title: Věc C-356/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itálie) dne 31. července 2007 – Bayer SpA v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) a Ministero della Salute

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itálie) dne 31. července 2007 – Bayer SpA v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) a Ministero della Salute
   (Věc C-356/07)
   (2007/C 247/14)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Bayer SpA

      Žalovaní: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) a Ministero della Salute
   Předběžné otázky

               1)

               Po ustanoveních článků 2 a 3 (1), které upravují vztah mezi veřejnými orgány členského státu a farmaceutickými podniky – v tom smyslu, že umožňují, aby cena léčivého přípravku nebo zvýšení jeho ceny bylo stanoveno na základě údajů poskytnutých prvně jmenovanými, avšak pouze v míře uznané příslušným orgánem, a tedy na základě jednání mezi samotnými podniky a orgány příslušnými ke kontrole farmaceutických výdajů – upravuje čl. 4 odst. 1 „zmrazení cen všech léčivých přípravků nebo určité kategorie léčivých přípravků“ a činí z něj obecný prostředek, který musí být pro účely jeho zachování nejméně jednou za rok ověřován, s odvoláním na makroekonomické podmínky existující v členském státě.
               Toto ustanovení poskytuje příslušným orgánům lhůtu 90 dnů pro přijetí rozhodnutí a stanoví, že tyto orgány musejí v této lhůtě oznámit případně provedená zvýšení nebo snížení cen.
               Tento soud se táže: Je třeba výklad tohoto ustanovení v části, která se týká „případně provedených snížení“, chápat tak, že kromě obecné nápravy tvořené zmrazením cen všech kategorií nebo některé zvláštní kategorie léčivých přípravků je umožněna i jiná obecná náprava, kterou představuje snížení cen všech kategorií a některé zvláštní kategorie léčivých přípravků, nebo je třeba výraz „případně provedená snížení“ vykládat tak, že se vztahuje výhradně na léčivé přípravky, na něž je již uplatněno zmrazení cen?

               2)

               Lze čl. 4 odst. 1 – v části, v níž ukládá příslušným orgánům členského státu ověřit v případě zmrazení cen nejméně jednou za rok, zda makroekonomické podmínky odůvodňují zachování zmrazení – vykládat tak, že, je-li odpověď na první otázku ta, že snížení cen je možné, může být toto opatření použito i vícekrát v průběhu jediného roku a opakovaně v průběhu mnoha let (od roku 2002 do roku 2010)?

               3)

               Je možné ve smyslu výše uvedeného článku 4 – ve světle preambule, která zdůrazňuje, že hlavním cílem opatření na kontrolu cen léčivých přípravků je „podpora veřejného zdraví zajištěním dostupnosti dostatečného zásobování léčivými přípravky za přiměřené ceny“ a nutnost vyhnout se„rozdílům v těchto opatřeních[, které] mohou brzdit nebo narušovat obchod s léčivými přípravky uvnitř Společenství“ – považovat přijetí opatření, která se odvolávají pouze na „odhadované“, a nikoli „zjištěné“ ekonomické hodnoty výdajů, za slučitelné s právní úpravou Společenství (otázka se týká obou případů)?

               4)

               Musejí být požadavky spojené s dodržováním horních hranic farmaceutických výdajů, které je každý členský stát oprávněn si stanovit, vázány právě na jediný farmaceutický výdaj, nebo lze mít za to, že možnost brát v úvahu i údaje týkající se jiných zdravotnických výdajů spadají do pravomoci členských států?

               5)

               Musejí být zásady průhlednosti a účasti dotyčných podniků na zmrazení nebo obecném snížení cen léčiv vyplývajícím ze směrnice vykládány tak, že je nezbytné vždy a za jakýchkoliv okolností stanovit možnost odchylky od stanovené ceny (čl. 4 odst. 2 směrnice) a konkrétní účast podniku žadatele, a následně povinnost správního orgánu odůvodnit případné odmítnutí?

      (1)  Směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1998 o průhlednosti opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků a jejich začlenění do oblasti působnosti vnitrostátních systémů zdravotního pojištění (Úř. věst. L 40, s. 8).


title: Věc C-481/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. listopadu 2007 SELEX Sistemi Integrati SpA, původně Alenia Marconi Systems SpA proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 29. srpna 2007 ve věci T-186/05, SELEX Sistemi Integrati SpA v. Komise Evropských společenství

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. listopadu 2007 SELEX Sistemi Integrati SpA, původně Alenia Marconi Systems SpA proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 29. srpna 2007 ve věci T-186/05, SELEX Sistemi Integrati SpA v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-481/07 P)
   (2008/C 37/02)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): SELEX Sistemi Integrati SpA, původně Alenia Marconi Systems SpA (zástupci: F. Sciaudone, R. Sciaudone a A. Neri, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení Soudu prvního stupně vydané dne 29. srpna 2007 ve věci T-186/05 a vrátit věci Soudu k dalšímu řízení ve světle názoru Soudního dvora,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i řízení ve věci T-186/05.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Na podporu svých návrhových žádání navrhovatelka uplatňuje:

               a)

               nesprávné vyloučení nákladů advokáta uvedených v rámci věci T-155/04 z pojmu nenahraditelné škody. Podle navrhovatelky Soud:

                           —

                           nesprávně pochopil žalobu na náhradu škody jako pokus „změnit rozhodnutí o nákladech řízení, které je součástí rozsudku“ ve věci T-155/04,

                           —

                           nesprávně vyložil články 87 a následující jednacího řádu Soudu ve vztahu k zásadám v oblasti náhrady škody,

                           —

                           nesprávně se domníval, že judikatura Montorio byla na projednávaný případ použitelná.

               b)

               nesprávný postup Soudu, protože vyloučil náklady advokáta vynaložené v rámci správního předběžného řízení z pojmu nenahraditelné škody. Nesprávný postup Soudu podle navrhovatelky spočívá ve skutečnosti, že vyložil a použil články 87 a následující jednacího řádu ve vztahu k řízení o náhradě škody, které vůbec nepatří do jejich působnosti,

               c)

               zkreslení důkazů předložených navrhovatelkou. Soud nesprávně analyzoval spis předložený navrhovatelkou a přílohy, které se v něm nacházejí,

               d)

               nelogický a protichůdný charakter odůvodnění a porušení judikatury Společenství v oblasti náhrady škody. Soud totiž nesprávně uplatnil zásady uvedené v rozsudcích Mulder a další v. Rada a Komise (C-104/89 a C-37/90) (1) a Agraz a další v. Komise (C-243/05 P) (2)

               e)

               porušení článku 44 jednacího řádu Soudu. Podle názoru navrhovatelky ze správného výkladu tohoto ustanovení nevyplývá, že žaloba musí „povinně“ obsahovat návrhy důkazů, ale že je ustanovení naopak založeno na pojmu „možnosti“ v tom smyslu, že účastník řízení je povinen předložit důkazy pouze tehdy, je-li to možné,

               f)

               nedostatek odůvodnění týkající se škody způsobené navrhovatelce z důvodu porušení zásady přiměřené délky správního řízení. Soud totiž neodůvodnil zamítnutí žádosti o náhradu škody týkající se tohoto zvláštního porušení, na které navrhovatelka poukázala,

               g)

               zkreslení tvrzení a důkazů, jakož i nelogické odůvodnění a odůvodnění v rozporu s judikaturou Společenství v oblasti náhrady nemajetkové újmy. Soud nemohl použít argumenty týkající se výlučně vyloučení anebo nepřidělení zakázek na dodávku zboží k tomu, aby zamítl žádost o náhradu škody týkající se porušení zásady přiměřené délky správního řízení anebo porušení úlohy dohledu Komise.

      (1)  Rozsudek ze dne 27. ledna 2000, Recueil, s. I-203.

      (2)  Rozsudek ze dne 9. listopadu 2006, Sb. rozh. s. I-10833.


title: Věc C-429/11 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. července 2013 — Gosselin Group NV v. Evropská komise, Stichting Administratiekantoor Portielje ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP — Trh mezinárodních stěhovacích služeb v Belgii — Přímé a nepřímé určování cen, rozdělování trhů a manipulace při postupech vztahujících se k podávání nabídek — Kvalifikace — Omezení hospodářské soutěže na základě účelu — Povinnost uvést odůvodnění — Pokyny k pojmu ovlivnění obchodu mezi členskými státy — Právní význam — Povinnost vymezit relevantní trh — Rozsah — Pokyny o metodě stanovování pokut (2006) — Podíl hodnoty tržeb — Závažnost protiprávního jednání — Polehčující okolnosti — Povinnost uvést odůvodnění — Nařízení (ES) č. 1/2003 — Článek 25 — Promlčení — Opakované protiprávní jednání“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/8

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. července 2013 — Gosselin Group NV v. Evropská komise, Stichting Administratiekantoor Portielje
   (Věc C-429/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP - Trh mezinárodních stěhovacích služeb v Belgii - Přímé a nepřímé určování cen, rozdělování trhů a manipulace při postupech vztahujících se k podávání nabídek - Kvalifikace - Omezení hospodářské soutěže na základě účelu - Povinnost uvést odůvodnění - Pokyny k pojmu ovlivnění obchodu mezi členskými státy - Právní význam - Povinnost vymezit relevantní trh - Rozsah - Pokyny o metodě stanovování pokut (2006) - Podíl hodnoty tržeb - Závažnost protiprávního jednání - Polehčující okolnosti - Povinnost uvést odůvodnění - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 25 - Promlčení - Opakované protiprávní jednání)
   2013/C 252/11
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Gosselin Group NV (zástupci: F. Wijckmans, H. Burez a S. De Keer, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci), Stichting Administratiekantoor Portielje

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 16. června 2011, Gosselin Group v. Komise (T-208/08) a Stichting Administratiekantoor Portielje (T-209/08), kterým Tribunál ve věci T-208/08 zrušil rozhodnutí Komise C(2008) 926 final ze dne 11. března 2008 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.543 — Mezinárodní stěhovací služby) v rozsahu, v němž konstatuje, že se Gosselin Group NV podílela na porušení čl. 81 odst. 1 ES v období od 30. října 1993 do 14. listopadu 1996, a kterým ve věci T-209/08 zrušil rozhodnutí C(2008) 926, ve znění rozhodnutí C(2009) 5810, v rozsahu, v němž se týká společnosti Stichting Administratiekantoor Portielje

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Gosselin Group NV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 331, 12.11.2011.


title: Věc C-100/12: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 4. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Itálie) — Fastweb SpA v. Azienda Sanitaria Locale di Alessandria ( „Veřejné zakázky — Směrnice 89/665/EHS — Přezkum v oblasti veřejných zakázek — Žaloba podaná proti rozhodnutí o zadání zakázky uchazečem, jehož nabídka nebyla přijata — Žaloba zakládající se na důvodu, že vybraná nabídka neodpovídá technickým specifikacím zakázky — Incidenční žaloba úspěšného uchazeče zadávacího řízení vycházející ze skutečnosti, že nabídka předložená uchazečem zadávacího řízení, který podal hlavní žalobu, neodpovídá určitým technickým specifikacím — Nabídky, které neodpovídají technickým specifikacím zakázky — Vnitrostátní soud nařizující předběžný přezkum incidenční žaloby a v případě její opodstatněnosti prohlášení hlavní žaloby za nepřípustnou, aniž byla zkoumána věc sama — Slučitelnost s unijním právem“ )

text:
               24.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/3

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 4. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Itálie) — Fastweb SpA v. Azienda Sanitaria Locale di Alessandria
   (Věc C-100/12) (1)

   (Veřejné zakázky - Směrnice 89/665/EHS - Přezkum v oblasti veřejných zakázek - Žaloba podaná proti rozhodnutí o zadání zakázky uchazečem, jehož nabídka nebyla přijata - Žaloba zakládající se na důvodu, že vybraná nabídka neodpovídá technickým specifikacím zakázky - Incidenční žaloba úspěšného uchazeče zadávacího řízení vycházející ze skutečnosti, že nabídka předložená uchazečem zadávacího řízení, který podal hlavní žalobu, neodpovídá určitým technickým specifikacím - Nabídky, které neodpovídají technickým specifikacím zakázky - Vnitrostátní soud nařizující předběžný přezkum incidenční žaloby a v případě její opodstatněnosti prohlášení hlavní žaloby za nepřípustnou, aniž byla zkoumána věc sama - Slučitelnost s unijním právem)
   2013/C 245/05
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Fastweb SpA

      Odpůrce: Azienda Sanitaria Locale di Alessandria

      za přítomnosti: Telecom Italia SpA, Path-Net SpA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Výklad směrnice Rady 89/665/CEE ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 246), ve znění směrnice 2007/66/ES (Úř. věst. L 335, s. 31) — Zásady rovného zacházení s účastníky řízení, zákazu diskriminace a ochrany hospodářské soutěže — Vnitrostátní pravidlo zakotvené judikaturou, které stanoví, že vnitrostátní soud, ke kterému byl podán opravný prostředek na neplatnost aktu o zadání veřejné zakázky a vedlejší opravný prostředek směřující ke zpochybnění přijetí do nabídkového řízení nevybraného uchazeče-hlavního navrhovatele, může rozhodnout o meritu hlavního opravného prostředku pouze tehdy, pokud vedlejší opravný prostředek není opodstatněný — Omezené nabídkové řízení pouze se dvěma uchazeči, kteří nepředložili přípustné nabídky

      Výrok

   Článek 1 odst. 3 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007, musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, že v rámci řízení o žalobě uplatní uchazeč zadávacího řízení, který získal zakázku a podal incidenční žalobu, námitku nepřípustnosti založenou na nedostatku aktivní legitimace uchazeče, který podal hlavní žalobu, a to z důvodu, že nabídka, kterou tento posledně uvedený uchazeč předložil, měla být zadavatelem vyloučena z důvodu její neslučitelnosti s technickými specifikacemi definovanými v zadávací dokumentaci, brání toto ustanovení tomu, aby byla uvedená žaloba prohlášena za nepřípustnou na základě předběžného přezkumu této námitky nepřípustnosti, aniž by se soud vyslovil ke slučitelnosti jak nabídky uchazeče, který získal zakázku, tak nabídky uchazeče, který podal hlavní žalobu, s uvedenými technickými specifikacemi.

      (1)  Úř. věst. C 151, 26.5.2012.


title: Věc C-26/16: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 14. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Santogal M-Comércio e Reparação de Automóveis Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira „Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 138 odst. 2 písm. a) — Podmínky osvobození dodání nového dopravního prostředku uvnitř Společenství od daně — Bydliště kupujícího v členském státě určení — Přechodná registrace v členském státě určení — Nebezpečí daňových úniků — Dobrá víra prodávajícího — Povinnost řádné péče prodávajícího“

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/12

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 14. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Santogal M-Comércio e Reparação de Automóveis Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Věc C-26/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 138 odst. 2 písm. a) - Podmínky osvobození dodání nového dopravního prostředku uvnitř Společenství od daně - Bydliště kupujícího v členském státě určení - Přechodná registrace v členském státě určení - Nebezpečí daňových úniků - Dobrá víra prodávajícího - Povinnost řádné péče prodávajícího“)
   (2017/C 277/16)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Santogal M-Comércio e Reparação de Automóveis Lda

      Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Výrok

               1)

               Článek 138 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty brání tomu, aby vnitrostátní právní předpisy podřizovaly osvobození dodání uvnitř Společenství nového dopravního prostředku podmínce, že pořizovatel uvedeného dopravního prostředku je usazen nebo má bydliště v členském státě určení uvedeného dopravního prostředku.

               2)

               Článek 138 odst. 2 písm. a) směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že osvobození dodání nového dopravního prostředku nemůže být v členském státě dodání odmítnuto pouze z toho důvodu, že uvedený dopravní prostředek byl v členském státě určení registrován pouze přechodně.

               3)

               Článek 138 odst. 2 písm. a) směrnice 2006/112 brání tomu, aby prodávající nového dopravního prostředku přepraveného pořizovatelem do jiného členského státu a přechodně registrovaného v uvedeném státě, byl později povinen odvést DPH, když není prokázáno, že režim přechodné registrace skončil a že DPH byla nebo bude odvedena v členském státě určení.

               4)

               Článek 138 odst. 2 písm. a) směrnice 2006/112, jakož i zásada právní jistoty, zásada proporcionality a zásada ochrany legitimního očekávání brání tomu, aby prodávající nového dopravního prostředku přepraveného pořizovatelem do jiného členského státu a přechodně registrovaného v uvedeném státě byl později povinen odvést DPH, když se pořizovatel dopustil daňového podvodu, pokud není s ohledem na objektivní skutečnosti prokázáno, že uvedený prodejce věděl nebo měl vědět, že plnění bylo součástí podvodu, kterého se dopustil pořizovatel, a že nepřijal všechna opatření, která od něj lze rozumně požadovat, aby se uvedeného podvodu neúčastnil. Přísluší předkládajícímu soudu, aby ověřil, zda jde o takový případ, a to na základě celkového posouzení všech informací a skutkových okolností věci v původním řízení.

      (1)  JO C 136 du 18.04.2016


title: Věc C-420/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundespatentgericht (Německo) dne 24. července 2013 — Netto Marken Discount AG & Co. KG v. Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundespatentgericht (Německo) dne 24. července 2013 — Netto Marken Discount AG & Co. KG v. Deutsches Patent- und Markenamt
   (Věc C-420/13)
   2013/C 313/14
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundespatentgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Netto Marken Discount AG & Co. KG

      Žalovaný: Deutsches Patent- und Markenamt

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat článek 2 směrnice (1) v tom smyslu, že službou ve smyslu tohoto ustanovení se rozumí i maloobchod se službami?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku:
               Je třeba vykládat článek 2 směrnice v tom smyslu, že služby nabízené maloobchodníkem musejí být po obsahové stránce upřesněny stejně jako výrobky, které maloobchodník prodává?

                           a)

                           Postačí pro upřesnění služeb, pokud se uvede

                                       aa)

                                       pouze obecná oblast služeb nebo obecné označení,

                                       bb)

                                       pouze třída (třídy) nebo

                                       cc)

                                       každá služba konkrétně?

                           b)

                           Podílejí se tyto údaje na určení data podání přihlášky, nebo je u uvedení obecných označení nebo tříd možná změna nebo doplnění?

               3)

               V případě kladné odpovědi na první otázku:
               Je třeba vykládat článek 2 směrnice v tom smyslu, že se rozsah ochrany poskytnuté ochranné známce vztahující se na služby maloobchodu službami rozšiřuje i na služby, které maloobchodník poskytuje sám?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, Úř. věst. L 299, s. 25.


title: Věc C-332/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. ledna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundessozialgericht – Německo) – Aldo Celozzi v. Innungskrankenkasse Baden – Württemberg (Volný pohyb pracovníků — Výpočet výše denních nemocenských dávek v závislosti na čistém příjmu, jenž je sám určen daňovou třídou — Zařazení migrujícího pracovníka, jehož manžel/ka má bydliště v jiném členském státě, do nevýhodné daňové třídy z úřední povinnosti — Změna daňové třídy výlučně na žádost migrujícího pracovníka — Nezohlednění změny daňové třídy a posteriori odůvodněné rodinnou situací tohoto pracovníka — Zásada rovného zacházení — Porušení)

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/8

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. ledna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundessozialgericht – Německo) – Aldo Celozzi v. Innungskrankenkasse Baden – Württemberg
   (Věc C-332/05) (1)

   (Volný pohyb pracovníků - Výpočet výše denních nemocenských dávek v závislosti na čistém příjmu, jenž je sám určen daňovou třídou - Zařazení migrujícího pracovníka, jehož manžel/ka má bydliště v jiném členském státě, do nevýhodné daňové třídy z úřední povinnosti - Změna daňové třídy výlučně na žádost migrujícího pracovníka - Nezohlednění změny daňové třídy a posteriori odůvodněné rodinnou situací tohoto pracovníka - Zásada rovného zacházení - Porušení)
   (2007/C 56/12)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundessozialgericht – Německo
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Aldo Celozzi

      Žalovaná: Innungskrankenkasse Baden – Württemberg
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundessozialgericht – Výklad článku 39 Smlouvy o ES, čl. 3 odst. 1 a čl. 23 odst. 3 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2), jakož i čl. 7 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2) – Vnitrostátní právní předpisy v oblasti sociálního zabezpečení – Skrytá diskriminace – Výpočet výše denních nemocenských dávek v závislosti na čistém příjmu, jenž je sám určen daňovou třídou – Odmítnutí zohlednit se zpětnou účinností změnu daňové třídy vyplývající ze zohlednění rodinného stavu migrujícího pracovníka, jehož manžel/ka má bydliště v jiném členském státě
   Výrok
   Článek 3 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve svém znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, brání použití takového systému denních nemocenských dávek zavedeného členským státem, jaký je předmětem věci v původním řízení:

               —

               na jehož základě jsou migrující pracovníci, jejichž manželé mají bydliště v jiném členském státě, zařazeni z úřední povinnosti do méně výhodné daňové třídy, než jaká se vztahuje na vdané/ženaté tuzemské pracovníky, jejichž manželé mají bydliště v dotyčném členském státě a nevykonávají žádnou výdělečnou činnost, a

               —

               který, pokud jde o výši uvedených dávek, která se počítá v závislosti na čistém příjmu, jenž je sám určen daňovou třídou, neumožňuje zohlednit se zpětnou účinností opravu této daňové třídy na základě výslovné žádosti migrujícího pracovníka zakládající se na jeho skutečné rodinné situaci.

      (1)  Úř. věst. C 281, 12.11.2005.


title: Věc T-304/01: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. prosince 2006 – Abad Pérez a další v. Rada a Komise ( Společná zemědělská politika — Veterinární dozor — Bovinní spongiformní encefalopatie — Právní úprava týkající se ochrany zdraví zvířat a veřejného zdraví — Žaloba na náhradu škody — Mimosmluvní odpovědnost — Příčinná souvislost — Formální vady — Sdružení hospodářských subjektů — Nepřípustnost )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/27

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. prosince 2006 – Abad Pérez a další v. Rada a Komise
   (Věc T-304/01) (1)

   („Společná zemědělská politika - Veterinární dozor - Bovinní spongiformní encefalopatie - Právní úprava týkající se ochrany zdraví zvířat a veřejného zdraví - Žaloba na náhradu škody - Mimosmluvní odpovědnost - Příčinná souvislost - Formální vady - Sdružení hospodářských subjektů - Nepřípustnost“)
   (2006/C 331/61)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Abad Pérez (El Barraco, Španělsko) a 481 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze tohoto rozsudku; Confederación de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos (Madrid, Španělsko); a Unió de Pagesos (Barcelona, Španělsko) (zástupci: M. Roca Junyent, J. Roca Sagarra, M. Pons de Vall Alomar a E. Sagarra Trias, advokáti)

      Žalované: Rada Evropské unie (zástupci: původně J. Carbery a F. Florindo Gijón, poté M. Florindo Gijón a M. Balta, zmocněnci) a Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a S. Pardo Quintillán, zmocněnci, ve spolupráci s J. Guerrou Fernándezem, advokátem)
   Předmět věci
   Návrh na náhradu škody na základě článku 235 ES a čl. 288 druhého pododstavce ES směřující k získání náhrady škody údajně vzniklé žalobcům z důvodu činností a opominutí Rady a Komise poté, co se ve Španělsku vyskytla bovinní spongiformní encefalopatie.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná v rozsahu, v němž se týká Unió de Pagesos a Confederación de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá jako neopodstatněná.

               3)

               Žalobci ponesou vlastní náklady, jakož i náklady řízení vynaložené Radou a Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 56, 2.3.2002.


title: Věc T-597/13: Žaloba podaná dne 18. listopadu 2013 — Calida v. OHIM (Quanzhou Green Garments (dadida)

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/30

         Žaloba podaná dne 18. listopadu 2013 — Calida v. OHIM (Quanzhou Green Garments (dadida)
   (Věc T-597/13)
   2014/C 24/54
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Calida Holding AG (Sursee, Švýcarsko) (zástupci: R. Kaase a H. Dirksmeier, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Quanzhou Green Garments Co. Ltd (Quanzhou, Čína)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. září 2013 ve věci R 1190/2012-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Mezinárodní přihláška ochranné známky č. 979 903 pro obrazovou ochrannou známku obsahující slovní prvek „dadida“ pro zboží ve třídě 25, která má účinek v Evropské unii

      Majitelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Relativní důvody neplatnosti podle čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství


title: Věc T-704/16: Žaloba podaná dne 26. září 2016 – Murka v. EUIPO (SCATTER SLOTS)

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/28

      Žaloba podaná dne 26. září 2016 – Murka v. EUIPO (SCATTER SLOTS)
      (Věc T-704/16)
      (2016/C 454/50)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Murka Ltd (Tortola, Britské panenské ostrovy) (zástupce: S. Santos Rodriguez, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „SCATTER SLOTS“ – Přihláška č. 14 590 889

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. června 2016, ve věci R 471/2016-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-200/11 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 22. března 2012 — Italská republika v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Článek 119 jednacího řádu — Státní podpory — Neslučitelnost se společným trhem — Rozhodnutí Komise — Žaloba na neplatnost — Nařízení (ES) č. 659/1999 — Článek 1 písm. c) — Změna stávající podpory — Nařízení (ES) č. 794/2004 — Článek 4 odst. 1 — Dočasný obranný mechanismu pro stavbu lodí“ )

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/7

         Usnesení Soudního dvora ze dne 22. března 2012 — Italská republika v. Evropská komise
   (Věc C-200/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Článek 119 jednacího řádu - Státní podpory - Neslučitelnost se společným trhem - Rozhodnutí Komise - Žaloba na neplatnost - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Článek 1 písm. c) - Změna stávající podpory - Nařízení (ES) č. 794/2004 - Článek 4 odst. 1 - Dočasný obranný mechanismu pro stavbu lodí)
   2012/C 194/11
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnec, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 3. února 2011 ve věci T-3/09 (Itálie v. Komise), ve kterém Tribunál zamítl návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2010/38/ES ze dne 21. října 2008 o státní podpoře C 20/2008 (ex N 62/08), kterou Itálie zamýšlí poskytnout ve formě změny režimu podpor N 59/04 týkajícího se dočasného obranného mechanismu pro stavbu lodí (Úř. věst. 2010, L 17, s. 50)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Italská republika ponese náhradu nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 204, 9.7.2011.


title: Věc F-14/06: Žaloba podaná dne  15. února 2006  – Chevalier Carmana a další v. Soudní dvůr Evropských společenství

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/37

         Žaloba podaná dne 15. února 2006 – Chevalier Carmana a další v. Soudní dvůr Evropských společenství
   (Věc F-14/06)
   (2006/C 96/58)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Giovanna Chevalier Carmana (Paříž, Francie), Aliece Coda (Paříž, Francie), Jacqueline Doucet (Paříž, Francie), Françoise Kluss (Ollioules, Francie) (zástupci: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou a opodstatněnou, včetně námitky protiprávnosti, kterou obsahuje;

               —

               v důsledku toho zrušit důchodové pásky žalobců z března 2005 s účinkem použití opravného koeficientu na úroveň hlavního města země jejich trvalého bydliště nebo přinejmenším opravného koeficientu takové povahy, která přiměřeně odráží rozdíly v životních nákladech v místech, kde jsou žalobci nuceni hradit své náklady, a která tak odpovídá zásadě ekvivalence;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty, které žalobci uplatňují, jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatněnými v rámci věci F-128/05 Adolf a další v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. C 60 ze dne 11.3.2006, s. 56.


title: Věc C-460/14: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Johannes Evert Antonius Massar v. DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV „Řízení o předběžné otázce – Pojištění právní ochrany – Směrnice 87/344/EHS – Článek 4 odst. 1 – Svobodný výběr advokáta pojistníkem – Soudní nebo správní řízení – Pojem – Povolení, které vydá veřejný orgán zaměstnavateli za účelem ukončení pracovní smlouvy“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/13

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Johannes Evert Antonius Massar v. DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
      (Věc C-460/14) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Pojištění právní ochrany - Směrnice 87/344/EHS - Článek 4 odst. 1 - Svobodný výběr advokáta pojistníkem - Soudní nebo správní řízení - Pojem - Povolení, které vydá veřejný orgán zaměstnavateli za účelem ukončení pracovní smlouvy“)
      (2016/C 211/14)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Johannes Evert Antonius Massar

         Žalovaná: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

         Výrok

      Článek 4 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 87/344/EHS ze dne 22. června 1987 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se pojištění právní ochrany musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „správní řízení“ uvedený v tomto ustanovení zahrnuje řízení, v rámci něhož veřejný orgán povolí zaměstnavateli, aby propustil zaměstnance, který je osobou pojištěnou na krytí výloh právní ochrany.

         (1)  Úř. věst. C 448, 15.12.2014.


title: Výmaz věci T-304/99

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/38

         Výmaz věci T-304/99 (1)

   (2004/C 217/68)

      (Jednací jazyk: nizozemština)

   Usnesením ze dne 10. června 2004 rozhodl předseda druhého rozšířeného senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T-304/99, Oliehandel Kuster B.V., podporovaná Nizozemským královstvím, proti Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 63, 4.3.2000.


title: Věc C-508/09: Žaloba podaná dne 8. prosince 2009 — Evropská komise v. Italská republika

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/45

         Žaloba podaná dne 8. prosince 2009 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-508/09)
   2010/C 24/78
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Zadra a D. Recchia, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že vzhledem k tomu, že region Sardinie přijal a používá právní úpravu týkající se povolení odchylek od režimu ochrany volně žijících ptáků, která nesplňuje podmínky stanovené v článku 9 směrnice 79/409/EHS (1), Italská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 9 směrnice 79/409/EHS;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise uvádí, že právní předpisy přijaté regionem Sardinie nejsou v souladu s ustanoveními článku 9 směrnice 79/409/EHS.
   Regionální zákon č. 2 ze dne 13. února 2004, který upravuje lov formou odchylky, a nařízení 3/V z roku 2004 a 8/IV z roku 2006 přijatá na základě výše uvedeného regionálního zákona neodpovídají požadavkům článku 9 směrnice v rozsahu, v němž

               —

               je někdy vyžadováno stanovisko vědeckého orgánu, a je-li negativní, není respektováno, někdy není vyžadováno vůbec;

               —

               neobsahují dostatečné odůvodnění (pokud jde o požadavky na ochranu prostřednictvím lovu formou odchylky, zkoumané alternativy, pravděpodobně dosažené výsledky);

               —

               není v nich systém odpovídající kontroly, který umožňuje ověřit, že podmínky pro přiznání odchylky jsou dodrženy, a jednat, kdy je potřeba;

               —

               podmínky uvedené v čl. 9 odst. 2 směrnice zákon nevyžaduje, a tudíž nejsou uvedeny v opatřeních upravujících odchylky.

         Zákon č. 2 ze dne 13. února 2004 byl změněn regionálním zákonem č. 4 ze dne 11. května 2006. I přes změny zákon č. 2 ze dne 13. února 2004, jakož i nařízení č. 2225/DecA/3 ze dne 30. ledna 2009 přijaté na základě výše uvedeného zákona nesplňují požadavky článku 9 směrnice v rozsahu, v němž

               —

               zavedení konzultace vědeckého orgánu nebrání přijetí aktů upravujících odchylky, které jsou nedostatečné z hlediska odůvodnění a ospravedlnění, jakož i přijetí aktů upravujících odchylky bez stanoviska vědeckého orgánu;

               —

               změněný regionální zákon 2/2004 i nadále neupravuje, že jednotlivá opatření upravující odchylky musí obsahovat podmínky stanovené v čl. 9 odst. 2 směrnice 74/409 (nařízení 2225 je totiž z tohoto hlediska rovněž nedostatečné).

      (1)  Směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 15/01, s. 98)


title: Věc T-300/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. října 2014 – Lidl Stiftung v. OHIM – A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství FAIRGLOBE — Starší národní slovní ochranné známky GLOBO — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Absence skutečného užívání starších ochranných známek — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 — Pravidlo 22 odst. 3 a 4 nařízení (ES) č. 2868/95“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. října 2014 – Lidl Stiftung v. OHIM – A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE)
   (Věc T-300/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství FAIRGLOBE - Starší národní slovní ochranné známky GLOBO - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Absence skutečného užívání starších ochranných známek - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 - Pravidlo 22 odst. 3 a 4 nařízení (ES) č. 2868/95“)
   2014/C 409/48
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: M. Wolter a A. Berger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: A Colmeia do Minho Lda (Aldeia de Paio Pires, Portugalsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 2. dubna 2012 (věc R 1981/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi A Colmeia do Minho Lda a Lidl Stiftung & Co. KG.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 2. dubna 2012 (věc R 1981/2010-2) týkající se námitkového řízení mezi společnostmi A Colmeia do Minho Lda a Lidl Stiftung & Co. KG se zrušuje v rozsahu, v němž bylo tímto rozhodnutím shledáno, že skutečné užívání starších ochranných známek bylo právně dostačujícím způsobem prokázáno.

               2.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Lidl Stiftung & Co.

      (1)  Úř. věst. C 273, 8.9.2012.


title: Věc F-8/09: Žaloba podaná dne 9. července 2009 — Apostolov v. Komise

text:
               10.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 244/16

         Žaloba podaná dne 9. července 2009 — Apostolov v. Komise
   (Věc F-8/09)
   2009/C 244/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Svetoslav Apostolov (Saarwellingen, Německo) (zástupce: D. Schneider-Addaeh-Mensah, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí ze dne 23. října 2008, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce proti rozhodnutí vyloučit ho z otevřeného výběrového řízení EPSO/CAST27/07

      Návrhová žádání žalobce

   Žalobce navrhuje, aby Soud pro veřejnou službu:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 23. října 2008;

               —

               uložil Evropské komisi a jejím specializovaným službám, zejména Evropskému úřadu pro výběr pracovníků (EPSO), aby uznaly jako správné odpovědi dané žalobcem na otázky 9, 30 a 32 zkoušky způsobilosti ze dne 14. prosince 2007;

               —

               podpůrně, aby žalobci umožnily znovu skládat zkoušku způsobilosti;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-296/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. června 2014 Řecká republika proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 9. dubna 2014 ve věci T-150/12, Řecko v. Komise

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 13. června 2014 Řecká republika proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 9. dubna 2014 ve věci T-150/12, Řecko v. Komise
   (Věc C-296/14 P)
   2014/C 253/29
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Řecká republika (zástupci: I. Chalkias a Α. Vasilopoulou)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               vyhovět kasačnímu opravnému prostředku, z konkrétně uvedených důvodů zrušit napadený rozsudek Tribunálu Evropské unie v plném rozsahu, vyhovět žalobě podané Řeckou republikou, zrušit sporné rozhodnutí Evropské komise a uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Řecká republika ve svém kasačním opravném prostředku tvrdí, že bylo porušeno právo Evropské unie, protože Tribunál Evropské unie nesprávně vyložil a použil čl. 107 odst. 1 a 3 písm. b) SFEU pokud jde o existenci výjimečných podmínek, v nichž se řecké hospodářství nacházelo v rozhodné době.
   Konkrétněji v první části důvodu kasačního opravného prostředku napadá skutečnost, že Tribunál Evropské unie z důvodu nesprávného výkladu a použití čl. 107 odst. 1 SFEU rozhodl, že dotčená opatření představovala selektivní hospodářkou výhodu pro příjemce, která mohla narušit hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy vzhledem k výjimečným podmínkám, v nichž se řecké hospodářství nacházelo v rozhodné době, přičemž v druhé části důvodu kasačního opravného prostředku napadá skutečnost, že Tribunál Evropské unie nesprávně vyložil a použil čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU, protože omezil regulatorní rozsah tohoto ustanovení na podmínky sdělení o dočasném rámci Společenství pro opatření státní podpory bez ohledu na existenci výjimečných podmínek, v nichž se řecké hospodářství nacházelo v rozhodné době.


title: Věc T-19/16: Žaloba podaná dne 18. ledna 2016 – Advanced Drainage Systems v. OHIM (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/55

         Žaloba podaná dne 18. ledna 2016 – Advanced Drainage Systems v. OHIM (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)
   (Věc T-19/16)
   (2016/C 098/70)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Advanced Drainage Systems, Inc. (Wilmington, Spojené státy americké) (zástupce: C. Sleep, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství „THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS“ – Přihláška č. 13 405 188

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. listopadu 2015 ve věci R 1501/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a povolil pokračování v řízení o zápisu;

               —

               podpůrně vyhověl žalobě, zrušil napadené rozhodnutí a vrátil přihlášku průzkumovému oddělení.

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-456/16: Žaloba podaná dne 16. srpna 2016 – Galletas Gullón v. EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA)

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/18

         Žaloba podaná dne 16. srpna 2016 – Galletas Gullón v. EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA)
   (Věc T-456/16)
   (2016/C 383/25)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Španělsko) (zástupkyně: M. Escudero Pérez, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Hug AG (Malters, Švýcarsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „GULLON DARVIDA“ – Přihláška č. 11 705 738

      Řízení před EUIPO: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. června 2016 ve věci R 773/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a další účastnici řízení, vstoupí-li do tohoto řízení, náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-350/09: Žaloba podaná dne 4. září 2009 — ICO Satellite v. Komise

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/76

         Žaloba podaná dne 4. září 2009 — ICO Satellite v. Komise
   (Věc T-350/09)
   2009/C 267/137
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ICO Satellite Ltd. (Slough, Spojené království) (zástupce: S. Tupper, solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí č. 2009/449/ES ze dne 13. května 2009 o výběru provozovatelů celoevropských soustav poskytujících družicové pohyblivé služby (MSS) v souladu s články 230 a 231 ES;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení a přijmout veškerá další rozhodnutí, jež Soud uzná za vhodná.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise č. 2009/449/ES ze dne 13. května 2009 o výběru provozovatelů celoevropských soustav poskytujících družicové pohyblivé služby („MSS“) (1).
   Uvádí se, že napadené rozhodnutí zbavuje žalobkyni vlastnických práv, kterých legitimně nabyla podle mezinárodního práva. Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí je protiprávní, protože Komise:

               a)

               diskriminovala žalobkyni tím, že do rozhodovacího procesu zapojila bývalého předsedu Inmarsat Ventures Limited Council („Inmarsat“), čímž porušila zásadní procesní náležitosti a zásadu rovného zacházení a

               b)

               jednala nepřiměřeně, tím, že místo žalobkyně vybrala Inmarsat and Solaris Mobile, přestože údajně je žalobkyně objektivně lépe schopna poskytovat MSS.
               Podle žalobkyně jednala žalovaná přijetím napadeného rozhodnutí nepřiměřeně, způsobem, který je diskriminující a odporuje legitimním očekáváním žalobkyně. Žalobkyně dále uvádí, že napadené rozhodnutí představuje rovněž porušení jejího práva na pokojné užívání vlastnictví, jež je chráněno článkem 1 protokolu č. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv („EÚLP“), jakož i jejího práva užívat občanských práv, včetně práv majetkových, a práva na spravedlivé a veřejné projednání její záležitosti zaručené článkem 6 EÚLP.

      (1)  2009/449/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 13. května 2009 o výběru provozovatelů celoevropských soustav poskytujících družicové pohyblivé služby (MSS) [oznámeno pod číslem K(2009) 3746] (Úř. věst. 2009 L 149, s. 65).


title: Věc T-504/10: Usnesení Tribunálu ze dne 10. července 2012 — Prima TV v. Komise

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. července 2012 — Prima TV v. Komise
   (Věc T-504/10) (1)

   2012/C 273/40
   Jednací jazyk: italština
   Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


title: Věc C-452/10 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. června 2012 — BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Státní podpora — Režim úpravy daňových hodnot aktiv — Bankovní sektor — Zdanění zisků — Náhradní daň — Selektivita“ )

text:
               18.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 250/2

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. června 2012 — BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) v. Evropská komise
   (Věc C-452/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpora - Režim úpravy daňových hodnot aktiv - Bankovní sektor - Zdanění zisků - Náhradní daň - Selektivita)
   2012/C 250/03
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (zástupci: R. Silvestri, G. Escalar a M. Todino, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci a D. Grespan, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) ze dne 1. července 2010, BNP Paribas a BNL v. Komise (T 335/08), kterým Tribunál zamítl návrh na zrušení rozhodnutí Komise č. 2008/711/ES ze dne 11. března 2008 o státní podpoře C 15/07 (ex NN 20/07) poskytnuté Itálií a týkající se daňové pobídky ve prospěch některých úvěrových ústavů, u nichž byla provedena restrukturalizace (Úř. věst. L 237, s. 70).

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 1. července 2010, BNP Paribas a BNL v. Komise (T-335/08) se zrušuje v rozsahu, v němž porušil čl. 107 odst. 1 SFEU.

               2)

               Žaloba BNP Paribas a Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) se zamítá.

               3)

               BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) a Evropská komise ponesou každá vlastní náklady řízení.

               4)

               BNP Paribas a Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených u Tribunálu Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc T-567/12: Žaloba podaná dne 21. prosince 2012 — Kaatsu International v. OHIM (KAATSU)

text:
               2.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/23

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2012 — Kaatsu International v. OHIM (KAATSU)
   (Věc T-567/12)
   2013/C 63/46
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kaatsu International Co. Ltd (Morningside Drive, Spojené státy) (zástupce: M. Edenborough, QC)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí odvolacího senátu;

               —

               uložil žalovanému, aby žalobkyni uhradil její náklady vzniklé v souvislosti s tímto řízením.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „KAATSU“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 10, 16, 28, 41 a 44 — přihláška ochranné známky Společenství č. 10 179 547

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-500/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 23. září 2011 — Fruition Po Limited v. Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 23. září 2011 — Fruition Po Limited v. Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health
   (Věc C-500/11)
   2011/C 370/28
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Fruition Po Limited

      Žalovaný: Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

      Předběžné otázky

               1)

               Za okolností, kdy

                           a)

                           členský stát posuzuje uznání subjektu jako organizace producentů podle článku 11 nařízení Rady č. 2200/96 (1);

                           b)

                           dotčený subjekt má cíle a stanovy splňující požadavky článku 11;

                           c)

                           producenti, kteří jsou členy subjektu, jsou příjemci všech služeb, které jim mají být poskytovány organizací producentů podle článku 11; a

                           d)

                           subjekt pověřil určité smluvní strany poskytováním podstatné části takových služeb,

                     má se článek 11 vykládat v souladu se zásadou právní jistoty tak, že vyžaduje, aby měl dotčený subjekt určitý stupeň kontroly nad uvedenými smluvními stranami?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, jaký stupeň kontroly je požadován při správném výkladu článku 11?

               3)

               Zejména disponuje subjekt potřebným stupněm kontroly případně požadovaným podle článku 11 za okolností, kdy

                           a)

                           smluvními stranami jsou:

                                       1)

                                       společnost, ve které 93 % podílů drží členové subjektu; a

                                       2)

                                       společnost, ve které 50 % podílů drží první společnost a jejíž stanovy nebo společenská smlouva stanoví, že rozhodnutí přijímaná společností se přijímají jednomyslně;

                           b)

                           žádná ze společností nepodléhá smluvnímu závazku plnit pokyny subjektu, které jí udělil, pokud jde o předmětné činnosti; ale

                           c)

                           v důsledku struktury podílů popsané výše jednaly subjekt a smluvní strany na základě konsenzu?

               4)

               Je pro zodpovězení výše uvedených otázek relevantní, že:

                           a)

                           článek 6 odst. 2 nařízení Komise č. 1432/03 (2), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady č. 2200/96, pokud jde o podmínky uznání organizací producentů a předběžného uznání seskupení producentů, v rozhodné době výslovně stanovil, že „členské státy stanoví podmínky,“ za kterých může organizace producentů svěřit plnění svých úkolů třetím stranám;

                           b)

                           členský stát uvedený v první otázce v rozhodné době takové podmínky nestanovil?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (Úř. věst. L 297, s. 1; Zvl. vyd. 03/20, s. 55).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1432/2003 ze dne 11. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o podmínky uznání organizací producentů a předběžného uznání seskupení producentů (Úř. věst. L 203, s. 18; Zvl. vyd. 03/39, s. 424).


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. března 2005 ve věci C-294/02: Komise Evropských společenství proti AMI Semiconductor Belgium BVBA a dalším („Rozhodčí doložka — Určení Soudu prvního stupně — Pravomoc Soudního dvora — Účastníci řízení v likvidaci — Procesní způsobilost — Nařízení (ES) č. 1346/2000 — Úpadkové řízení — Navrácení záloh — Vrácení na základě smluvního ustanovení — Solidární odpovědnost — Vydání bezdůvodného obohacení“)

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 17. března 2005
   ve věci C-294/02: Komise Evropských společenství proti AMI Semiconductor Belgium BVBA a dalším (1)

   („Rozhodčí doložka - Určení Soudu prvního stupně - Pravomoc Soudního dvora - Účastníci řízení v likvidaci - Procesní způsobilost - Nařízení (ES) č. 1346/2000 - Úpadkové řízení - Navrácení záloh - Vrácení na základě smluvního ustanovení - Solidární odpovědnost - Vydání bezdůvodného obohacení“)
   (2005/C 143/03)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-294/02, jejímž předmětem je žaloba na základě článku 238 ES, podaná dne 12. srpna 2002, Komise Evropských společenství (zmocněnec: G. Wilms, ve spolupráci s R. Karpensteinem) proti AMI Semiconductor Belgium BVBA, původně Alcatel Microelectronics NV, se sídlem v Audenarde (Belgie), (advokáti: M. Hallweger a R. Lutz), A-Consult EDV-Beratungsgesellschaft mbH (v likvidaci), se sídlem ve Vídni (Rakousko), (advokát: E. Roehlich), Intracom SA Hellenic Telecommunications & Electronic Industry, se sídlem v Aténách (Řecko), (advokáti: M. Lienemeyer, U. Zinsmeister a D. Waelbroeck), ISION Sales + Services GmbH & Co. KG (v likvidaci), se sídlem v Hamburku (Německo), (advokáti: H. Fialski a T. Delhey), Euram-Kamino GmbH, se sídlem v Hallbergmoos (Německo), (advokáti: M. Hallweger a R. Lutz), HSH Nordbank AG, původně Landesbank Kiel Girozentrale, se sídlem v Kielu (Německo), (zmocněnci: B. Treibmann a E. Meincke), InterTeam GmbH (v likvidaci), se sídlem v Itzehoe (Německo), (advokáti: M. Hallweger a R. Lutz), Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, S. von Bahr a K. Schiemann (zpravodaj), soudci, generální advokátka: J. Kokott; vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 17. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Vzájemný návrh Intracom SA Hellenic Telecommunications & Electronic Industry se zamítá.

               3.

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 289, 23.11.2002


title: Věc C-544/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Německo) dne 24. října 2011 — Helga Petersen, Peter Petersen v. Finanzamt Ludwigshafen

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/31

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Německo) dne 24. října 2011 — Helga Petersen, Peter Petersen v. Finanzamt Ludwigshafen
      (Věc C-544/11)
      (2012/C 25/57)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Rheinland-Pfalz

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Helga Petersen, Peter Petersen

         Žalovaný: Finanzamt Ludwigshafen

         Předběžné otázky

      Je právní úprava, která váže osvobození příjmů daňového poplatníka v tuzemsku ze závislé činnosti od daně na podmínku, že zaměstnavatel má své sídlo v tuzemsku, avšak nestanoví takové osvobození od daně v případě, že zaměstnavatel má své sídlo v jiném členském státě Evropské unie, slučitelná s článkem 49 Smlouvy o založení Evropského společenství (ve znění Niceské smlouvy podepsané dne 26. února 2001; nyní článek 56 Smlouvy o fungování Evropské unie)?


title: Věc T-154/05: Žaloba podaná dne 15. dubna 2005 Carmela Lo Giudice proti Komisi Evropských společenství

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/25

         Žaloba podaná dne 15. dubna 2005 Carmela Lo Giudice proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-154/05)
   (2005/C 155/50)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 15. dubna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Carmela Lo Giudice, s bydlištěm v Strambeek Bever (Belgie), zastoupenou Gillesem Bounéouem a Frédéricem Frabettim, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil výslovné zamítavé rozhodnutí ze dne 18. ledna 2005, č. 05/399,

               2.

               pokud je to potřebné, zrušil implicitní zamítavé rozhodnutí ohledně žádosti žalobkyně o podporu ze dne 28. listopadu 2003, zrušil implicitní zamítavé rozhodnutí ohledně žádosti žalobkyně o podporu ze dne 23. prosince 2003,

               3.

               určil, že žalobkyně se stala v rámci své činnosti obětí mobbingu;

               4.

               uložil Komisi zaplatit žalobkyni částku 100 000 euro (stotisíc euro) jako náhradu nemajetkové újmy, přičemž je vyhrazeno její zvýšení nebo ohodnocení spojené s mobbingem, neboť budoucnost žalobkyně je zcela nejistá a její zdraví bylo silně narušeno,

               5.

               vyhradil všechny právní povinnosti, zejména právo požadovat oznámení o výslechu svědků, uvedených v závěrečné zprávě IDOC ze dne 7. ledna 2005,

               6.

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, úřednice Komise, podala u svých nadřízených dvě žádosti o podporu datované 23. prosince 2003 a 28. listopadu 2004 a uvedla, že se stala obětí mobbingu ve své pracovní jednotce. Svou žalobou napadá zamítnutí svých žádostí jakož i stížnosti, kterou následně podala.
   Na podporu své žaloby tvrdí žalobkyně, že vzhledem k počtu úkolů, které jí byly přiděleny jejím nadřízeným, jakož i e-mailům, které jí tento zaslal, je zjevné, že utrpěla skutečný mobbing. Napadená rozhodnutí tedy porušují článek 12 služebního řádu.
   Zamítnutí jejích žádostí o podporu podle ní porušuje článek 24 služebního řádu, jakož i návrh p. Kinnocka ze dne 15. října 2003, jehož předmětem je politika v oblasti mobbingu. Žalobkyně dále uplatňuje neexistenci odůvodnění rozhodnutí ze dne 18. ledna 2005, porušení zásady zákazu svévolného řízení, zneužití pravomoci, porušení zásady legitimního očekávání jakož i pravidla „patere legem quam ipse fecisti“ a porušení povinnosti zohlednění zájmů úředníků.


title: Věc T-508/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2013 — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat v. OHIM OHIM — von Eicken (SEBA TRADITION) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství SEBA TRADITION — Starší národní obrazová ochranná známka JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               29.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 189/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2013 — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat v. OHIM OHIM — von Eicken (SEBA TRADITION)
   (Věc T-508/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství SEBA TRADITION - Starší národní obrazová ochranná známka JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 189/33
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ (Maltepe, Turecko) (zástupce: H. Wilde, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Joh. Wilh. von Eicken GmbH (Lübeck, Německo) (zástupci: C. Rohnke a F. Thiering, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. srpna 2010 (věc R 559/2009-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Joh. Wilh. von Eicken GmbH a Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


title: Věc C-254/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 3. května 2016 – Glencore Grain Hungary Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 3. května 2016 – Glencore Grain Hungary Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Věc C-254/16)
   (2016/C 296/24)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Glencore Grain Hungary Kft.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat článek 183 směrnice 2006/112 (1) v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že se lhůta pro vrácení nadměrného odpočtu DPH prodlužuje do dne předání protokolu z kontroly v případě, že v rámci řízení o daňové kontrole, které bylo zahájeno do třiceti dnů od doručení žádosti o vrácení nadměrného odpočtu, byla osobě povinné k dani uložena pokuta za nesplnění povinnosti?

               2)

               Brání článek 183 směrnice o DPH s ohledem na zásady daňové neutrality a proporcionality vnitrostátní právní úpravě, která v případě prodlení s poskytnutím částky vylučuje zaplacení úroků z prodlení, je-li osobě povinné k dani uložena v rámci kontroly související s poskytnutím této částky sankce za nesplnění povinnosti poskytnout součinnost, jestliže při kontrole, která trvala několik let, docházelo k průtahům, které nelze z podstatné části přičítat osobě povinné k dani?

               3)

               Je třeba článek 183 směrnice 2006/112 a zásadu efektivity vykládat tak, že žádost o zaplacení úroků souvisejících s daněmi, které jsou zadržovány nebo nejsou poskytnuty v rozporu s unijním právem, je subjektivním právem, které vyplývá přímo ze samotného unijního práva, takže prokázání toho, že došlo k porušení unijního práva a že nebyla vrácena daň, postačuje k uplatnění nároku na úroky před soudem a jinými orgány členských států?

               4)

               Pokud by měl předkládající soud s ohledem na odpovědi na předchozí otázky dospět ve sporu v původním řízení k závěru, že vnitrostátní právní úprava členského státu je v rozporu s článkem 183 směrnice o DPH, jednal by v souladu s unijním právem, pokud by shledal, že odmítnutí přiznat úroky z prodlení v rozhodnutích orgánů členských států je v rozporu s článkem 183 směrnice o DPH?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc T-738/16: Žaloba podaná dne 25. října 2016 – La Quadrature du Net a další v. Komise

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/39

         Žaloba podaná dne 25. října 2016 – La Quadrature du Net a další v. Komise
   (Věc T-738/16)
   (2017/C 006/49)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: La Quadrature du Net (Paříž, Francie), French Data Network (Amiens), Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifs (Fédération FDN) (Amiens) (zástupce: H. Roy, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil, že prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/1250 ze dne 12. července 2016 je v rozporu s články 7, 8 a 47 Listiny základních práv Evropské unie;

               —

               zrušil toto rozhodnutí.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) z důvodu rozšířené povahy sběru povoleného právní úpravou Spojených států. V prováděcím rozhodnutí Komise (EU) 2016/1250 ze dne 12. července 2016 podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o odpovídající úrovni ochrany poskytované štítem EU–USA na ochranu soukromí (dále jen „napadené rozhodnutí“) došlo k takovému porušení, když nebyl vyvozen závěr, že právní úprava Spojených států zasahuje zejména do podstaty základního práva na respektování soukromého života, jež zaručuje článek 7 Listiny.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení Listiny v rozsahu, v němž bylo v napadeném rozhodnutí nesprávně konstatováno, že štít EU–USA na ochranu soukromí poskytuje úroveň ochrany základních práv, která je v zásadě rovnocenná úrovni ochrany zaručené v Unii, a to navzdory tomu, že využití povolená právní úpravou Spojených států nejsou omezena na to, co je naprosto nezbytné.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení Listiny v rozsahu, v němž v napadeném rozhodnutí nebylo zohledněno, že právní úprava Spojených států nestanoví účinný prostředek nápravy, a navzdory tomuto opomenutí v něm bylo rozhodnuto o rovnocennosti výše uvedené ochrany.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází porušení Listiny, jelikož v napadeném rozhodnutí bylo zjevně nesprávně rozhodnuto, že štít EU–USA na ochranu soukromí zajistí ochranu rovnocennou ochraně zaručené v Unii, a to navzdory neexistenci ustanovení o nezávislém dohledu v právní úpravě Spojených států.


title: Věc T-305/16: Žaloba podaná dne 14. června 2016 – Lidl Stiftung v. EUIPO – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/26

         Žaloba podaná dne 14. června 2016 – Lidl Stiftung v. EUIPO – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)
   (Věc T-305/16)
   (2016/C 287/32)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: M. Kefferpütz a A. Berger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Primark Holdings (Dublin, Irsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „LOVE TO LOUNGE“ – Ochranná známka Evropské unie č. 8 500 548

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. března 2016, ve věci R 489/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a prohlásil ochrannou známku Evropské unie č. 8 500 548 za neplatnou;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení;

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu nákladů řízení před EUIPO.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článků 75 a 76 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-606/11: Usnesení Tribunálu (šestého senátu) ze dne 3. července 2012 — Woodman Labs v. OHIM — 2 Mas 2 Publicidad Integral (HERO) ( „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/10

         Usnesení Tribunálu (šestého senátu) ze dne 3. července 2012 — Woodman Labs v. OHIM — 2 Mas 2 Publicidad Integral (HERO)
   (Věc T-606/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 273/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Woodman Labs, Inc. (Sausalito, Spojené státy) (zástupce: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: 2 Mas 2 Publicidad Integral, SL (Vitoria-Gasteiz, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. září 2011 (věc R 876/2010-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi 2 Mas 2 Publicidad Integral, SL a Woodman Labs, Inc.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 4.2.2012.


title: Věc F-72/06: Žaloba podaná dne 30. června 2006 – Verheyden v. Komise

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/37

         Žaloba podaná dne 30. června 2006 – Verheyden v. Komise
   (Věc F-72/06)
   (2006/C 190/69)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luc Verheyden (Angera, Itálie) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               nařídit předložení spisu týkajícího se žalobce a zapečetěného Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF), stejně jako veškerých poznatků a dokumentů, které OLAF proti němu shromáždil;

               —

               nařídit předložení pověření inspektorů OLAF;

               —

               nařídit předložení veškerých zpráv OLAF týkajících se vyšetřování, ať byly předány italským soudním orgánům, či nikoliv, a to včetně závěrečné zprávy o vnitřním vyšetřování;

               —

               zrušit vyšetřování vedené proti žalobci;

               —

               zrušit sdělení OLAF obsahující oznámení o vyšetřování a informaci italských soudních orgánů, stejně jako předání zpráv o vyšetřování italským soudním orgánům;

               —

               zrušit průběžné a závěrečné vyšetřovací zprávy;

               —

               zrušit implicitní rozhodnutí o zamítnutí žádosti a stížnosti žalobce;

               —

               zrušil jakýkoliv akt následující po rozhodnutích, která byla přijata po podání této žaloby, nebo jakýkoliv akt, který se k nim vztahuje;

               —

               uložit žalované úhradu náhrady škody určenou ex aequo et bono na 30 000 eur, s výhradou zvýšení nebo snížení v průběhu řízení;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobce, vedle toho, že uplatňuje žalobní důvody velmi podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci F-5/05 (1) a že uplatňuje stejné námitky protiprávnosti jako v uvedené věci, rovněž tvrdí, že nařízení Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců (2), je protiprávní, v části, ve které zavádí článek 1 přílohy IX služebního řádu.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005 (věc původně zapsaná u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-22/05 a předaná Soudu pro veřejnou službu Evropské unie nařízením ze dne 15.12.2005)

      (2)  Úř. věst. L 124, 27.4.2004, s. 1; Zvl. vyd. 01/02, s. 130.


title: Věc T-336/11: Žaloba podaná dne 24. června 2011 — Italiana Calzature v. OHIM — Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN)

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/38

         Žaloba podaná dne 24. června 2011 — Italiana Calzature v. OHIM — Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN)
   (Věc T-336/11)
   2011/C 252/85
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Società Italiana Calzature SpA (Milán, Itálie) (zástupci: A. Rapisardi a C. Ginevra, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Vicini SpA (San Mauro Pascoli, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu R 0634/2010-2 ze dne 8. dubna 2011 a v důsledku toho potvrdil rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 5. března 2010 ve věci č. 1350711;

               —

               uložil OHIM náhradu všech nákladů řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: VICINI S.p.A.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka se slovním prvkem „GIUSEPPE“ (přihláška č. 6 513 386) pro výrobky zařazené do tříd 18 a 25

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství „ZANOTTI“ (č. 244 277) pro zboží zařazené do třídy 25 a italská obrazová ochranná známka se slovním prvkem „Zanotti“ pro zboží zařazené do tříd 18 a 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: námitce bylo částečně vyhověno

      Rozhodnutí odvolacího senátu: odvolání bylo zamítnuto v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávný výklad a použití čl. 8 odst. 2 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství


title: Věc C-141/10: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 19. dubna 2012 — Evropská komise v. Belgické království ( „Nesplnění povinnosti státem — Články 39 ES až 42 ES — Volný pohyb osob — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Odmítnutí placení určitých dávek — Pracovníci zaměstnaní na ropných těžebních zařízeních v Nizozemsku — Přípustnost žaloby“ )

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/2

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 19. dubna 2012 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-141/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Články 39 ES až 42 ES - Volný pohyb osob - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Odmítnutí placení určitých dávek - Pracovníci zaměstnaní na ropných těžebních zařízeních v Nizozemsku - Přípustnost žaloby)
   2012/C 165/03
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: V. Kreuschitz a M. van Beek, zmocněnci)

      Žalovaný: Belgické království (zástupkyně: C. M. Wissels, zmocněnkyně)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes a E. Silveira, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 3 odst. 1, čl. 13 odst. 2 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35) a článků 45 až 48 SFEU — Odmítnutí placení určitých dávek pracovníkům z členských států Evropské unie zaměstnaným na ropných těžebních zařízeních v Nizozemsku

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Portugalská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc C-436/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. ledna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht — Německo) — Attila Belkiran v. Oberbürgermeister der Stadt Krefeld, vedlejší účastník řízení: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/24

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. ledna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht — Německo) — Attila Belkiran v. Oberbürgermeister der Stadt Krefeld, vedlejší účastník řízení: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Věc C-436/09) (1)

   2012/C 73/42
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 24, 30.1.2010.


title: Věc T-342/14 P: Usnesení Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – CR v. Parlament a Rada „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Odměňování — Rodinné přídavky — Příspěvek na vyživované dítě — Vracení přeplatků — Námitka protiprávnosti čl. 85 odst. 2 služebního řádu — Právní jistota — Proporcionalita — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/21

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – CR v. Parlament a Rada
   (Věc T-342/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Odměňování - Rodinné přídavky - Příspěvek na vyživované dítě - Vracení přeplatků - Námitka protiprávnosti čl. 85 odst. 2 služebního řádu - Právní jistota - Proporcionalita - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   (2015/C 056/30)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: CR (Malling, Francie) (zástupce: A. Salerno, advokát)

      Další účastníci řízení: Evropský parlament (zástupci: V. Montebello-Demogeot a E. Taneva, zmocněnci) a Rada Evropské unie (zástupci: původně M. Bauer a A. Bisch, poté M. Bauer a E. Rebasti, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 12. března 2014, CR v. Parlament (F-128/12, Sb. VS, EU:F:2014:38), znějící na zrušení uvedeného rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               CR ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem v rámci tohoto řízení.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 7.7.2014.


title: Věc F-83/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. června 2012 — Cristina v. Komise ( „Veřejná služby — Všeobecné výběrové řízení — Rozhodnutí výběrové komise výběrového řízení o nepřipuštění k účasti na hodnotících zkouškách — Procesní prostředky — Žaloba podaná dříve, než bylo rozhodnuto o administrativní stížnosti — Přípustnost — Specifické podmínky účasti ve výběrovém řízení — Odborná praxe související s náplní práce“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/40

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. června 2012 — Cristina v. Komise
   (Věc F-83/11) (1)

   (Veřejná služby - Všeobecné výběrové řízení - Rozhodnutí výběrové komise výběrového řízení o nepřipuštění k účasti na hodnotících zkouškách - Procesní prostředky - Žaloba podaná dříve, než bylo rozhodnuto o administrativní stížnosti - Přípustnost - Specifické podmínky účasti ve výběrovém řízení - Odborná praxe související s náplní práce)
   2012/C 287/74
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Alma Yael Cristina (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí předsedy výběrové komise výběrového řízení EPSO/AST/112/10 — Asistenti (AST 3) nepřipustit žalobkyni k hodnotícím zkouškám.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Alma Yael Cristina ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 340, 19.11.2011, s. 41.


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci C-528/11 ( Úř. věst. C 370 ze dne 17.12.2011 )

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/32

         Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci C-528/11
   (
         Úřední věstník Evropské unie C 370 ze dne 17. prosince 2011
      )
   2012/C 133/64
   Sdělení v Úředním věstníku ve věci C-528/11, Halaf, se nahrazuje následujícím zněním:

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen Sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 18. října 2011 — Zuheyr Freyeh Halaf v. Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet
      (Věc C-528/11)
      2012/C 133/64
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Administrativen Sad Sofia-grad

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Zuheyr Freyeh Halaf

         Žalovaná: Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je třeba čl. 3 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (1) vykládat v tom smyslu, že připouští, aby členský stát převzal povinnost provést posouzení žádosti o azyl, pokud u žadatele o azyl neexistují osobní okolnosti, které odůvodňují použití humanitárního ustanovení podle článku 15 tohoto nařízení, a pokud členský stát příslušný podle čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení, neodpověděl na žádost o přijetí žadatele zpět podle čl. 20 odst. 1 uvedeného nařízení, přičemž toto nařízení neobsahuje žádné ustanovení o dodržení zásady solidarity podle článku 80 SFEU?

                  2.

                  Jaký obsah má právo na azyl podle článku 18 Listiny základních práv Evropské unie ve spojení s článkem 53 Listiny, jakož i ve spojení s definicí podle čl. 2 písm. c) a dvanáctého bodu odůvodnění nařízení č. 343/2003?

                  3.

                  Je třeba čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 343/2003 ve spojení s povinností podle čl. 78 odst. 1 SFEU týkající se dodržení nástrojů mezinárodního práva v oblasti azylu vykládat v tom smyslu, že členské státy musí v řízení o určení členského státu příslušného podle nařízení č. 343/2003 požádat Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) o stanovisko, pokud ve spisech tohoto úřadu jsou uvedeny skutečnosti a závěry, podle nichž členský stát příslušný podle čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení porušil unijní právní předpisy v oblasti azylu?

            V případě, že tato otázka bude zodpovězena kladně, může být zodpovězena i následující otázka:
      Pokud nebyl Úřad UNHCR o takové stanovisko požádán, je tím závažně porušeno řízení o určení členského státu příslušného podle článku 3 nařízení č. 343/2003 a je tím porušeno právo na řádnou správu a právo na účinnou právní ochranu podle článku 41 a 47 Listiny základních práv Evropské unie, a sice rovněž s ohledem na článek 21 směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka (2), který přiznává tomuto úřadu právo poskytnout při posouzení jednotlivých žádostí stanovisko?

      (1)  Úř. věst. L 50, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 326, s. 13.


title: Věc C-251/17: Žaloba podaná dne 12. května 2017 – Evropská komise v. Italská republika

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/16

         Žaloba podaná dne 12. května 2017 – Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-251/17)
   (2017/C 221/20)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Manhaeve a L. Cimaglia, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Komise navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               určil, že Italská republika tím, že nepřijala všechna opatření nezbytná pro výkon rozsudku vydaného Soudním dvorem dne 19. července 2012 ve věci C-565/10, Komise v. Itálie, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU;

               —

               uložil Italské republice platbu penále ve výši 346 699,21 eur, případně sníženého použitím navrhované metody postupného snížení, za každý den prodlení s výkonem rozsudku vydaného ve věci C-565/10, ode dne vyhlášení rozsudku v této věci až do dne výkonu rozsudku vydaného ve věci C-565/10;

               —

               uložil Italské republice platbu denní paušální částky ve výši 39 113,80 eur, v minimální celkové výši 62 699 421,40 de dne vyhlášení rozsudku ve věci C-565/10 a až do dne, kdy bude rozhodnuto v této věci nebo až do dne výkonu rozsudku vydaného ve věci C-565/10;

               —

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou vytýká Komise Italské republice, že nevykonala rozsudek vydaný Soudním dvorem dne 19. července 2012, pokud jde o 80 italských aglomerací, včetně těch, kterých se týká tento rozsudek.
   V tomto ohledu Italská republika uznala, že nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 3 směrnice Rady ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (1), pokud jde o 35 aglomerací. Uznala dále, že nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 4 a 10 této směrnice, pokud jde o 70 aglomerací.
   Komise z toho vyvozuje, že Italská republika nepřijala všechna opatření nezbytná pro plný výkon rozsudku ze dne 19. července 2012.

      (1)  Úř. věst. L 135, 30.5. 1991, s. 40


title: Věc C-140/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België (Belgie) dne 17. března 2010 — Greenstar-Kanzi Europe NV v. 1) Jean Hustin, a 2) Jo Goossens

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België (Belgie) dne 17. března 2010 — Greenstar-Kanzi Europe NV v. 1) Jean Hustin, a 2) Jo Goossens
      (Věc C-140/10)
      (2010/C 161/27)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hof van Cassatie van België

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Greenstar-Kanzi Europe NV

         Odpůrci: Jean Hustin, Jo Goossens

         Předběžné otázky

                  1)

                  Má být článek 94 nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství (1), ve znění nařízení Rady (ES) č. 873/2004 ze dne 29. dubna 2004 (2), ve spojení s čl. 11 odst. 1, čl. 13 odst. 1 až 3, články 16, 27 a článkem 104 uvedeného nařízení č. 2100/94 vykládán v tom smyslu, že držitel nebo oprávněný uživatel mohou podat žalobu týkající se protiprávního jednání proti tomu, kdo provádí úkony ve vztahu k materiálu, který mu byl prodán nebo na něj převeden nabyvatelem licence, pokud nebyla dodržena omezení sjednaná podle licenční smlouvy mezi ním a držitelem odrůdového práva Společenství pro případ prodeje tohoto materiálu?

                  2)

                  Jestliže bude otázka 1 zodpovězena kladně, je pro přezkum tohoto porušení významné, zda ten, kdo provádí výše uvedené úkony, znal omezení uložená v dotčené licenční smlouvě, nebo se o něm předpokládá, že je znal?

         (1)  Úř. věst. L 227, s. 1; Zvl. vyd. 03/16, s. 390.

         (2)  Úř. věst. L 162, s. 38; Zvl. vyd. 03/45, s. 178.


title: Věc C-42/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte costituzionale (Itálie) dne 26. ledna 2017 – M.A.S., M.B.

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte costituzionale (Itálie) dne 26. ledna 2017 – M.A.S., M.B.
   (Věc C-42/17)
   (2017/C 195/14)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte costituzionale

      Účastníci původních řízení

   M.A.S., M.B.

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 325 odst. 1 a 2 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládat v tom smyslu, že trestnímu soudu ukládá povinnost nepoužít vnitrostátní právní předpisy o promlčení, které ve značném počtu případů brání potírání závažných podvodů ohrožujících finanční zájmy Unie, nebo které stanoví kratší promlčecí lhůty pro podvody ohrožující finanční zájmy Unie, než jsou promlčecí lhůty stanovené pro podvody ohrožující finanční zájmy státu, i v případě, že toto nepoužití nemá dostatečně určitý právní základ?

               2)

               Je třeba čl. 325 odst. 1 a 2 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládat v tom smyslu, že trestnímu soudu ukládá povinnost nepoužít vnitrostátní právní předpisy o promlčení, které ve značném počtu případů brání potírání závažných podvodů ohrožujících finanční zájmy Unie, nebo které stanoví kratší promlčecí lhůty pro podvody ohrožující finanční zájmy Unie, než jsou promlčecí lhůty stanovené pro podvody ohrožující finanční zájmy státu, i v případě, že promlčení je v právním řádu členského státu součástí trestního práva hmotného a podléhá zásadě zákonnosti?

               3)

               Je třeba rozsudek velkého senátu Soudního dvora Evropské unie ze dne 8. září 2015 ve věci Taricco, C-105/14, vykládat v tom smyslu, že trestnímu soudu ukládá povinnost nepoužít vnitrostátní právní předpisy o promlčení, které ve značném počtu případů brání potírání závažných podvodů ohrožujících finanční zájmy Evropské unie, nebo které stanoví kratší promlčecí lhůty pro podvody ohrožující finanční zájmy Evropské unie, než jsou promlčecí lhůty stanovené pro podvody ohrožující finanční zájmy státu, i v případě, že je toto nepoužití v rozporu s nejvyššími zásadami ústavního pořádku členského státu nebo s nezadatelnými osobními právy uznanými Ústavou daného členského státu?


title: Výmaz věci C-474/04

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/34

         Výmaz věci C-474/04 (1)

   (2005/C 182/64)

      (Jednací jazyk: řečtina)

   Usnesením ze dne 9. března 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-474/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice.

      (1)  Úř. věst. C 314, 18.12.2004.