of State for Health a The Queen, na žádost: National Association of Health Stores (C-155/04), Health Food Manufacturers Ltd proti Secretary of State for Health, National Assembly for Wales, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas a K. Lenaerts (zpravodaj), předsedové senátů, C. Gulmann, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, J. Klučka, U. Lõhmus, E. Levits a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokát L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada vydal dne 12. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Přezkoumání položené otázky neukázalo žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost ustanovení článku 3, čl. 4 odst. 1 a čl. 15 druhého pododstavce písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES ze dne 10. června 2002 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se doplňků stravy.

      (1)  Úř. věst. C 118, 30.4.2004


title: Věc T-610/14: Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Laverana v. OHIM (BIO ORGANIC)

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/24

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Laverana v. OHIM (BIO ORGANIC)
   (Věc T-610/14)
   2014/C 361/37
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Německo) (zástupci: J. Wachinger, M. Zöbisch a D. Chatterjee, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. června 2014 ve věci R 301/2014-4;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka, která obsahuje slovní prvky „BIO ORGANIC“, pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5 a 35 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 2 0 06  409

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               zneužití posuzovací pravomoci vydáním rozhodnutí na základě úvah týkajících se práva hospodářské soutěže


title: Věc C-660/15 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 8. března 2017 – Viasat Broadcasting UK Ltd v. Evropská komise, Dánské království, TV2/Danmark A/S „Kasační opravný prostředek — Státní podpora — Článek 107 odst. 1 SFEU — Článek 106 odst. 2 SFEU — Opatření dánských orgánů ve prospěch dánské veřejnoprávní televizní stanice TV2/Danmark — Vyrovnání nákladů spjatých s plněním povinností veřejné služby — Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem“

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 8. března 2017 – Viasat Broadcasting UK Ltd v. Evropská komise, Dánské království, TV2/Danmark A/S
   (Věc C-660/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpora - Článek 107 odst. 1 SFEU - Článek 106 odst. 2 SFEU - Opatření dánských orgánů ve prospěch dánské veřejnoprávní televizní stanice TV2/Danmark - Vyrovnání nákladů spjatých s plněním povinností veřejné služby - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem“)
   (2017/C 144/14)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Viasat Broadcasting UK Ltd (zástupci: M. Honoré a S. E. Kalsmose-Hjelmborg, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: L. Grønfeldt, L. Flynn a B. Stromsky, zmocněnci) Dánské království (zástupci: C. Thorning, zmocněnec, ve spolupráci s R. Holdgaardem, advokátem), TV2/Danmark A/S (zástupce: O. Koktvedgaard, advokát)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Viasat Broadcasting UK Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení Evropské komise a společnosti TV2/Danmark A/S.

               3)

               Dánské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 15.2.2016.


title: Věc F-59/12: Žaloba podaná dne 7. června 2012 — ZZ v. Účetní dvůr

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/38

         Žaloba podaná dne 7. června 2012 — ZZ v. Účetní dvůr
   (Věc F-59/12)
   2012/C 227/64
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Evropský účetní dvůr

      Předmět a popis sporu

   Zrušení oznámení o volném pracovním místě ECA/2011/67 na místo ředitele oddělení lidských zdrojů.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit oznámení o volném pracovním místě ECA/2011/67;

               —

               zrušit všechna rozhodnutí přijatá v rámci otevřeného výběrového řízení na základě oznámení o volném pracovním místě ECA/2011/67;

               —

               nahradit utrpěnou majetkovou újmu sestávající ze ztráty finančních práv spojených se jmenováním (včetně těch, která se týkají služebního postupu a důchodových práv) a tudíž s vyplácením těchto práv od 1. ledna 2011;

               —

               s ohledem na kontext, v němž byla tato rozhodnutí přijata, uhradit částku ve výši 15 000 eur z titulu náhrady morální újmy;

               —

               uložit Účetnímu dvoru náhradu všech nákladů řízení.


title: Věc F-37/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. května 2011 — Stratakis v. Komise

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/39

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. května 2011 — Stratakis v. Komise
   (Věc F-37/10) (1)

   2012/C 138/96
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 246, 11.9.2010, s. 41.


title: Věc C-400/04: Žaloba podaná dne 21. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Nizozemskému království

text:
               6.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/22

         Žaloba podaná dne 21. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Nizozemskému království
   (Věc C-400/04)
   (2004/C 273/41)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 21. září 2004 žaloba směřující proti Nizozemskému království podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou K. Simonssonem a W. Wilsem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Nizozemské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského Parlamentu a Rady 2001/96/ES (1) ze dne 4. prosince 2001, kterou se stanoví harmonizované požadavky a postupy pro bezpečnou nakládku a vykládku lodí přepravujících hromadné náklady, nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Nizozemskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice 2001/96/ES uplynula dne 5. srpna 2003.

      (1)  Úř. věst. L 13, 16.1.2002, s. 9–20.


title: Věc C-346/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. dubna 2010 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/80/ES — Znečištění a škodliviny — Spalovací zařízení — Omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší — Nepoužití uvedené směrnice na elektrárnu v Lynemouth (Spojené království)“ )

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/7

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. dubna 2010 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
      (Věc C-346/08) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/80/ES - Znečištění a škodliviny - Spalovací zařízení - Omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší - Nepoužití uvedené směrnice na elektrárnu v Lynemouth (Spojené království)“)
      (2010/C 161/09)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Oliver a A. Alcover San Pedro, zmocněnci)

         Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: L. Seeboruth a D. Wyatt, QC)

         Předmět věci

      Nesplnění povinnosti státem — Porušení, pokud jde o elektrárnu v Lynemouth, Northumberland, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES ze dne 23. října 2001 o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zařízení (Úř. věst. L 309, s. 1; Zvl. vyd. 15/06, s. 299) — Neexistence výrazného snížení emisí uvedené elektrárny ve lhůtě stanovené v čl. 4 odst. 3 uvedené směrnice.

         Výrok

                  1)

                  Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nezajistilo použití směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES ze dne 23. října 2001 o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zařízení na elektrárnu provozovanou společností Rio Tinto Alcan Smelting and Power (UK) Ltd v Lynemouth na severovýchodě Anglie, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice.

                  2)

                  Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 260, 11.10.2008.


title: Věc T-95/14: Žaloba podaná dne 7. února 2014 – Iranian Offshore Engineering & Construction v. Rada

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/40

         Žaloba podaná dne 7. února 2014 – Iranian Offshore Engineering & Construction v. Rada
   (Věc T-95/14)
   2014/C 102/61
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Teherán, Írán) (zástupci: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea a J. Iriarte Ángel, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek 1 rozhodnutí Rady 2013/6661/SZBP v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a vyřadil ji z přílohy tohoto rozhodnutí;

               —

               zrušil článek 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1154/2013 v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a vyřadil ji z přílohy tohoto rozhodnutí, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti článku 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1154/2013 ze dne 15. listopadu 2013, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 306, s. 3), a proti článku 1 rozhodnutí Rady 2013/661/SZBP ze dne 15. listopadu 2013, kterým se mění rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 306, s. 18), a to v rozsahu, v němž stanoví zařazení žalobkyně na seznam osob a subjektů, na které se vztahují tato omezující opatření.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, z nějž vycházejí napadené předpisy, takže tyto jsou ve skutečnosti skutkově a důkazně nepodložené.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z nesplnění povinnosti uvést odůvodnění, neboť napadené předpisy trpí v souvislosti s IOEC odůvodněním, které je nejen nepodložené, ale i nepřesné, nekonkrétní a obecné, což brání přípravě náležité obhajoby.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva na účinnou soudní ochranu v souvislosti s odůvodňováním aktů, s neexistencí důkazů pro tvrzené odůvodnění, jakož i s právem na obhajobu a právem na vlastnictví, neboť nebyl dodržen požadavek na odůvodnění ani nutnost předložit skutečné důkazy, což zasahuje i do ostatních práv.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomocí, neboť existují objektivní, přesné a shodující se nepřímé důkazy, na jejichž základě lze dospět k závěru, že Rada při přijímání sankčních opatření zneužila svého postavení a jednala podvodně, jelikož sledovala jiné cíle, než jaké sama uvedla.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu uplatněných právních ustanovení, která jsou vyložena a uplatněna nesprávně a extenzivně, což je v případě norem ukládajících sankce nepřípustné.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení práva na vlastnictví, které bylo omezeno bez skutečného důvodu.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení, neboť došlo ke zhoršení postavení žalujícího podniku ve srovnání s ostatními, aniž pro to existovaly důvody.


title: Věc T-41/06: Žaloba podaná dne  6. února 2006  – Polská republika v. Komise Evropských společenství

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/17

         Žaloba podaná dne 6. února 2006 – Polská republika v. Komise Evropských společenství
   (Věc T-41/06)
   (2006/C 96/33)
   Jednací jazyk: polština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupce: Paweł Szałamacha, zmocněnec)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 18. října 2005 ve věci COMP/M.3894 prohlašující spojení Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG s Unicredito Italiano SpA za slučitelné se společným trhem;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně požaduje zrušení rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. října 2005 ve věci COMP/M.3894 prohlašující spojení bank Unicredito Italiano SpA (UCI) s Bayerische Hypo und Vereinsbank AG (HVB) za slučitelné se společným trhem. Obě banky vlastní podíly v polských bankovních institucích, a v souladu s tvrzeními žalobkyně bude důsledkem navrhovaného spojení převzetí UCI kontroly nad podílem HVB na polském bankovním trhu.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje následující žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 2 odst. 1 nařízení o spojování (1) tím, že Komise podle žalobkyně nesprávně posoudila navrhované spojení, když nevzala v úvahu historický vývoj bankovního trhu v Polsku, objem zahraničních investic a příčiny, pro které polská vláda zavedla omezení investic v případě privatizace státních bank. Žalobkyně navíc tvrdí, že Komise porušila čl. 2 odst. 1 nařízení o spojování, jelikož během posuzování slučitelnosti navrhovaného spojení se společným trhem nevzala v úvahu existenci a důsledky čl. 3 odst. 9 privatizační smlouvy (2), jež je podle žalobkyně právní překážkou pro vstup na trh ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) nařízení o spojování. Žalobkyně rovněž tvrdí, že Komise nesprávně posoudila spojování na polském bankovním trhu, a rovněž špatně posoudila důsledky navrhovaného spojení na soutěž na trhu investičních fondů a na některé konkrétní trhy v polském bankovnictví;

               —

               porušení čl. 6 odst. 1 nařízení o spojování, jelikož navrhované spojení by mělo podle žalobkyně vyvolat vážné pochybnosti Komise o jeho slučitelnosti se společným trhem a vést k zahájení řízení, tedy druhé fáze přezkumu, zda navrhovaná operace spadá do rozsahu nařízení o spojování;

               —

               porušení článku 11 nařízení o spojování, porušení článku 5 prováděcího nařízení (3) a porušení zásady řádné správy; žalobkyně má za to, že oznámení spojování, tak jak jej strany provedly, bylo neúplné, jelikož neobsahalo informace ohledně podmínek privatizační smlouvy, a především jejího článku 3, a jako takové by vůbec nemělo být Komisí bráno v úvahu;

               —

               porušení povinnosti spolupráce vyplývající z článku 10 Smlouvy o založení Evropského společenství tím, že před přijetím rozhodnutí nebyly posouzeny oprávněné zájmy Polské republiky, jejichž ochranu zakotvuje čl. 21 odst. 4 nařízení o spojování; Komise měla podle žalobkyně před přijetím rozhodnutí prohlašujícího spojení za slučitelné se společným trhem tím spíše učinit kroky za účelem získání veškerých informací o všech oprávněných zájmech členských států, když měla před vstupem Polské republiky do Evropské unie prostřednictvím monitorování bankovního trhu v Polsku možnost poznat strukturu tohoto trhu, a měla povinnost být si vědoma oprávněného veřejného zájmu polské vlády na zajištění uplatňování a provádění demonopolizace a privatizace;

               —

               porušení článku 253 Smlouvy o ES a závazku povinnosti uvést správné odůvodnění rozhodnutí, což podle žalobkyně ztěžuje sledování a kontrolu řádného použití práva Komisí.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 395, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 31)

      (2)  Smlouva o prodeji akcií Bank Polska Kasa Opieki Spółka Akcyjna – Grupa Pekao S.A. uzavřená dne 23. června 1999 mezi Státní pokladnou Polské republiky a Unicredito Italiano SpA a Allianz AG

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 802/2004 ze dne 7. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole spojování podniků, Úř. věst. L 133, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 88.


title: Věc T-331/07: Žaloba podaná dne 7. září 2007 – Chupa Chups v. Komise

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/40

         Žaloba podaná dne 7. září 2007 – Chupa Chups v. Komise
   (Věc T-331/07)
   (2007/C 247/66)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Chupa Chups (Barcelona, Španělsko) (zástupce: Ramón Falcón Tella, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit čl. 1 odst. 2 rozhodnutí Komise, kterým byla regionální podpora ve výši 800 000 eur, poskytnutá v roce 2003 v rámci programu „Minería 2“, prohlášena za neslučitelnou se společným trhem a v důsledku toho prohlásit, že uvedená podpora nemůže být provedena;

               —

               podpůrně, zrušit poslední větu čl. 1 odst. 2 rozhodnutí, podle níž „uvedenou podporu tudíž není možné poskytnout“;

               —

               v obou z uvedených případech uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadené rozhodnutí pokládá za regionální podporu ve výši 800 000 eur, poskytnutou v roce 2003 v rámci programu „Minería 2“, která byla předtím povolena Komisí, za neslučitelnou se společným trhem. Napadené rozhodnutí má za to, že na žalobkyni se režim podpory v rámci tohoto programu nevztahoval, jelikož podniky v nesnázích jsou z něj vyloučeny.
   Na podporu svých návrhových žádání vytýká Komisi, že se dopustila zjevně nesprávného posouzení, jakož i porušení zásady legitimního očekávání.
   Pokud jde o věcné nesprávnosti a nesprávné posouzení Komise, žalobkyně tvrdí, že rok 2002 byl prvním rokem, v němž byly zaznamenány ztráty a že při oznámení podpory vnitrostátní orgány nemohly vědět o těchto ztrátách, jelikož závěrky ještě nebyly schváleny.
   Dále žalobkyně tvrdí, že podnik nemůže být považován za podnik v nesnázích ve smyslu bodu 5 písm. a) Pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích, podle něhož se za podnik v nesnázích považuje podnik, v němž zmizela více než polovina upsaného kapitálu a více než čtvrtina tohoto kapitálu se ztratila během předchozích 12 měsíců. Komise se v tomto ohledu dopustila zjevně nesprávného posouzení, když k výpočtu procentuálního podílu, který představují ztráty a k určení, zda tyto ztráty mají dopad na kapitál, nezohlednila legální a dobrovolné rezervy, které měla společnost ve výši, jež byla více než dostatečná k tomu, aby pokryla všechny ztráty.
   Podnik sám se svými zdroji a zdroji poskytnutými věřiteli a soukromými bankami, překonal ztrátovou situaci, a proto nemůže být považován za podnik v nesnázích podle bodu 4 Pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích, který kvalifikuje za podniky v nesnázích podniky, které nejsou schopny překonat situaci bez vnější pomoci.
   Situace se nevyznačovala ani znaky, na něž odkazuje bod 6 Pokynů, jelikož ztráty se nezvyšovaly, ale snižovaly. Množství zásob nerostlo, ale ubývalo. Dluh se nezvyšoval, ale snižoval. A úrokové platby se nezvyšovaly, ale v období mezi 2002 a 2003 se významně snížily.
   Žalobkyně také tvrdí, že dotčený zákaz provést podporu ve výši 800 000 eur, poskytnutou v roce 2003 v rámci programu regionální podpory poskytnuté Komisí, je v rozporu s legitimním očekáváním.
   V tomto ohledu tvrdí, že zákaz provést podporu má stejně nepříznivý dopad na účet ztrát a zisků podniku jako rozhodnutí o navrácení s jediným rozdílem, že v tomto případě nevznikly úroky.
   Podpora byla poskytnuta Komisí a Chupa Chups neměla žádný důvod se domnívat, že se na ni nevztahuje tato podpora. Kdyby regionální podpora nebyla poskytnuta, bylo by jinak rozhodnuto o investicích.


title: Věc C-193/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. dubna 2015 Tarifem Akhrasem proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 12. února 2015 ve věci T-579/11, Tarif Akhras v. Rada Evropské unie

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/24

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. dubna 2015 Tarifem Akhrasem proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 12. února 2015 ve věci T-579/11, Tarif Akhras v. Rada Evropské unie
   (Věc C-193/15 P)
   (2015/C 205/32)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Tarif Akhras (zástupci: S. Millar, S. Ashley, solicitors, D. Wyatt QC, R. Blakeley, barrister)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               částečně zrušil rozsudek Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 12. února 2015 ve věci T-579/11, Tarif Akhras v. Rada Evropské unie;

               —

               zrušil opatření napadená ve věci T-579/11, přijatá dne 23. března 2012 a později, a to v rozsahu, v němž se vztahují na navrhovatele;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku i nákladů řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatel dva důvody.
   Zaprvé se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že Rada oprávněně uplatnila domněnku, že navrhovatel požíval výhod režimu nebo jej podporoval, přičemž nepoužil správné kritérium, tedy nepřezkoumal, zda zjištěné skutečnosti představují soubor dostatečně konkrétních, přesných a konzistentních nepřímých důkazů prokazujících, že navrhovatel požíval výhod režimu nebo jej podporoval.
   Zadruhé se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení a zkreslil důkazy, které jsou relevantní pro otázku, zda navrhovatel požíval výhod režimu nebo jej podporoval, a které by v případě, že by nebyly zkresleny, prokazovaly, že navrhovatel výhod režimu nepožíval ani jej nepodporoval.
   Kdyby Tribunál neuplatnil danou domněnku, použil správné kritérium nebo nezkreslil výše zmíněné důkazy, opatření napadená ve věci T-579/11, přijatá dne 23. března 2012 a později, by zrušil.


title: Věc C-133/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 18. března 2013 — Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financië v. Q

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 18. března 2013 — Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financië v. Q
   (Věc C-133/13)
   2013/C 171/25
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

   Odvolatelé:

               Staatssecretaris van Economische Zaken

               Staatssecretaris van Financië

         Odpůrkyně: Q

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje zájem na zachování národního přírodního bohatství a kulturněhistorického dědictví, který je předmětem Natuurschoonwet 1928 (zákon o přírodním bohatství z roku 1928), naléhavý důvod obecného zájmu, který odůvodňuje právní úpravu, podle které je osvobození od darovací daně (daňové zvýhodnění) omezeno pouze na statky nacházející se v Nizozemsku?

               2)

                           a)

                           Mohou se orgány členských států dovolávat směrnice Rady 2010/24/EU (1) ze dne 16. března 2010 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření v rámci přezkumu, zda nemovitost nacházející se v jiném členském státě může být prohlášena za statek ve smyslu Natuurschoonwet 1928, aby získaly právní pomoc orgánů členského státu, ve kterém se nemovitost nachází, pokud prohlášení za statek na základě tohoto zákona má za následek, že je poskytováno osvobození od výběru darovací daně dlužné k okamžiku darování uvedené nemovitosti?

                           b)

                           V případě kladné odpovědi na otázku 2a): Je třeba vykládat pojem „správní šetření“ podle čl. 3 bodu 7 směrnice Rady 2011/16/EU (2) ze dne 15. února 2011 o správní spolupráci v oblasti daní a o zrušení směrnice 77/799/EHS v tom smyslu, že zahrnuje rovněž prověrku na místě?

                           c)

                           V případě kladné odpovědi na otázku 2b): Lze pro upřesnění pojmu „správní šetření“ podle čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 2010/24/EU […] navázat na definici „správní šetření“ podle čl. 3 bodu 7 směrnice Rady 2011/16/EU […]?

               3)

               V případě záporné odpovědi na otázku 2a), otázku 2b) nebo otázku 2c): Je třeba vykládat zásadu loajální spolupráce, která je zakotvena v čl. 4 odst. 3 Smlouvy o EU, ve spojení s čl. 167 odst. 2 SFEU v tom smyslu, že implikuje, že pokud členský stát požádá jiný členský stát o spolupráci při přezkumu, zda nemovitost nacházející se v tomto jiném členském státu může být prohlášena za statek ve smyslu zákona, jehož účelem je zachování a ochrana národního přírodního bohatství a kulturněhistorického dědictví, je dožadovaný stát povinen k této spolupráci?

               4)

               Může být omezení volného pohybu kapitálu odůvodněno poukazem na nutnost zaručit účinnost daňového dohledu, pokud se zdá, že účinnost tohoto dohledu může být ohrožena výlučně skutečností, že vnitrostátní orgány musejí po dobu 25 let ve smyslu čl. 7 odst. 1 Natuurschoonwet 1928 cestovat do jiného členského státu, aby tam prováděly nezbytné kontroly?

      (1)  Úř. věst. L 84, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 64, s. 1.


title: Věc T-229/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. dubna 2013 Luigim Marcucciem proti usnesení vydanému dne 21. února 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-113/11, Marcuccio v. Komise

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/37

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. dubna 2013 Luigim Marcucciem proti usnesení vydanému dne 21. února 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-113/11, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-229/13 P)
   2013/C 171/70
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené usnesení v plném rozsahu a bez výjimky;

               —

               vrátil projednávanou věc Soudu pro veřejnou službu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty jsou totožné s důvody kasačního opravného prostředku a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-203/13 P, Marcuccio v. Komise.


title: Věc C-618/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Spojené království) dne 29. listopadu 2016 – Rafal Prefeta v. Secretary of State for Work and Pensions

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Spojené království) dne 29. listopadu 2016 – Rafal Prefeta v. Secretary of State for Work and Pensions
   (Věc C-618/16)
   (2017/C 038/18)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Upper Tribunal

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Rafal Prefeta

      Odpůrce: Secretary of State for Work and Pensions

      Předběžné otázky

               1)

               Mohou členské státy na základě přílohy XII smlouvy o přistoupení vyloučit právo polských státních příslušníků požívat výhody podle čl. 7 odst. 2 nařízení o volném pohybu pracovníků (1) a čl. 7 odst. 3 směrnice o občanství (2), pokud pracovník splnil opožděně vnitrostátní podmínku registrace pracovního poměru a zároveň nepracoval po nepřerušenou registrovanou dobu 12 měsíců?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, může se polský státní příslušník za podmínek popsaných v první otázce dovolávat čl. 7 odst. 3 směrnice o občanství, který se týká ponechání postavení pracovníka?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 2011, L 141, s. 1).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. 2004, L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).


title: Věc C-170/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Högsta domstolen (Švédsko) ze dne 30. března 2004 ve věci Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre a Tony Staf proti Riksåklagaren

text:
               12.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Högsta domstolen (Švédsko) ze dne 30. března 2004 ve věci Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre a Tony Staf proti Riksåklagaren
   (Věc C-170/04)
   (2004/C 156/08)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Högsta domstolen (Švédsko) ze dne 30. března 2004 ve věci Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre a Tony Staf proti Riksåklagaren, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 6. dubna 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce. Högsta domstolen žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách týkajících se výkladu článků 28, 30 a 31 ES:

               1)

               Může být výše uvedený zákaz soukromého dovozu posouzen jako součást způsobu fungování monopolu na maloobchodní prodej a z tohoto důvodu není článkem 28 ES zakázán, takže musí být posouzen pouze z hlediska článku 31 ES?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, je uvedený zákaz soukromého dovozu v takovém případě slučitelný s podmínkami článku 31 ES týkajícími se státních monopolů obchodní povahy?

               3)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, musí být článek 28 ES vykládán tak, že v zásadě brání zákazu soukromého dovozu, i přes povinnost Systembolaget na žádost nabýt alkoholické nápoje, které nemá na skladě?

               4)

               V případě kladné odpovědi na třetí otázku, může být takový zákaz soukromého dovozu považován za odůvodněný a přiměřený s ohledem na ochranu zdraví a života lidí?


title: Věc C-229/06: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 19. dubna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH v. Hauptzollamt Kiel (Společný celní sazebník — Sazební zařazení zboží — Kombinovaná nomenklatura — Semena tykví, která ztratila svoji schopnost klíčit)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/17

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 19. dubna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH v. Hauptzollamt Kiel
   (Věc C-229/06) (1)

   (Společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Semena tykví, která ztratila svoji schopnost klíčit)
   (2007/C 96/28)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Hamburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH

      Žalovaný:Hauptzollamt Kiel
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht Hamburg – Výklad přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1) – Podpoložky 1209 91 90 a 1212 99 80 – Oloupaná semena tykví, která ztratila svoji schopnost klíčit a jsou určena pro pekařský průmysl.
   Výrok
   Podpoložka 1212 99 80 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003, musí být vykládána v tom smyslu, že oloupaná semena tykví, která ztratila svoji schopnost klíčit a která jsou určena pro pekařský průmysl, spadají do této podpoložky.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc F-47/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 4. května 2010 — Fries Guggenheim v. Cedefop ( „Veřejná služba — Dočasný zaměstnanec — Neprodloužení smlouvy — Článek 11a služebního řádu — Článek 1 šestý pododstavec přílohy II služebního řádu — Zastupování zaměstnanců — Povinnost nestrannosti a nezávislosti“ )

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/33

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 4. května 2010 — Fries Guggenheim v. Cedefop
   (Věc F-47/09) (1)

   (Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Neprodloužení smlouvy - Článek 11a služebního řádu - Článek 1 šestý pododstavec přílohy II služebního řádu - Zastupování zaměstnanců - Povinnost nestrannosti a nezávislosti)
   2010/C 274/50
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Éric Mathias Fries Guggenheim (Strasbourg, Francie) (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalované: Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělávání (zástupci: M. Fuchs, zmocněnec, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí CEDEFOP, kterým nebyla prodloužena smlouva uzavřená s žalobcem zaměstnaným na místě dočasného zaměstnance, a nebude-li žalobce přijat zpět, uložení povinnosti žalovanému, aby mu nahradil vzniklou nemajetkovou újmu.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Fries Guggenheimovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 153, 4.7.2009, s. 52.


title: Věc T-310/15: Žaloba podaná dne 5. června 2015 – European Union Copper Task Force v. Komise

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/74

         Žaloba podaná dne 5. června 2015 – European Union Copper Task Force v. Komise
   (Věc T-310/15)
   (2015/C 294/89)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Union Copper Task Force (Essex, Spojené království) (zástupci: C. Fernández Vicién a I. Moreno-Tapia Rivas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) č. 2015/408 ze dne 11. března 2015 o provádění čl. 80 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a o sestavení seznamu látek, které se mají nahradit, v rozsahu, v jakém se vztahuje na sloučeniny mědi;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že prováděcí nařízení Komise (EU) č. 2015/408 ze dne 11. března 2015 o provádění čl. 80 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a o sestavení seznamu látek, které se mají nahradit, bylo přijato na protiprávním základě, jelikož nařízení č. 1107/2007, zejména jeho článek 24, jakož i bod 4 jeho přílohy II porušují unijní právní úpravu.

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že podle vědeckých důkazů nejsou kritéria perzistence, bioakumulace a toxicity (dále jen „kritéria PBT“), a to zejména perzistence, vhodná pro měď.

                           —

                           Žalobkyně se dále domnívá, že uplatnění kritérií PBT na anorganické látky je neslučitelné s jinými právními předpisy zavedenými v oblasti regulovaných chemických látek.

                           —

                           Nakonec žalobkyně v souvislosti s látkami, které mají být nahrazeny, tvrdí, že uplatnění kritérií PBT na sloučeniny mědi jde nad rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů sledovaných nařízením č. 1107/2009, a že nařízení č. 1107/2009 obsahuje nesprávný výklad zásady obezřetnosti.

               2.

               Podpůrně, druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila zásadu proporcionality, když zahrnula sloučeniny mědi do oblasti působnosti nařízení č. 2015/408.


title: Věc T-422/04: Žaloba podaná dne 12. října 2004 Lucianem Lavagnolim proti Komisi Evropských společenství

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/23

         Žaloba podaná dne 12. října 2004 Lucianem Lavagnolim proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-422/04)
   (2005/C 45/53)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla dne 12. října 2004 předložena žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Lucianem Lavagnolim, s bydlištěm v Berchem (Lucembursko), zastoupeným Gillesem Bounéouem a Frédéricem Frabettim, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil seznam úředníků povýšených v rámci hodnotícího období 2003, neboť tento seznam nebsahuje jméno žalobce, jakož i přípravné akty pro toto rozhodnutí;

               2.

               podpůrně, zrušil přidělení bodů pro povýšení v průběhu hodnotícího období 2003, pokud jde o žalobce;

               3.

               rozhodl o výdajích, nákladech a odměnách a uložil Komisi Evropských společenství jejich náhradu.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobce namítá porušení článku 45 služebního řádu, porušení obecných ustanovení pro provádění článku 45, porušení správních pokynů „hodnocení a povyšování úředníků“ a porušení zásady nediskriminace. Žalobce navíc namítá zákaz svévolného postupu, porušení zásady odůvodnění a zneužití pravomoci. Namítá také porušení oprávněného očekávání a pravidla „patere legem quam ispe fecisti“ a porušení náležité péče.


title: Věc F-9/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 7. září 2015 – Verhelst v. EMA

text:
               19.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/38

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 7. září 2015 – Verhelst v. EMA
   (Věc F-9/15) (1)

   (2015/C 346/43)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 118, 13.4.2015, s. 46.


title: Věc C-592/14: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Spojené království) – European Federation for Cosmetic Ingredients v. Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General „Řízení o předběžné otázce — Sbližování právních předpisů — Kosmetické přípravky — Nařízení (ES) č. 1223/2009 — Článek 18 odst. 1 písm. b) — Kosmetické přípravky obsahující přísady nebo kombinace přísad, které byly ‚za účelem splnění požadavků tohoto nařízení‘ podrobeny zkouškám na zvířatech — Zákaz uvádění na trh v Evropské unii — Rozsah“

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/9

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Spojené království) – European Federation for Cosmetic Ingredients v. Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General
   (Věc C-592/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Kosmetické přípravky - Nařízení (ES) č. 1223/2009 - Článek 18 odst. 1 písm. b) - Kosmetické přípravky obsahující přísady nebo kombinace přísad, které byly ‚za účelem splnění požadavků tohoto nařízení‘ podrobeny zkouškám na zvířatech - Zákaz uvádění na trh v Evropské unii - Rozsah“)
   (2016/C 419/10)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: European Federation for Cosmetic Ingredients

      Žalovaní: Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General

      za přítomnosti: Cruelty Free International, dříve British Union for the Abolition of Vivisection, European Coalition to End Animal Experiments

      Výrok

   Článek 18 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o kosmetických přípravcích musí být vykládán v tom smyslu, že může zakazovat uvedení kosmetických přípravků na trh Evropské unie, jestliže některé z jejich přísad byly podrobeny zkouškám na zvířatech mimo území Unie, za účelem prodeje kosmetických přípravků ve třetích zemích, pokud údaje, které z nich vyplývají, byly použity k prokázání bezpečnosti těchto přípravků za účelem jejich uvedení na unijní trh.

      (1)  Úř. věst. C 81, 9.3.2015.


title: Věc F-9/07: Žaloba podaná dne 5. února 2007 – Angé Serrano v. Parlament

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/31

         Žaloba podaná dne 5. února 2007 – Angé Serrano v. Parlament
   (Věc F-9/07)
   (2007/C 69/62)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Angé Serrano (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 20. března 2006, kterým byla žalobkyně od 1. května 2004 zařazena do nové platové třídy B*6, stupeň 2;

               —

               uložit žalovanému povinnost nahradit majetkovou a nemajetkovou újmu a újmu způsobenou zásahem do služebního postupu ve výši 25 000 eur s výhradou zvýšení či snížení v průběhu řízení;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, úřednice Evropského parlamentu, která uspěla ve výběrovém řízení o postup mezi kategoriemi (z kategorie C do kategorie B) před 1. květnem 2004 – dnem vstupu v platnost reformy služebního řádu – již k Soudu prvního stupně Evropských společenství podala žalobu, kterou napadla rozhodnutí o jejím přeřazení do platové třídy B*5 (1).
   Touto novou žalobou žalobkyně napadá rozhodnutí ze dne 20. března 2006, kterým ji Evropský parlament přeřadil do platové třídy B*6, stupeň 8. Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí tři žalobní důvody, které jsou svojí povahou velmi podobné žalobním důvodům ve věci T-47/05. Mimoto uvádí, že i přes své nové platové zařazení systém vyplývající z reformy služebního řádu zpochybňuje užitečný účinek jejího postupu z kategorie C do kategorie B, neboť nové platové zařazení nepředstavuje pro žalobkyni žádné zvýhodnění ve srovnání se situací, ve které se nacházejí její spolupracovníci, kteří ve výběrovém řízení o postup mezi kategoriemi neuspěli.

      (1)  Věc T-47/05, Angé Serrano a další v. Parlament, Úř. věst. C 93, 14.4.2005, s. 36.