title: Věc T-249/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. března 2009 – Interpipe Niko Tube a Interpipe NTRP v. Rada ( Dumping — Dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli, pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny — Výpočet běžné hodnoty — Spolupráce výrobního odvětví Společenství — Úprava — Funkce obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za úplatu formou provize — Jediná hospodářská entita — Zjevně nesprávné posouzení — Nabídka závazku — Právo na obhajobu — Povinnost uvést odůvodnění )

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/25

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. března 2009 – Interpipe Niko Tube a Interpipe NTRP v. Rada
   (Věc T-249/06) (1)

   („Dumping - Dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli, pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny - Výpočet běžné hodnoty - Spolupráce výrobního odvětví Společenství - Úprava - Funkce obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za úplatu formou provize - Jediná hospodářská entita - Zjevně nesprávné posouzení - Nabídka závazku - Právo na obhajobu - Povinnost uvést odůvodnění“)
   2009/C 90/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), dříve Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT (Nikopol, Ukrajina) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), dříve Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT (Dnipropetrovsk, Ukrajina) (zástupci: původně H.-G. Kamann a P. Vander Schueren, poté P. Vander Schueren, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, zmocněnec, ve spolupráci s G. Berrischem, advokátem)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Komise Evropských společenství (zástupci: původně H. van Vliet a T. Scharf, poté H. van Vliet a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Rady (ES) č. 954/2006 ze dne 27. června 2006, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli, pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny, kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 2320/97 a (ES) č. 348/2000, kterým se ukončuje prozatímní přezkum a přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových cel z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, pocházejících mimo jiné z Ruska a Rumunska, a kterým se ukončují prozatímní přezkumy antidumpingových cel z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, pocházejících mimo jiné z Ruska, Rumunska, Chorvatska a Ukrajiny (Úř. věst. L 175, s. 4).

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 nařízení Rady (ES) č. 954/2006 ze dne 27. června 2006, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli, pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny, kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 2320/97 a (ES) č. 348/2000, kterým se ukončuje prozatímní přezkum a přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových cel z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, pocházejících mimo jiné z Ruska a Rumunska, a kterým se ukončují prozatímní přezkumy antidumpingových cel z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, pocházejících mimo jiné z Ruska, Rumunska, Chorvatska a Ukrajiny, se zrušuje v rozsahu, v němž antidumpingové clo stanovené na vývozy výrobků vyrobených společnostmi Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) do Společenství přesahuje clo, které by bylo použito, kdyby nebyla provedena úprava vývozní ceny z důvodu provize, když prodeje byly uskutečněny prostřednictvím obchodníka ve spojení, Sepco SA.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Rada ponese vlastní náklady řízení a čtvrtinu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi. Komise ponese vlastí náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006.


title: Věc C-462/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2013 – Evropská komise v. Maďarsko

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2013 – Evropská komise v. Maďarsko
   (Věc C-462/12) (1)

   2014/C 102/38
   Jednací jazyk: maďarština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 379, 8.12.2012.


title: Věc T-185/13: Žaloba podaná dne 26. března 2013 — Continental Wind Partners v. OHIM — Continental Reifen Deutschland (CONTINENTAL WIND PARTNERS)

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/47

         Žaloba podaná dne 26. března 2013 — Continental Wind Partners v. OHIM — Continental Reifen Deutschland (CONTINENTAL WIND PARTNERS)
   (Věc T-185/13)
   2013/C 156/88
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Continental Wind Partners LLC (Wilmington, Spojené státy americké) (zástupce: O. Bischof, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Continental Reifen Deutschland GmbH (Hannover, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 10. ledna 2013 ve věci R 2204/2011-2

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní prvky „CONTINENTAL WIND PARTNERS“ pro výrobky a služby ve třídách 7, 9, 11, 35, 36, 37, 39 a 40 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8 445 561

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Continental Reifen Deutschland GmbH

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní zápis s označením pro EU obrazové ochranné známky, která obsahuje slovní prvek „Continental“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám bylo částečně vyhověno.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-35/11: Usnesení Tribunálu ze dne 16. září 2014 – Kyocera Mita Europe v. Komise „Žaloba na neplatnost — Celní unie — Společný celní sazebník — Celní a statistická nomenklatura — Zařazení v kombinované nomenklatuře — Podpoložky sazebníku — Celní sazby uplatňované na zboží zařazené do těchto podpoložek sazebníku — Regulační akt obsahující prováděcí opatření — Nepřípustnost“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/38

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. září 2014 – Kyocera Mita Europe v. Komise
   (Věc T-35/11) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Celní unie - Společný celní sazebník - Celní a statistická nomenklatura - Zařazení v kombinované nomenklatuře - Podpoložky sazebníku - Celní sazby uplatňované na zboží zařazené do těchto podpoložek sazebníku - Regulační akt obsahující prováděcí opatření - Nepřípustnost“)
   2014/C 409/55
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kyocera Mita Europe BV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupci: P. De Baere a P. Muñiz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a L. Keppenne, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení přílohy nařízení Komise (EU) č. 861/2010 ze dne 5. října 2010, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 284, s. 1)

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               O návrzích Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH a Olivetti SpA na vstup do řízení jako vedlejší účastnice není třeba rozhodnout.

               3)

               Kyocera Mita Europe BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


title: Věc T-288/06 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 11. prosince 2006 – Huta Częstochowa v. Komise ( Řízení o předběžných opatřeních — Návrh na odklad vykonatelnosti — Státní podpory — Přípustnost )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/44

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 11. prosince 2006 – Huta Częstochowa v. Komise
   (Věc T-288/06 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Návrh na odklad vykonatelnosti - Státní podpory - Přípustnost“)
   (2006/C 331/97)
   Jednací jazyk: polština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Huta Częstochowa S.A. (Częstochowa, Polsko) (zástupci: Cz. Sadkowski a D. Sałajewski)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Giolito a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad vykonatelnosti článku 3 rozhodnutí Komise ze dne 5. července 2005 ve věci státní podpory č. C 20/04 ve prospěch výrobce oceli Huta „Częstochowa“ S.A. a na spojení tohoto návrhu s návrhem na odklad vykonatelnosti podaným ISD Polska sp. z o.o.
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-390/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu — Česká republika) — CS AGRO Ronov s. r. o. v. Ministerstvo zemědělství ( „Zemědělství — Odvětví cukru — Společná organizace trhů — Žádost o restrukturalizační podporu — Závazek pěstitele přestat dodávat určité množství cukrové řepy podléhající kvótě — Pojem — Jednostranné prohlášení pěstitele — Odmítnutí poskytnout podporu — Nezbytnost ukončení stávající smlouvy o dodávkách“ )

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/14

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu — Česká republika) — CS AGRO Ronov s. r. o. v. Ministerstvo zemědělství
   (Věc C-390/11) (1)

   (Zemědělství - Odvětví cukru - Společná organizace trhů - Žádost o restrukturalizační podporu - Závazek pěstitele přestat dodávat určité množství cukrové řepy podléhající kvótě - Pojem - Jednostranné prohlášení pěstitele - Odmítnutí poskytnout podporu - Nezbytnost ukončení stávající smlouvy o dodávkách)
   2012/C 366/22
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatelka: CS AGRO Ronov s. r. o.

      Žalovaný: Ministerstvo zemědělství

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Nejvyšší správní soud — Výklad čl. 4a nařízení Rady (ES) č. 320/2006 ze dne 20. února 2006, kterým se zavádí dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 58, s. 42), ve znění nařízení Rady (ES) č. 1261/2007 ze dne 9. října 2007, kterým se mění nařízení (ES) č. 320/2006, kterým se zavádí dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství (Úř. věst. L 283, s. 8) — Společná organizace trhů v odvětví cukru — Pojem „závazek“, který má provázet žádost o restrukturalizační podporu a podle kterého má pěstitel cukrové řepy přestat dodávat určité množství cukrové řepy podléhající kvótě podniku, s nímž uzavřel smlouvu o dodání v předcházejícím hospodářském roce — Odmítnutí poskytnout restrukturalizační podporu z důvodu, že uvedený závazek má mít formu ukončení stávající smlouvy o dodávkách, a nikoli formu jednostranného prohlášení pěstitele

      Výrok

               1)

               Článek 4a odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 320/2006 ze dne 20. února 2006, kterým se zavádí dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1261/2007 ze dne 9. října 2007, musí být vykládán v tom smyslu, že závazek přestat dodávat určité množství cukrové řepy v hospodářském roce 2008/2009 může mít formu jednostranného prohlášení pěstitele.

               2)

               Článek 4a odst. 1 nařízení č. 320/2006, ve znění nařízení č. 1261/2007, musí být vykládán v tom smyslu, že jednostranný závazek pěstitele přestat dodávat určité množství cukrové řepy v hospodářském roce 2008/2009 nemá jako takový za následek nevymahatelnost jeho smluvních závazků vůči cukrovarnickému podniku.

      (1)  Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


title: Věc C-296/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Raad van State ze dne  19. července 2005  ve věci Minister van Vreemdelingenzaken en Integratie proti I. Günesovi

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Raad van State ze dne 19. července 2005 ve věci Minister van Vreemdelingenzaken en Integratie proti I. Günesovi
   (Věc C-296/05)
   (2005/C 296/21)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Raad van State (Nizozemsko) ze dne 19. července 2005 ve věci Minister van Vreemdelingenzaken en Integratie proti I. Günesovi, který došel kanceláři Soudního dvora dne 22. července 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Raad van State žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1.

               Má být pojem „omezení“ v čl. 41 odst. 1 dodatkového protokolu (1) vykládán tak, že zahrnuje požadavek předběžného povolení k pobytu, o které musí cizinec s tureckou státní příslušností požádat na základě čl. 3.71 odst. 1 Vreemdelingenbesluit 2000 v Turecku nebo ve státě trvalého pobytu a jehož udělení musí vyčkat, dříve než přicestuje do Nizozemska, poněvadž jinak bude žádost o povolení k pobytu zamítnuta?

               2.a)

               V případě kladné odpovědi na otázku 1, musí pak být čl. 41 odst. 1 dodatkového protokolu vykládán tak, že pod novým omezením ve smyslu tohoto ustanovení je nutno rozumět také zpřísnění vnitrostátní právní úpravy týkající se požadavku předběžného povolení k pobytu, které nastalo po uvolnění příslušné právní úpravy po 1. lednu 1973?

               2.b)

               Bude odpověď na otázku 2b jiná, neproběhlo-li uvolnění týkající se požadavku mít předběžné povolení k pobytu v samotných právních předpisech, nýbrž v politice a prováděcí praxi?

      (1)  k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, schválené a potvrzené nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 (Úř. věst. L 293, s. 1).


title: Věc T-120/15: Žaloba podaná dne 6. března 2015 – Proforec v. Komise

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/66

         Žaloba podaná dne 6. března 2015 – Proforec v. Komise
   (Věc T-120/15)
   (2015/C 138/85)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Proforec Srl (Recco, Itálie) (zástupci: G. Durazzo, M. Mencoboni a G. Pescatore, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil nařízení Komise (EU) č. 2015/39 ze dne 13. ledna 2015, napadené z důvodů uvedených v žalobě, které jsou zde v plném rozsahu převzaty;

               —

               v důsledku zrušení přijal veškerá opatření nezbytná k výmazu chráněného zeměpisného označení „Focaccia di Recco col formaggio“ z rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení. Pro případ zamítnutí této žaloby, quod non, žalobkyně navrhuje, aby každá účastnice řízení nesla vlastní náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle žalobkyně jí napadené nařízení ve skutečnosti brání v dalším uvádění jejího výrobku na trh, přestože byla majitelkou zapsaných ochranných známek dlouho před tím, než byla ke Komisi podána žádost o ochranu, a přestože je nesporné a nebylo zpochybněno, že žalobkyně též uvádí svůj výrobek na trh v Evropské unii od roku 2006, tj. po více než pět let.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 343, s. 1)

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že ustanovení napadeného nařízení týkající se jeho vstupu v platnost nestanoví žádné přechodné období pro spotřebování stávajících zásob a obalů.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející ze vzájemné rozporuplnosti bodů 5, 6 7 odůvodnění napadeného nařízení

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu poukazuje na rozporuplnost bodů 5 a 6 a bodu 7 odůvodnění a protiprávní ochranu též názvu, jehož zápis nebyl požadován, takže zeměpisné označení by mohlo být ve vztahu k hlavní přísadě zavádějící.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z nesprávného a zneužívajícího výkladu skutkového stavu ze strany Komise

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že bod 9 odůvodnění odkazuje na údajné ohrožení stávajících produktů, přičemž jej zároveň popírá. Toto ohrožení však není údajné, nýbrž skutečné a právo skupiny žadatelů založilo jednání narušující hospodářskou soutěž, které by mohlo protiprávně poškodit stávající soutěžitele na trhu tím, že by prostřednictvím zneužití pravomoci Komisí byla porušena jejich nabytá práva.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zániku přechodné ochrany

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že bod 10 odůvodnění napadeného nařízení obsahuje chybný popis skutkového stavu, neboť přechodná vnitrostátní ochrana v Itálii zanikla v důsledku toho, že nebyl přijat vlastní kontrolní plán specifikace produkce.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 7 písm. e) nařízení č. 1151/2012

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že napadené nařízení tím, že zakazuje hluboké zmrazování a způsoby uchovávání potravin, legalizuje protiprávní jednání skupiny žadatelů, která jsou v rozporu s unijním právem a volným pohybem zboží a služeb, což má za následek zkreslení skutečného obsahu specifikace obsažené v bodech 11 a 12 odůvodnění ze strany Komise, a tím je zjevně porušeno nařízení č. 1151/2012.


title: Výmaz věci C-76/04

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/10

         Výmaz věci C-76/04 (1)

   (2004/C 239/22)
   Usnesením ze dne 11. června 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-76/04: Komise Evropských společenství proti Nizozemskému království.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc T-22/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 2. března 2011 — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband v. Komise ( „Předběžné opatření — Návrh na předběžná opatření — Zjevná nepřípustnost“ )

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/12

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 2. března 2011 — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband v. Komise
   (Věc T-22/11 R)
   (Předběžné opatření - Návrh na předběžná opatření - Zjevná nepřípustnost)
   2011/C 120/31
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Münster, Německo) (zástupci: A. Rosenfeld a I. Liebach, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, B. Martenczuk a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise K(2010) 9525 v konečném znění ze dne 21. prosince 2010 o státní podpoře MC 8/2009 a C 43/2009 — Německo — WestLB postoupení v části, ve které z něho vyplývá, že nové operace Westdeutsche Immobilien Bank AG musejí být po 15. únoru 2011 ukončeny.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               O návrhu na vstup Westdeutsche ImmobilienBank AG do řízení jako vedlejší účastnice již není třeba rozhodovat.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc F-70/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 16. září 2010 — Baele a další v. Komise

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/50

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 16. září 2010 — Baele a další v. Komise
   (Věc F-70/06) (1)

   ()
   2010/C 317/93
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006, s. 36.


title: Věc C-326/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/35

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-326/08) (1)

   2009/C 141/69

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc T-600/14: Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Syriatel Mobile Telecom v. Rada

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/20

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Syriatel Mobile Telecom v. Rada
   (Věc T-600/14)
   2014/C 361/29
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damašek, Sýrie) (zástupci: E. Ruchat a C. Cornet d’Elzius, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že žaloba je přípustná a opodstatněná;

               —

               v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit jí veškerou vzniklou škodu ve výši 48 8 8 29  000 EUR;

               —

               podpůrně, nařídil jmenování znalce za účelem určení rozsahu jí vzniklé škody;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně tři žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné s důvody či podobné důvodům uplatňovaným ve věci T-592/14, Makhlouf v. Rada.


title: Věc T-444/05: Žaloba podaná dne  12. prosince 2005  – Navigazione Libera del Golfo v. Komise Evropských společenství

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/40

         Žaloba podaná dne 12. prosince 2005 – Navigazione Libera del Golfo v. Komise Evropských společenství
   (Věc T-444/05)
   (2006/C 48/77)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Navigazione Libera del Golfo (N.L.G.) (Neapol, Itálie) (zástupce: Salvatore Ravenna, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 12. října 2005, kterým se zamítá přístup k údajům a informacím o nákladech spojených s plněním závazků veřejné služby a vyrovnání vztahujícím se k těmto nákladům, v souvislosti se službami vykonanými společností Caremar SpA na lince Neapol Beverello – Capri;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné těm, které byly uvedeny ve věci T-109/05, Navigazione Libera del Golfo v. Komise (1).
   Je však třeba upřesnit, že napadené rozhodnutí ve věci T-109/05 vychází z čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001, zatímco základem rozhodnutí dotčeného v projednávané věci, jsou odstavce 4 a 5 uvedeného článku. V postavení „třetí osoby původce“ dokumentů/údajů, jež jsou předmětem žádosti o přístup, není tedy Caremar, nýbrž italské orgány, které dotčené dokumenty vydaly, a které tudíž nemusely brát v úvahu obchodní zájmy.
   Žalobkyně má dále za to, že tato konzultace proběhla uměle, neboť členské státy požívají výlučné pravomoci doplněné právem veta, které je pro Komisi závazné.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2005, s. 43.


title: Věc C-284/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. října 2011 — Evropská komise v. Spolková republika Německo ( „Nesplnění povinnosti státem — Volný pohyb kapitálu — Články 56 ES a 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru — Zdanění dividend — Dividendy vyplácené společnostem se sídlem v tuzemsku a společnostem usazeným v jiném členském státě nebo státě Evropského hospodářského prostoru — Rozdílné zacházení“ )

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. října 2011 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-284/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Volný pohyb kapitálu - Články 56 ES a 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru - Zdanění dividend - Dividendy vyplácené společnostem se sídlem v tuzemsku a společnostem usazeným v jiném členském státě nebo státě Evropského hospodářského prostoru - Rozdílné zacházení)
   2011/C 362/03
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a B.-R. Killmann, zmocněnci)

      Žalovaná: Německá spolková republika (zástupci: M. Lumma a C. Blaschke, zmocněnci, A. Kube, profesor)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 56 ES a článku 40 Dohody o EHP — Vnitrostátní právní úprava zcela osvobozující od srážkové daně dividendy, které dceřiné společnosti vyplácí mateřským společnostem se sídlem na vnitrostátním území, zatímco u mateřských společností se sídlem v jiném členském státě nebo ve státě Evropského hospodářského prostoru je toto úplné osvobození podmíněno tím, že je dosažena minimální míra podílu mateřské společnosti na kapitálu její dceřiné společnosti stanovená směrnicí Rady ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (Úř. věst. L 225, s. 6; Zvl. vyd. 09/01, s. 147)

      Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že v případech, kdy nebyla dosažena míra podílu mateřské společnosti na kapitálu její dceřiné společnosti jakou stanoví čl. 3 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států ve znění směrnice Rady 2003/123/EHS ze dne 22. prosince 2003, zdaňovala ekonomicky více dividendy vyplácené společnostem usazeným v jiných členských státech než dividendy vyplácené společnostem se sídlem na jejím území, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z ustanovení čl. 56 odst. 1 ES.

               2)

               Spolková republika Německo tím, že dividendy vyplácené společnostem usazeným na Islandu a v Norsku zdaňovala ekonomicky více než dividendy vyplácené společnostem se sídlem na jejím území, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992.

               3)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 256, 24.10.2009.


title: Věc C-170/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 23. dubna 2008 – H.J. Nijemeisland v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 23. dubna 2008 – H.J. Nijemeisland v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Věc C-170/08)
   (2008/C 197/03)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: H.J. Nijemeisland

      Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Předběžná otázka
   Má se článek 3a nařízení (ES) č. 795/2004 (1) ve spojení s čl. 2 písm. r) a písm. s) nařízení (ES) č. 2419/2001 vykládat v tom smyslu, že má jen zabránit tomu, aby omezení a vynětí podle nařízení (ES) č. 2419/2001 (2) nabyla dlouhodobý charakter, nebo je toto ustanovení použitelné i tehdy, když se jedná o jiná omezení nebo vynětí uložená podle jiných nařízení?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 795/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu jednotné platby podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 141, s. 1; Zvl. vyd. 3/44, s. 226).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2419/2001 ze dne 11. prosince 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství zavedený nařízením Rady (EHS) č. 3508/92 (Úř. věst. L 327, s. 11; Zvl. vyd. 3/34, s. 308).


title: Věc C-464/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Burgerlijke Rechtbank van Eerste Aanleg Hasselt ze dne  21. prosince 2005  ve věci 1. Geurts, M.C.J.A., 2. Vogten, D.H.M. proti Belgische Staat, Federale Overheidsdienst Financiën

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Burgerlijke Rechtbank van Eerste Aanleg Hasselt ze dne 21. prosince 2005 ve věci 1. Geurts, M.C.J.A., 2. Vogten, D.H.M. proti Belgische Staat, Federale Overheidsdienst Financiën
   (Věc C-464/05)
   (2006/C 74/06)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Burgerlijke Rechtbank van Eerste Aanleg Hasselt (Belgie) ze dne 21. prosince 2005 ve věci 1. Geurts, M.C.J.A., 2. Vogten, D.H.M. proti Belgische Staat, Federale Overheidsdienst Financiën, který došel kanceláři Soudního dvora dne 27. prosince 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Burgerlijke Rechtbank van Eerste Aanleg Hasselt žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:

               Má být právo Společenství, zejména články 43 a 56 Smlouvy o ES vykládáno tak, že omezení na základě ustanovení v právu o dani dědické jednoho regionu členského státu, v tomto případě článku 60bis belgického Wetboek van Successierechten (zákoníku o dědickém právu), kterého má být použito na dědictví, které vzniklo ve vlámském regionu, podle kterého jsou podíly na rodinné společnosti nebo pohledávky vůči takové společnosti pro právní nástupce zůstavitele, to znamená dědice osvobozeny od dědické daně, pokud společnost ve třech letech, které předcházely smrti, zaměstnávala alespoň pět zaměstnanců, toto osvobození je ale omezeno na ten případ, že alespoň pět zaměstnanců je zaměstnáno v určitém regionu příslušného členského státu (jmenovitě vlámském regionu) je s těmito články neslučitelné?


title: Věc C-514/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. prosince 2009 Hubertem Ségaudem proti usnesení Soudu prvního stupně (šestého senátu) vydanému dne 29. října 2009 ve věci T-249/09, Ségaud v. Komise

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/20

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. prosince 2009 Hubertem Ségaudem proti usnesení Soudu prvního stupně (šestého senátu) vydanému dne 29. října 2009 ve věci T-249/09, Ségaud v. Komise
   (Věc C-514/09 P)
   ()
   2010/C 234/30
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Hubert Ségaud (zástupce: J.-P Ekeu, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise
   Usnesením ze dne 21. května 2010 Soudní dvůr (osmý senát) zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že H. Ségaud ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-171/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 8. dubna 2013 — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) v. M.S. Demirci a další

text:
               22.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 8. dubna 2013 — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) v. M.S. Demirci a další
   (Věc C-171/13)
   2013/C 178/08
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

      Žalovaní: M. S. Demirci, D. Cetin, A. I. Önder, R. Keskin, M. Tüle, A. Taskin

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutné čl. 6 odst. 1 rozhodnutí č. 3/80 (1) s přihlédnutím k článku 59 dodatkového protokolu (2) vykládat v tom smyslu, že brání takové zákonné úpravě členského státu, jako je článek 4a TW (3), podle níž se doplňková dávka přiznaná na základě vnitrostátního práva nadále neposkytuje, nemají-li příjemci této dávky již bydliště na území tohoto státu, a to i v případě, že příjemci získali současně při zachování turecké státní příslušnosti státní příslušnost hostitelského členského státu?

               2)

               V případě, že Soudní dvůr při odpovědi na první otázku dospěje k závěru, že se dotčené osoby mohou dovolávat čl. 6 odst. 1 rozhodnutí č. 3/80, přičemž toto dovolávání se je ovšem omezeno účinkem článku 59 dodatkového protokolu: Je potom nutné článek 59 dodatkového protokolu vykládat v tom smyslu, že brání další výplatě doplňkové dávky tureckým státním příslušníkům, jako dotčeným osobám od okamžiku, ke kterému unijní občané již nemohou na základě unijního práva vznést nárok na tuto dávku, i když unijní občané pobírali dotčenou dávku na základě vnitrostátního práva delší dobu?

      (1)  Rozhodnutí Rady přidružení 3/80 ze dne 19. září 1980 o uplatňovaní systémů sociálního zabezpečení členských států Evropských společenství na turecké pracovníky a jejich rodinné příslušníky (Úř. věst. C 110, s. 60).

      (2)  Dodatkový protokol, který byl podepsán dne 23. listopadu 1970 a uzavřen, schválen a potvrzen jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 (Úř. věst. L 293, s. 1; Zvl. vyd. 11/11, s. 41).

      (3)  Toeslagenwet (zákon o doplňkových dávkách).


title: Věc T-473/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2014 – Longevity Health Products v. OHIM – Weleda Trademark (MENOCHRON) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství MENOCHRON — Starší slovní ochranná známka Společenství MENODORON — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 207/2009“

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2014 – Longevity Health Products v. OHIM – Weleda Trademark (MENOCHRON)
   (Věc T-473/11) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství MENOCHRON - Starší slovní ochranná známka Společenství MENODORON - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 207/2009“)
   2014/C 184/44
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahamy) (zástupce: J. Korab, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Weleda Trademark AG (Arlesheim, Švýcarsko) (zástupce: W. Haring, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. července 2010 (věc R 2345/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Weleda Trademark AG a Longevity Health Products, Inc.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Longevity Health Products, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 311, 22. 10. 2011.


title: Věc C-77/11: Žaloba podaná dne 22. února 2011 — Rada Evropské unie v. Evropský parlament

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/7

         Žaloba podaná dne 22. února 2011 — Rada Evropské unie v. Evropský parlament
   (Věc C-77/11)
   2011/C 120/12
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rada Evropské unie (zástupci: G. Maganza a M. Vitsentzatos, zmocněnci)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit akt předsedy Parlamentu ze dne 14. prosince 2010, kterým bylo konstatováno, že rozpočet Unie na rok 2011 je definitivně přijat, jelikož tento akt se zaměňuje s aktem stanovícím uvedený rozpočet,

               —

               nebo alternativně a v rozsahu, v němž se jedná o samostatný akt předsedy Parlamentu, zrušit akt předsedy Parlamentu z téhož data, o němž se má za to, že přijímá rozpočet Unie na rok 2011 a je právně závazný ve vztahu k orgánům a členským státům,

               —

               podpůrně zrušit akt předsedy Evropského parlamentu, kterým bylo konstatováno, že rozpočet Evropské unie na rok 2011 je definitivně přijat, jelikož k tomuto konstatování došlo, aniž byl skončen postup přijímání rozpočtu v roce 2010 (rozpočet 2011),

               —

               mít za to, že účinky rozpočtu na rok 2011 jsou definitivní až do té doby, kdy bude rozpočet stanoven legislativním aktem v souladu se Smlouvami,

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rada v projednávané žalobě tvrdí, že poté, co byla zavedena Smlouva o fungování Evropské unie (SFEU) — dne 1. prosince 2009 — musí být roční rozpočet Evropské unie i opravné rozpočty stanoveny legislativním aktem přijatým oběma orgány, které jsou jeho autory, a sice Evropským parlamentem a Radou. Tento akt by podle Rady měl být podepsán předsedy obou těchto orgánů v souladu s čl. 297 odst. 1 druhým pododstavcem SFEU.
   Rada proto tvrdí, že akt, kterým se stanoví rozpočet na rok 2011 — ať se již tento akt zaměňuje s konstatováním předsedy Evropského parlamentu, že rozpočet na rok 2011 byl definitivně přijat, nebo je považován za samostatný akt — je stižen protiprávností, jelikož se jedná o akt, který není standardní ani legislativní a byl přijat a podepsán pouze předsedou Evropského parlamentu v rozporu s článkem 314 SFEU, článkem 288, čl. 289 odst. 2, čl. 296 prvním a třetím pododstavcem Smlouvy, a rovněž s čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unie. Podpůrně Rada tvrdí, že tento akt je stižen protiprávností z důvodu porušení formálních náležitostí a porušení čl. 314 odst. 9 SFEU.
   Konečně se Rada domáhá toho, aby Soudní dvůr zachoval účinky rozpočtu tak, jak byl vyhlášen v Úředním věstníku Evropské unie až do té doby, kdy tento rozpočet bude stanoven v souladu s výše uvedenými články Smlouvy.


title: Věc T-475/14: Žaloba podaná dne 17. června 2014 – Prysmian a Prysmian cavi e sistemi v. Komise

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/68

         Žaloba podaná dne 17. června 2014 – Prysmian a Prysmian cavi e sistemi v. Komise
   (Věc T-475/14)
   2014/C 315/113
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Prysmian SpA (Milán, Itálie) a Prysmian cavi e sistemi Srl (Milán) (zástupci: C. Tesauro, F. Russo a L. Armati, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí;

               —

               podpůrně:

                           —

                           zrušil čl. 1 odst. 5 tohoto rozhodnutí v rozsahu, v němž konstatuje, že Prysmian Cavi e Sistemi se účastnila porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP od 18. února 1999 do 27. listopadu 2001,

                           —

                           zrušil čl. 2 písm. f) a g) tohoto rozhodnutí v rozsahu, v němž stanoví úroveň pokut uložených společnostem Prysmian Cavi e Sistemi S.r.l., Prysmian S.p.A. a The Goldman Sachs Group Inc. ve výši 3 7 3 03  000 eur a společnostem Prysmian Cavi e Sistemi S.r.l. a Pirelli & C. S.p.a. ve výši 6 7 3 10  000 eur; a

                           —

                           snížil uložené pokuty z důvodů uvedených v této žalobě,

                           —

                           zrušil přílohy I a II v rozsahu, v němž se týkají pana F. R., a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhají zrušení rozhodnutí Komise C (2014) 2139 final ze dne 2. dubna 2014 ve věci AT.39610 – Elektrické kabely.
   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že v průběhu šetření Komise nezákonně zkopírovala a odnesla přesné kopie z pevných disků v prostorách žalobkyň. Žalobkyně tvrdí, že Komise tímto překročila pravomoci, které jí svěřuje čl. 20 odst. 2 nařízení č. 1/2003 (1).

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila zásadu přiměřené lhůty v soutěžních řízeních, jelikož tato řízení trvala více než 62 měsíců. Žalobkyně tvrdí, ž Komise porušila čl. 6 odst. 3 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP) a nesnížila spravedlivě výši pokuty ve smyslu judikatury Tribunálu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila zásadu řádné správy tím, že neprovedla řádné a nestranné šetření z důvodu nedůvěryhodnosti žadatelů o shovívavost. Žalobkyně tvrdí, že Komise nevykládala s dostatečnou obezřetností důvěryhodnost spojeného prohlášení žadatelů o shovívavost a neshromáždila nezbytné potvrzující důkazy na podporu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně přičetla Prysmian Cavi e Sistemi S.r.l. odpovědnost za období před 27. listopadem 2001 a tím porušila zásady osobní odpovědnosti a rovného zacházení.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003, jelikož nerozděluje odpovědnost mezi společně a nerozdílně odpovědné subjekty.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila článek 101 SFEU, jelikož neprokázala existenci jediného a trvajícího protiprávního jednání a nesprávně vyložila povahu a strukturu relevantních trhů, čímž porušila právo žalobkyň na obhajobu.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že Komise neprokázala právně dostatečným způsobem dobu trvání údajného protiprávního jednání a zejména jeho začátek.

               8.

               Osmý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003, zásadu rovného zacházení a zásadu proporcionality ve vztahu k určení základní částky pokuty, zejména s ohledem na závažnost protiprávního jednání. Žalobkyně tvrdí, že základní částka pokuty, jakož i vstupní poplatek, jsou nepřiměřené a měly by být upraveny s ohledem na omezený rozsah protiprávního jednání, chybějící dopad na ceny, uvolnění údajné koordinace po roce 2004 a značných dopad nákladů surovin na hodnotu prodeje. Žalobkyně dále tvrdí, že Komise porušila zásadu rovného zacházení tím, že použila rozdílné koeficienty závažnosti a vstupní poplatky na osoby, kterým bylo určeno rozhodnutí, ve srovnatelných situacích.

               9.

               Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila omylu, když uvedla jednoho z vedoucích pracovníků žalobkyň v rubrice „jména a profesní činnost osob relevantních z hlediska tohoto rozhodnutí“.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích [101 SFEU] a [102 SFEU] (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc C-199/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 11. dubna 2016 – État belge v. Max-Manuel Nianga

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/36

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 11. dubna 2016 – État belge v. Max-Manuel Nianga
      (Věc C-199/16)
      (2016/C 211/46)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: État belge

         Žalovaný: Max-Manuel Nianga

         Předběžná otázka

      Musí být článek 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (1) ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie a s přihlédnutím k právu být vyslechnut v každém řízení, které je nedílnou součástí dodržování práva na obhajobu, obecné zásady unijního práva, které se uplatní v rámci uvedené směrnice, vykládán tak, že vnitrostátnímu orgánu ukládá povinnost zohlednit nejvlastnější zájem dítěte, rodinný život a zdravotní stav dotčeného státního příslušníka třetí země při přijímání rozhodnutí o navrácení uvedeného v čl. 3 bodě 4 a čl. 6 odst. 1 směrnice, nebo při vyhoštění ve smyslu čl. 3 bodu 5 a článku 8 téže směrnice?

         (1)  Úřed. věst. L 348, s. 98.


title: Věc T-132/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2010 — Epcos v. OHIM — Epco Sistemas (EPCOS) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství EPCOS — Starší národní obrazová ochranná známka epco SISTEMAS — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009)“ )

text:
               5.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2010 — Epcos v. OHIM — Epco Sistemas (EPCOS)
   (Věc T-132/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství EPCOS - Starší národní obrazová ochranná známka epco SISTEMAS - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009))
   2011/C 38/18
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Epcos AG (Mnichov, Německo) (zástupci: L. von Zumbusch a S. Schweyer, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Epco Sistemas, SL (Constanti, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. ledna 2009 (věc R 1088/2008-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Epco Sistemas, SL a Epcos AG

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Epcos AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 6.6.2009.


title: Věc C-228/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. dubna 2013 Hotel Gabrielli srl, dříve Hotel Gabrielli Sandwirth SpA proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. února 2013 ve spojených věcech T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a další v. Komise

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 29. dubna 2013 Hotel Gabrielli srl, dříve Hotel Gabrielli Sandwirth SpA proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. února 2013 ve spojených věcech T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a další v. Komise
   (Věc C-228/13 P)
   2013/C 207/26
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Hotel Gabrielli srl, dříve Hotel Gabrielli Sandwirth SpA (zástupci: A. Bianchini a F. Busetto, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadené usnesení Tribunálu,

               —

               přijmout návrhová žádání formulovaná v prvním stupni a v důsledku toho

                           —

                           zrušit, případně a v mezích zájmu navrhovatelky, rozhodnutí Komise 2000/394/ES ze dne 25. listopadu 1999 o podporách poskytnutých podnikům na území Benátek a Chioggia stanovených zákony č. 30/1997 a č. 206/1995, kterými se zavádějí úlevy na sociálních příspěvcích,

                           —

                           podpůrně zrušit toto rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá povinnost vrátit přiznané úlevy zvýšené o úroky za dotčená období,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku se uvádí těchto devět důvodů kasačního opravného prostředku:

                  První důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu nepřijetí závěru, že dotčená opatření nepřiznávala žádnou výhodu svým příjemcům, jelikož měla kompenzační povahu.

                  Druhý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu nevyloučení nebo v každém případě neposouzení schopnosti dotčených opatření ovlivnit hospodářskou soutěž a obchod v rámci Společenství.

                  Třetí důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylek uvedených v čl. 87 odst. 2 písm. b) ES [nyní čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU] a čl. 87 odst. 3 písm. b) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU].

                  Čtvrtý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylky uvedené v čl. 87 odst. 3 písm. c) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU].

                  Pátý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylek uvedených v čl. 87 odst. 3 písm. d) a e) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. d) a e) SFEU].

                  Šestý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylky uvedené v čl. 86 odst. 2 ES (nyní čl. 106 odst. 2 SFEU).

                  Sedmý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení povahy podpory jako existující podpory a následného porušení čl. 88 odst. 3 ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU) a článku 15 nařízení č. 659/1999 (1).

                  Osmý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, pokud jde o pořadí navrácení.

                  Devátý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, pokud jde o použití úroků.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1).


title: Věc C-111/08: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 2. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta domstolen — Švédsko) — SCT Industri AB i likvidation v. Alpenblume AB ( Soudní spolupráce v občanských věcech — Příslušnost soudu a vykonatelnost rozhodnutí — Oblast působnosti — Konkursy )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 2. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta domstolen — Švédsko) — SCT Industri AB i likvidation v. Alpenblume AB
   (Věc C-111/08) (1)

   („Soudní spolupráce v občanských věcech - Příslušnost soudu a vykonatelnost rozhodnutí - Oblast působnosti - Konkursy“)
   2009/C 205/12
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Högsta domstolen

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SCT Industri AB i likvidation

      Žalovaná: Alpenblume AB

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Högsta domstolen — Výklad čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001, L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42) — Rozsudek soudu členského státu A, kterým bylo rozhodnuto o nepříslušnosti správce podstaty v kolektivním úpadkovém řízení vedeném ve členském státě B k převodu majetku obchodní společnosti v úpadku, který se nachází členském státě A — Žaloba na vydání věci podaná obchodní společností-nabyvatelkou s cílem získat nazpět podíly na obchodní společnosti, které nabyla v rámci kolektivního úpadkového řízení, ale které byly převzaty obchodní společností-převodkyní na základě rozsudku, jímž byl převod zrušen

      Výrok

   Výjimka stanovená v čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládána v tom smyslu, že se vztahuje na rozhodnutí vydané soudem členského státu A ohledně zápisu vlastnického práva k podílům na základním kapitálu obchodní společnosti, která má své sídlo ve členském státu A, podle kterého musí být převod uvedených podílů považován za neplatný z důvodu, že soud členského státu A neuznává pravomoci správce podstaty z členského státu B v rámci konkursního řízení uskutečněného a ukončeného v členském státu B.

      (1)  Úř. věst. C 116, 9.5.2008.


title: Věc C-199/16: Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 19. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – État belge v. Max-Manuel Nianga

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/28

         Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 19. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – État belge v. Max-Manuel Nianga
   (Věc C-199/16) (1)

   (2017/C 283/40)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc C-686/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 27. prosince 2013 — X AB v. Skatteverket

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/11

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 27. prosince 2013 — X AB v. Skatteverket
      (Věc C-686/13)
      (2014/C 71/19)
      Jednací jazyk: švédština

         Předkládající soud

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: X AB

         Žalovaný: Skatteverket

         Předběžné otázky

      Brání článek 49 SFEU a článek 63 SFEU vnitrostátním právním předpisům, podle kterých členský stát sídla neuzná daňový odpočet kurzové ztráty, která je integrální součástí kapitálového zisku nebo kapitálové ztráty z podílů pro účely podnikání ve společnosti se sídlem v jiném členském státě, pokud tento členský stát sídla uplatňuje systém, podle kterého jsou kapitálové zisky a kapitálové ztráty z takových aktiv od daně zcela osvobozeny?


title: Věc C-491/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil n ° 3 de Madrid (Španělsko) dne 5. listopadu 2014 – Rossa dels Vents Assessoria S.L. v. U Hostels Albergues Juveniles S.L.

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid (Španělsko) dne 5. listopadu 2014 – Rossa dels Vents Assessoria S.L. v. U Hostels Albergues Juveniles S.L.
   (Věc C-491/14)
   (2015/C 026/14)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Rossa dels Vents Assessoria S.L.

      Žalovaná: U Hostels Albergues Juveniles S.L.

      Předběžná otázka

   Je třeba čl. 5 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES (1) ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, vykládat v tom smyslu, že výlučné právo majitele ochranné známky zakázat všem třetím osobám užívat v obchodním styku označení totožná nebo podobná s jeho ochrannou známkou se vztahuje na třetí osobu, jež je majitelem pozdější ochranné známky, aniž je nutné, aby tato pozdější ochranná známka byla nejdříve prohlášena za neplatnou?

      (1)  Úř. vest. L 299, s. 25.


title: Věc T-503/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. října 2006 – Pessoa e Costa v. Komise ( Splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudu — Meziinstitucionální převod k Evropskému monitorovacímu centru pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA) — Zamítnutí — Dopad na pokračování v disciplinárním řízení )

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/15

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. října 2006 – Pessoa e Costa v. Komise
   (Věc T-503/04) (1)

   („Splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudu - Meziinstitucionální převod k Evropskému monitorovacímu centru pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA) - Zamítnutí - Dopad na pokračování v disciplinárním řízení“)
   (2006/C 310/30)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: José Pedro Pessoa e Costa (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a F. Clotuche-Duvieusart, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí ze dne 9. října 2003, kterým generální ředitel generálního ředitelství pro „personál a administrativu“ Komise zamítl žalobcovo přeložení k Evropskému monitorovacímu centru pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA).
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 57, 5.3.2005.


title: Věc C-82/09: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias — Řecko) — Dimos Agios Nikolaos — Kriti v. Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon ( „Nařízení (ES) č. 2152/2003 — Monitorování lesů a environmentálních interakcí v Unii — Definice — Pojmy „les“ a  „jiné zalesněné plochy“ — Oblast působnosti“ )

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/11

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias — Řecko) — Dimos Agios Nikolaos — Kriti v. Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon
      (Věc C-82/09) (1)

      („Nařízení (ES) č. 2152/2003 - Monitorování lesů a environmentálních interakcí v Unii - Definice - Pojmy „les“ a „jiné zalesněné plochy“ - Oblast působnosti“)
      (2010/C 161/15)
      Jednací jazyk: řečtina

         Předkládající soud

      Symvoulio tis Epikrateias

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Dimos Agios Nikolaos — Kriti

         Žalovaný: Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Symvoulio tis Epikrateias — Výklad čl. 3 písm. a) a b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2152/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o monitorování lesů a environmentálních interakcí ve Společenství (Forest Focus) (Úř. věst. L 324, s. 1) — Pojmy „les“ a „jiné zalesněné plochy“ — Rozdílné definice v nařízení

         Výrok

      Ustanovení čl. 3 písm. a) a b) nařízení č. 2152/2003 Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2152/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o monitorování lesů a environmentálních interakcí ve Společenství (Forest Focus), která pro účely tohoto nařízení definují pojmy „les“ a „zalesněné plochy“, je nutno vykládat v tom smyslu, že nebrání vnitrostátním ustanovením obsahujícím odlišné definice těchto pojmů, jde-li o programy, které nejsou upraveny tímto nařízením.

         (1)  Úř. věst. C 102, 1.5.2009.


title: Věc T-478/11: Usnesení Tribunálu ze dne 2. dubna 2014 – Francie v. Komise „Státní podpory — Činnosti prováděné národním mezioborovým výborem pro odvětví chovu prasat — Financování z dobrovolných příspěvků, které se změnily na povinné — Rozhodnutí prohlašující režim podpor za slučitelný s vnitřním trhem — Zrušení rozhodnutí ab initio  — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 2. dubna 2014 – Francie v. Komise
   (Věc T-478/11) (1)

   („Státní podpory - Činnosti prováděné národním mezioborovým výborem pro odvětví chovu prasat - Financování z dobrovolných příspěvků, které se změnily na povinné - Rozhodnutí prohlašující režim podpor za slučitelný s vnitřním trhem - Zrušení rozhodnutí ab initio - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2014/C 184/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: původně E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter a J. Rossi, poté E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas a J. Bousin, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně B. Stromsky, C. Urraca Caviedes a S. Thomas, poté B. Stromsky a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2011) 4376 final ze dne 29. června 2011, o státní podpoře NN 10/2010 – Francie – Příspěvek určený na financování národního mezioborového výboru pro odvětví chovu prasat

      Výrok

               1)

               Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 340, 19.11.2011.


title: Věc C-128/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalsko) dne 18. března 2013 — Cruz & Companhia Lda v. IFAP — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP, a další

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalsko) dne 18. března 2013 — Cruz & Companhia Lda v. IFAP — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP, a další
   (Věc C-128/13)
   2013/C 171/21
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal da Relação de Lisboa

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně a odvolatelka: Cruz & Companhia Lda

      Žalovaní: IFAP — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP, a Caixa Central — Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo, CRL

      Předběžné otázky

   Soudní dvůr je požádán o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu čl. 4 odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987 (1) a čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985 (2) v souvislosti s „uvolněním“ jistoty poskytnuté podle čl. 22 odst. 1 prvního z výše uvedených nařízení, a to s přihlédnutím k argumentům účastníků řízení.

      (1)  Nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (Úř. věst. L 351, s. 1).

      (2)  Nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty (Úř. věst. L 205, s. 5; Zvl. vyd. 03/05, s. 24).


title: Věc C-245/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  6. dubna 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof) – EMAG Handel Eder OHG v. Finanzlandesdirektion für Kärnten (Řízení o předběžné otázce — Šestá směrnice o DPH — Článek 8 odst. 1 písm. a) a b), čl. 28a odst. 1 písm. a) první pododstavec, čl. 28b část A odst. 1 a čl. 28c část A písm. a) první věta — Odeslání nebo přeprava zboží uvnitř Společenství — Dodání — Pořízení zboží uvnitř Společenství — Řetězová plnění — Místo plnění)

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/9

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. dubna 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof) – EMAG Handel Eder OHG v. Finanzlandesdirektion für Kärnten
   (Věc C-245/04) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Šestá směrnice o DPH - Článek 8 odst. 1 písm. a) a b), čl. 28a odst. 1 písm. a) první pododstavec, čl. 28b část A odst. 1 a čl. 28c část A písm. a) první věta - Odeslání nebo přeprava zboží uvnitř Společenství - Dodání - Pořízení zboží uvnitř Společenství - Řetězová plnění - Místo plnění)
   (2006/C 143/17)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: EMAG Handel Eder OHG

      Žalovaný: Finanzlandesdirektion für Kärnten
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Verwaltungsgerichtshof – Výklad čl. 8 odst. 1 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 45, s. 1) – Místo dodání u třístranných nebo řetězových plnění – Nákup zboží podnikem usazeným v členském státě u jiného podniku, který je usazen v témže členském státě a jenž je zásobován podniky usazenými v jiných členských státech, přičemž zboží odesílají dodavatelé přímo podniku, který ho nabývá
   Výrok

               1)

               V případě, že dvě po sobě následující dodání téhož zboží, uskutečněná za protiplnění mezi osobami povinnými k dani, které jednají jako takové, zakládají jedno odeslání nebo jednu přepravu tohoto zboží uvnitř Společenství, toto odeslání nebo přeprava může být přičtena pouze jednomu z obou dodání a pouze toto dodání bude osvobozeno od daně podle čl. 28c části A písm. a) prvního pododstavce šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995.
               Uvedený výklad platí bez ohledu na to, kdo je osobou povinnou k dani – první prodávající, zprostředkující pořizovatel nebo druhý pořizovatel – která má právo nakládat se zbožím během zmíněné zásilky nebo přepravy.

               2)

               Pouze místo dodání, které nezakládá odeslání nebo přepravu zboží uvnitř Společenství, je určeno podle čl. 8 odst. 1 písm. a) šesté směrnice 77/388/EHS, ve znění směrnice 95/7; považuje se za něj místo v členském státě, v němž se toto odeslání nebo přeprava začíná uskutečňovat. Místo jiného dodání je určeno v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. b) téže směrnice; považuje se za něj místo nacházející se v členském státě, v němž se zmíněné odeslání nebo přeprava začíná uskutečňovat nebo v členském státě, v němž se zmíněné odeslání nebo přeprava končí, podle toho, zda je toto dodání prvním nebo druhým ze dvou po sobě následujících dodání.

      (1)  Úř. věst. C 251, 9.1.2004.


title: Věc C-313/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ze dne 24. června 2004 ve věci Franz Egenberger GmbH Molkerei und Trockenwerk proti Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ze dne 24. června 2004 ve věci Franz Egenberger GmbH Molkerei und Trockenwerk proti Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (Věc C-313/04)
   (2004/C 239/05)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ze dne 24. června 2004 ve věci Franz Egenberger GmbH Molkerei und Trockenwerk proti Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 26. července 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Verwaltungsgericht žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Je čl. 35 odst. 2 nařízení Komise (1) (ES) č. 2535/2001 v rozporu s právem Společenství vyšší právní síly, zejména se zákazem množstevních omezení dovozu a opatření s rovnocenným účinkem v článku 28 ES, se zákazem diskriminace čl. 34 odst. 2 druhého pododstavce ES a s čl. 26 odst. 2 nařízení Rady (2)(ES) č. 1255/1999, a je proto neplatný?

               2)

               Je čl. 25 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2535/2001 v rozporu s právem Společenství vyšší právní síly, zejména se zákazem diskriminace čl. 34 odst. 2 druhého pododstavce ES a se zákazem diskriminace čl. 29 odst. 2 druhého pododstavce 2 nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, s článkem 28 ES a s čl. 82 odst. 1 ES, a je proto neplatný?

               3)

               Jsou čl. 25 odst. 1 a čl. 35 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2535/2001 v rozporu s č. XVII odst. 1 písm. a) Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) a v rozporu s čl. 1 odst. 3 Dohody o dovozním licenčním řízení (3), a jsou proto neplatné?

      (1)  Úř. věst. L 341, s. 29.

      (2)  Úř. věst. L 160, s. 48.

      (3)  Úř. věst. L 336, 23.12.1994, s. 151.


title: Věc T-493/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. října 2009 — Sun World International v. OHIM — Kölla Hamburg (SUPERIOR SEEDLESS) ( Ochranná známka Společenství — Částečné zřeknutí se zápisu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/29

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. října 2009 — Sun World International v. OHIM — Kölla Hamburg (SUPERIOR SEEDLESS)
   (Věc T-493/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Částečné zřeknutí se zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2009/C 312/48
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sun World International LLC (Bakersfield, Kalifornie, Spojené státy) (zástupce: M. Holah, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Kölla Hamburg Overseas Import GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo) (zástupce: C. Lemke, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 3. září 2008 (věc R 1378/2007-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Kölla Hamburg Overseas Import GmbH & Co. KG a Sun World International LLC.

      Výrok

               1)

               O žalobě není již třeba rozhodnout.

               2)

               Společnost Sun World International LLC ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společností Kölla Hamburg Overseas Import GmbH & Co. KG.

      (1)  Úř. věst. C 19, 24.1.2009.


title: Věc T-566/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. dubna 2015 – Hostel Tourist World v. OHIM – WRI Nominees (HostelTouristWorld.com) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství HostelTouristWorld.com — Starší mezinárodní slovní ochranná známka HOSTELWORLD.COM — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Minimální inherentní rozlišovací způsobilost starší ochranné známky — Nebezpečí záměny“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. dubna 2015 – Hostel Tourist World v. OHIM – WRI Nominees (HostelTouristWorld.com)
   (Věc T-566/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství HostelTouristWorld.com - Starší mezinárodní slovní ochranná známka HOSTELWORLD.COM - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Minimální inherentní rozlišovací způsobilost starší ochranné známky - Nebezpečí záměny“)
   (2015/C 198/47)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hostel Tourist World, SL (Sevilla, Španělsko) (zástupce: J. Bartrina Díaz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Palmero Cabezas, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: WRI Nominees Ltd (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: původně G. Kelly a A. Payne, solicitors, poté A. Payne, J. Llevat Vallespinosa a J. Y. Teindas Maillard, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. srpna 2013 (věc R 966/2012 4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi WRI Nominees Ltd a Hostel Tourist World, SL.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Hostel Tourist World, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 31, 1.2.2014.


title: Věc T-484/12: Žaloba podaná dne 6. listopadu 2012 — CeWe Color v. OHIM (SMILECARD)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/53

         Žaloba podaná dne 6. listopadu 2012 — CeWe Color v. OHIM (SMILECARD)
   (Věc T-484/12)
   2013/C 26/108
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CeWe Color AG & Co. OHG (Oldenburg, Německo) (zástupce: U. Sander, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. září 2012 ve věci R 2279/2011-4,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „SMILECARD“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16 a 40 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 861 691.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-173/13: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative d'appel de Lyon – Francie) – Maurice Leone, Blandine Leone v. Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales „Sociální politika — Článek 141 ES — Rovnost odměňování mezi pracovníky ženského a mužského pohlaví — Předčasný odchod do důchodu s okamžitým vyplácením důchodových dávek — Bonifikace za účelem výpočtu starobního důchodu — Výhody, které požívají převážně úředníci ženského pohlaví — Nepřímá diskriminace — Objektivní odůvodnění — Skutečná snaha o dosažení dovolávaného cíle — Konzistentnost při uplatňování — Článek 141 odst. 4 ES — Opatření určená ke kompenzaci nevýhod v profesní kariéře pracovníků ženského pohlaví — Nepoužitelnost“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/12

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative d'appel de Lyon – Francie) – Maurice Leone, Blandine Leone v. Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales
   (Věc C-173/13) (1)

   („Sociální politika - Článek 141 ES - Rovnost odměňování mezi pracovníky ženského a mužského pohlaví - Předčasný odchod do důchodu s okamžitým vyplácením důchodových dávek - Bonifikace za účelem výpočtu starobního důchodu - Výhody, které požívají převážně úředníci ženského pohlaví - Nepřímá diskriminace - Objektivní odůvodnění - Skutečná snaha o dosažení dovolávaného cíle - Konzistentnost při uplatňování - Článek 141 odst. 4 ES - Opatření určená ke kompenzaci nevýhod v profesní kariéře pracovníků ženského pohlaví - Nepoužitelnost“)
   2014/C 315/17
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour administrative d'appel de Lyon

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Maurice Leone, Blandine Leone

      Žalovaní: Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales

      Výrok

               1)

               Článek 141 ES musí být vykládán v tom smyslu, že takový režim bonifikace důchodů, jako je režim, o který se jedná ve věci v původním řízení, vede kromě případu, že jej lze odůvodnit takovými objektivními faktory prostými jakékoli diskriminace na základě pohlaví, jako je legitimní cíl sociální politiky, a že je vhodný a nezbytný k zaručení dovolávaného cíle, což vyžaduje, aby odpovídal skutečně snaze dosáhnout tohoto cíle a byl prováděn konzistentním a systematickým způsobem, k nepřímé diskriminaci v oblasti odměňování za práci mezi pracovníky ženského a mužského pohlaví, která je v rozporu s tímto článkem.

               2)

               Článek 141 ES musí být vykládán v tom smyslu, že takový režim předčasného odchodu do důchodu s okamžitým vyplacením důchodových dávek, jako je režim, o který se jedná ve věci v původním řízení, vede kromě případu, že jej lze odůvodnit takovými objektivními faktory prostými jakékoli diskriminace na základě pohlaví, jako je legitimní cíl sociální politiky, a že je vhodný a nezbytný k zaručení dovolávaného cíle, což vyžaduje, aby odpovídal skutečně snaze tohoto cíle dosáhnout a byl prováděn konzistentním a systematickým způsobem, k nepřímé diskriminaci v oblasti odměňování za práci mezi pracovníky ženského a mužského pohlaví, která je v rozporu s tímto článkem.

               3)

               Článek 141 odst. 4 ES musí být vykládán v tom smyslu, že mezi opatření v něm uvedená nepatří taková vnitrostátní opatření, jako jsou opatření dotčená ve věci v původním řízení, která pouze umožňují dotyčným pracovníkům využít nároku na předčasný odchod do důchodu s okamžitým vyplacením důchodových dávek a přiznat jim bonifikaci za odpracovaná léta při jejich odchodu do důchodu, aniž napravují problémy, na které mohou dotyční pracovníci narazit během své profesní kariéry.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


title: Věc F-125/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 21. července 2016 – HB v. Komise „Veřejná služba – Úředníci – Povyšování za rok 2014 – Článek 45 odst. 1 služebního řádu – Srovnání zásluh – Hodnotící zprávy 2011 a 2012 – Absence několika měsíců z důvodu mateřské dovolené v roce 2013 – Hodnotící zpráva, v níž chybí věcné posouzení za dotčený rok – Rozhodnutí nepovýšit žalobkyni v roce 2014 – Povinnost uvést odůvodnění – Srovnávací přezkum zásluh – Chybějící doporučení smíšeného výboru pro povyšování – Přístup do elektronického osobního spisu žalobkyně – Složení smíšeného výboru pro povyšování – Diskriminace na základě pohlaví – Nemajetková újma“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/36

      Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 21. července 2016 – HB v. Komise
      (Věc F-125/15) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Povyšování za rok 2014 - Článek 45 odst. 1 služebního řádu - Srovnání zásluh - Hodnotící zprávy 2011 a 2012 - Absence několika měsíců z důvodu mateřské dovolené v roce 2013 - Hodnotící zpráva, v níž chybí věcné posouzení za dotčený rok - Rozhodnutí nepovýšit žalobkyni v roce 2014 - Povinnost uvést odůvodnění - Srovnávací přezkum zásluh - Chybějící doporučení smíšeného výboru pro povyšování - Přístup do elektronického osobního spisu žalobkyně - Složení smíšeného výboru pro povyšování - Diskriminace na základě pohlaví - Nemajetková újma“)
      (2016/C 364/43)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: HB (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí Komise nepovýšit žalobkyni do další platové třídy (AD8) v rámci povyšování za rok 2014 a na náhradu údajně vzniklé nemajetkové újmy.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  HB ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

                  3)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených HB.

         (1)  Úř. věst. C 398, 30. 11. 2015, s. 80.


title: Věc T-299/06: Žaloba podaná dne 25. října 2006 – Leclercq v. Komise

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/59

         Žaloba podaná dne 25. října 2006 – Leclercq v. Komise
   (Věc T-299/06)
   (2006/C 326/128)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sylvie Leclercq (zástupci: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že projednávaná žaloba je přípustná;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 27. července 2006 v rozsahu, v němž odpírá žalobkyni požadovaný přístup k dokumentům Komise;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení;

               —

               uložit žalované, aby na základě své mimosmluvní odpovědnosti zaplatila žalobkyni 50 eur denně od data sporného rozhodnutí.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Projednávanou žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí ze dne 27. července 2006, přijatého generálním tajemníkem Komise, kterým byla zamítnuta její potvrzující žádost o přístup k výpisu z databází obsahujících informace ohledně zaměstnanců Komise. Důvody odepření, které Komise uvedla, spočívaly v tom, že žádost překročila působnost nařízení č. 1049/2001 (1), neboť v projednávaném případě se nejednalo o žádost o přístup k existujícímu dokumentu, jež měl orgán k dispozici, ve smyslu uvedeného nařízení.
   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává dvou žalobních důvodů. První vychází z porušení čl. 3 písm. a) nařízení č. 1049/2001, neboť v napadeném rozhodnutí Komise vyloučila databáze z pojmu dokument. Žalobkyně tvrdí, že Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když provedla takové vyloučení neupravené nařízením, které je v rozporu s širokým výkladem, který je podle ní třeba dát pojmu dokument ve smyslu nařízení č. 1049/2001.
   Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 4 nařízení č. 1049/2001 a povinnosti odůvodnění, neboť Komise v napadeném rozhodnutí neuvedla, jak by zveřejnění požadovaného dokumentu zasáhlo do veřejného nebo soukromého zájmu, aby mohlo být zamítnuto na základě jedné z výjimek stanovených v čl. 4 nařízení.
   Žalobkyně tvrdí, že jednání Komise, jež je údajně protiprávní, neboť je v rozporu s nařízením č. 1049/2001, může vést k její mimosmluvní odpovědnosti na základě čl. 288 druhého pododstavce ES. Žádá tedy o náhradu jak finanční, tak nemajetkové újmy, kterou jí takové jednání Komise způsobilo.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43).


title: Věc T-271/04: Žaloba podaná dne 5. července 2004 Cytimo S.A. proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/31

         Žaloba podaná dne 5. července 2004 Cytimo S.A. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-271/04)
   (2004/C 262/60)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 5. července 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Cytimo S.A., se sídlem v Bruselu, zastoupenou Pierrem Van Ommeslaghe a Isabelle Heenen, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               určil, že smluvní odpovědnost žalované byla založena jejím pochybením, a uložil jí zaplatit žalobkyni částku 27 330 577,77 EUR, odhadovanou částku škody, zvýšenou o úroky v zákonné výši platné v Belgii (v současné době 7 %) ode dne žaloby až do dne skutečného zaplacení, přičemž tato částka může být zvýšena či snížena během řízení;

               —

               podpůrně určil, že je založena odpovědnost Společenství zastoupeného Komisí, a uložil Komisi zaplatit částku 20 589 332,22 EUR z důvodu náhrady vzniklé škody a na úrocích z prodlení z této částky ode dne, kdy bude vydáno rozhodnutí, až do skutečného zaplacení ve výši 6 %, přičemž tato částka může být zvýšena či snížena během řízení;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Žalobkyně tvrdí, že uzavřela s Komisí nájemní smlouvu, jejímž předmětem byla nemovitost o výměře 16 954 m2 nacházející se v Bruselu. Komise měla vyjádřit svůj souhlas s tím, aby pronajímatel objednal práce požadovaných vnitřních úprav.
   Komise však měla před 1. listopadem 2003, dnem nabytí účinnosti nájmu, oznámit, že nehodlá nemovitost najmout ani odškodnit žalobkyni za již objednané práce.
   Na podporu svých nároků žalobkyně uplatňuje, že:

               —

               i když nájemní smlouva nebyla Komisí formálně podepsána, jsou smluvní strany předmětnou nájemní smlouvou vázáni, neboť smlouva je dle belgického práva uzavřena na základě pouhého projevu vůle účastníků, aniž by bylo třeba vyhovět dalším formálním požadavkům;

               —

               odpovědnost Komise byla založena z důvodu jejího odmítnutí realizovat smlouvu.

         Žalobkyně se domáhá zrušení smlouvy k tíži Komise uplatněním článku 1.184 belgického občanského zákoníku a toho, aby Komisi bylo uloženo nahradit škodu, která žalobkyni vznikla z důvodu zrušení smlouvy.
   Podpůrně, v případě, že by Soud neuznal, že předmětná smlouva byla uzavřena, má žalobkyně za to, že Komise je mimosmluvně odpovědná z důvodu přerušení jednání. V tomto ohledu má za to, že žalovaná nejednala v dobré víře tím, že nesplnila legitimní očekávání Citymo během jednání o smlouvě, a tím, že ji uvedla v očekávání, že smlouva bude uzavřena, a poté od jednání odstoupila, aniž by loajálně informovala druhého účastníka o změně svého postoje.


title: Věc T-483/17: Žaloba podaná dne 28. července 2017 – García Suárez a další v. Komise a SRB

text:
               2.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/13

         Žaloba podaná dne 28. července 2017 – García Suárez a další v. Komise a SRB
   (Věc T-483/17)
   (2017/C 330/17)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: María de la Soledad García Suárez (Madrid, Španělsko), María del Carmen Chueca García (Madrid), Sol María Chueca García (Madrid), Alejandro María Chueca García (Madrid), José María Chueca García (Madrid) a Ignacio María Chueca García (Madrid) (zástupce: A. Rivas Rodríguez, advokát)

      Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí SRB/EES/2017/08 ze dne 7. června 2017 kterým byl schválen krizový plán pro Banco Popular Español SA., a rozhodnutí Komise (EU) 2017/1246 ze dne 7. června 2017 potvrzující krizový plán pro Banco Popular Español SA.;

               —

               uložil žalovanému náhradu škody způsobené ztrátou hodnoty akcií společnosti Banco Popular Español, S.A., které vlastní žalobci, přičemž pro výpočet škody slouží jako referenční hodnota rozdíl hodnoty akcií ke dni 6. června 2017, tedy 9 212,34 eur, plus případné úroky.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatněnými ve věci T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-32/13 P: Usnesení Tribunálu ze dne 19. prosince 2013 — da Silva Tenreiro v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Přijímání zaměstnanců — Oznámení o volném pracovním místě — Jmenování na místo ředitele ředitelství A pro občanské soudnictví generálního ředitelství Komise pro spravedlnost — Zamítnutí žalobcovy žádosti o pracovní místo — Jmenování jiného uchazeče — Zneužití pravomoci — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. prosince 2013 — da Silva Tenreiro v. Komise
   (Věc T-32/13 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Přijímání zaměstnanců - Oznámení o volném pracovním místě - Jmenování na místo ředitele ředitelství A pro občanské soudnictví generálního ředitelství Komise pro spravedlnost - Zamítnutí žalobcovy žádosti o pracovní místo - Jmenování jiného uchazeče - Zneužití pravomoci - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2014/C 45/54
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Mario da Silva Tenreiro (Kraainem, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, J. N. Louis a D. de Abreu Caldas, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a C. Ehrbar, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 14. listopadu 2012, da Silva Tenreiro v. Komise (F-120/11, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zčásti odmítá a zčásti zamítá.

               2)

               Mario Paulo da Silva Tenreiro ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v tomto stupni řízení.

      (1)  Úř. věst. C 86, 23.3.2013.


title: Věc T-179/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Sport Eybl & Sports Experts v. OHIM — Seven (SEVEN SUMMITS) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství SEVEN SUMMITS — Starší obrazová ochranná známka Společenství Seven — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Sport Eybl & Sports Experts v. OHIM — Seven (SEVEN SUMMITS)
   (Věc T-179/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství SEVEN SUMMITS - Starší obrazová ochranná známka Společenství Seven - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 200/32
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sport Eybl & Sports Experts GmbH (Wels, Rakousko) (zástupce: S. Fürst, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Seven SpA (Leinì, Itálie) (zástupce: D. Sindico, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. ledna 2011 (věc R 364/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Seven SpA a Sport Eybl & Sports Experts GmbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Sport Eybl & Sports Experts GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společností Seven SpA.

      (1)  Úř. věst. C 152, 21.5.2011.


title: Věc C-37/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Itálie) dne 29. ledna 2015 – Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco S.a.s. v. Comune di Monastir, Equitalia Centro SpA

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Itálie) dne 29. ledna 2015 – Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco S.a.s. v. Comune di Monastir, Equitalia Centro SpA
   (Věc C-37/15)
   (2015/C 138/42)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco S.a.s.

      Žalované: Comune di Monastir, Equitalia Centro SpA

      Předběžná otázka

   Brání právo Společenství právní úpravě obsažené v článku 188 legislativního nařízení č. 152/2006 a v nařízení ministerstva životního prostředí ze dne 17. [prosince] 2009, podle které se nabytí účinnosti právních předpisů provádějících směrnici 2008/98/ES (1) do vnitrostátního práva odkládá do přijetí ministerského nařízení, které upraví technické podmínky a lhůty nabytí účinnosti výše uvedených prováděcích předpisů?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 98/2008 ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 312 ze dne 22.11.2008, s. 3).


title: Věc C-166/13: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Melun – Francie) – Sophie Mukarubega v. Préfet de police a Préfet de la Seine-Saint-Denis „Řízení o předběžné otázce — Víza, azyl, přistěhovalectví a jiné politiky související s volným pohybem osob — Směrnice 2008/115/ES — Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí — Postup přijímání rozhodnutí o navrácení — Zásada dodržování práva na obhajobu — Právo státních příslušníků třetích zemí s neoprávněným pobytem být vyslechnuti před přijetím rozhodnutí, které se může nepříznivě dotknout jejich zájmů — Rozhodnutí správního orgánu o neudělení povolení k pobytu neoprávněně pobývajícímu státnímu příslušníkovi třetí země z důvodu azylu, spojené s povinností opustit území — Právo být vyslechnut před vydáním rozhodnutí o navrácení“

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/7

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Melun – Francie) – Sophie Mukarubega v. Préfet de police a Préfet de la Seine-Saint-Denis
   (Věc C-166/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Víza, azyl, přistěhovalectví a jiné politiky související s volným pohybem osob - Směrnice 2008/115/ES - Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí - Postup přijímání rozhodnutí o navrácení - Zásada dodržování práva na obhajobu - Právo státních příslušníků třetích zemí s neoprávněným pobytem být vyslechnuti před přijetím rozhodnutí, které se může nepříznivě dotknout jejich zájmů - Rozhodnutí správního orgánu o neudělení povolení k pobytu neoprávněně pobývajícímu státnímu příslušníkovi třetí země z důvodu azylu, spojené s povinností opustit území - Právo být vyslechnut před vydáním rozhodnutí o navrácení“)
   (2015/C 007/08)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif de Melun

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sophie Mukarubega

      Žalovaní: Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis

      Výrok

   Za okolností, jaké jsou dotčeny ve věci v původním řízení, právo být vyslechnut v každém řízení, jaké se uplatní v rámci směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, a zejména jejího článku 6, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání tomu, aby vnitrostátní orgán nevyslechl státního příslušníka třetí země specificky ve věci rozhodnutí o navrácení, pokud vůči němu hodlá vydat takové rozhodnutí poté, co konstatoval neoprávněnost jeho pobytu na území státu v návaznosti na řízení, v němž bylo jeho právo být vyslechnut plně respektováno, a to bez ohledu na to, zda má být toto rozhodnutí o navrácení vydáno po zamítnutí žádosti o povolení k pobytu, či nikoli.

      (1)  Úř. věst. C 164, 8. 6. 2013.