title: Věc T-234/11 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2012 — Arango Jaramillo a další v. EIB ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Důchody — Příspěvek do důchodového systému — Zamítnutí žaloby v prvním stupni řízení jako zjevně nepřípustné — Lhůta pro podání žaloby — Opožděnost — Přiměřená lhůta“ )

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2012 — Arango Jaramillo a další v. EIB
   (Věc T-234/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Důchody - Příspěvek do důchodového systému - Zamítnutí žaloby v prvním stupni řízení jako zjevně nepřípustné - Lhůta pro podání žaloby - Opožděnost - Přiměřená lhůta)
   2012/C 227/30
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Oscar Orlando Arango Jaramillo (Lucemburk, Lucembursko) a dalších 34 zaměstnanců Evropské investiční banky, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská investiční banka (zástupci: C. Gómez de la Cruz a T. Gilliams, zmocněnci, ve spolupráci s P. E. Partschem, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 4. února 2011, vydanému ve věci Arango Jaramillo a další v. EIB (F 34/10, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí) znějící na zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Oscar Orlando Arango Jaramillo a dalších 34 zaměstnanců Evropské investiční banky (EIB), jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené EIB v tomto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 16.7.2011.


title: Věc C-351/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná dne 22. července 2014 Juzgado de lo Social n ° 33 de Barcelona (Španělsko) – Estrella Rodríguez Sanchez v. Consum Sociedad Cooperativa Valenciana

text:
               29.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná dne 22. července 2014 Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španělsko) – Estrella Rodríguez Sanchez v. Consum Sociedad Cooperativa Valenciana
   (Věc C-351/14)
   2014/C 339/13
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Estrella Rodríguez Sanchez

      Žalovaný: Consum Sociedad Cooperativa Valenciana

      Předběžné otázky

               1)

               Spadá do působnosti směrnice 2010/18 (1) o „(Revidované) rámcové dohodě o rodičovské dovolené“, která je vymezena v ustanovení 1 bodu 2 uvedené dohody, vztah člena zaměstnaného zaměstnaneckým družstvem, jako je vztah upravený v článku 80 (španělského) zákona 27/99 o družstvech (Ley 27/99 de Cooperativas) a v článku 89 zákona 8/2003 o družstvech Autonomního společenství Valencie (Ley 8/2003 de Cooperativas de la Comunidad Valenciana), který by z pohledu unijního práva mohl být považován za „pracovní smlouvu“, přestože je vnitrostátními právními předpisy a národní judikaturou kvalifikován jako „členský“?
               V případě záporné odpovědi na tuto první otázku se podpůrně k otázce předchozí pokládá druhá otázka.

               2)

               Má se ustanovení 8 bod 2 „Revidované rámcové dohody o rodičovské dovolené“ (směrnice 2010/18) a konkrétněji ustanovení, podle[kterého] „[p]rovádění této dohody není důvodem pro snížení obecné úrovně ochrany poskytované zaměstnancům v oblasti působení této dohody“, vykládat v tom smyslu, že v případě neexistence jasného provedení směrnice 2010/18 členským státem nelze omezit rozsah ochrany, kterou uvedený stát sám vymezil při provedení předchozí směrnice 96/34 (2)?
               Pouze pro případ kladné odpovědi na některou z těchto dvou otázek, a za předpokladu použitelnosti směrnice 2010/18 na pracovní vztah člena zaměstnaneckého družstva, jako je vztah žalobkyně, budou odůvodněné – z níže uvedených důvodů – následující další otázky.

               3)

               Má se ustanovení 6 nové „Revidované rámcové dohody o rodičovské dovolené“ začleněné do směrnice 2010/18 vykládat tak, že zavazuje k tomu, aby vnitrostátní prováděcí předpis nebo dohoda obsahovaly a jasně uváděly povinnosti podnikatelů „zvážit“ a „reagovat“ na žádosti jejich pracovníků/pracovnic o „změny pracovní doby a pracovního režimu“ po návratu z rodičovské dovolené, jak s ohledem na své vlastní potřeby, tak i potřeby pracovníků, aniž lze povinnost směrnici provést považovat za splněnou prostřednictvím vnitrostátní zákonné nebo podnikové normy, která účinnost tohoto práva podmiňuje výhradně volným uvážením podnikatele, zda na žádosti vyhoví či nikoli?

               4)

               Má se vycházet z toho, že ustanovení 6 směrnice 2010/18, kterou se provádí „Revidovaná rámcová dohoda o rodičovské dovolené“ – ve světle článku 3 směrnice a „Závěrečných ustanovení“ obsažených v ustanovení 8 uvedené dohody – má v případě neexistence provedení „horizontální přímý“ účinek, neboť je minimální normou Společenství?

      (1)  Směrnice Rady 2010/18/EU ze dne 8. března 2010 , kterou se provádí revidovaná rámcová dohoda o rodičovské dovolené uzavřená mezi organizacemi BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP a EKOS a zrušuje se směrnice 96/34/ES (Úř. věst. L 68, s. 13).

      (2)  Směrnice Rady 96/34/ES ze dne 3. června 1996, o rámcové dohodě o rodičovské dovolené uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 145, s. 4; Zvl. vyd. 05/02, s. 285).


title: Věc C-315/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. února 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Monomeles Protodikeio Veroias – Řecko) – Georgios Diamantis v. FANCO AE

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/30

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. února 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Monomeles Protodikeio Veroias – Řecko) – Georgios Diamantis v. FANCO AE
   (Věc C-315/06) (1)

   (2008/C 171/48)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 224, 16.9.2006.


title: Věc T-392/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. července 2017 – European Dynamics Luxembourg a další v. Agentura Evropské unie pro železnice „Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení — Poskytnutí externích služeb za účelem vývoje informačních systémů pro Agenturu Evropské unie pro železnice — Zařazení nabídky uchazeče — Odmítnutí nabídky uchazeče — Povinnost uvést odůvodnění — Neobvykle nízká nabídka“

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. července 2017 – European Dynamics Luxembourg a další v. Agentura Evropské unie pro železnice
   (Věc T-392/15) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Poskytnutí externích služeb za účelem vývoje informačních systémů pro Agenturu Evropské unie pro železnice - Zařazení nabídky uchazeče - Odmítnutí nabídky uchazeče - Povinnost uvést odůvodnění - Neobvykle nízká nabídka“)
   (2017/C 277/52)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Luxembourg SA (Lucembursko, Lucemburk), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) a European Dynamics Belgium SA, (Brusel, Belgie) (zástupci: původně I. Ampazis, M. Sfyri, C.-N. Dede a D. Papadopoulou, poté M. Sfyri, C.-N. Dede a D. Papadopoulou, advokáti)

      Žalovaná: Agentura Evropské unie pro železnice (zástupci: původně J. Doppelbauer, poté G. Stärkle a Z. Pyloridou, zmocněnci, ve spolupráci s V. Christianosem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Agentury Evropské unie pro železnice o zařazení nabídek předložených žalobkyněmi pro položky 1 a 2 veřejné zakázky ERA/2015/01/OP „ESP EISD 5 – Veřejná zakázka na poskytování externích služeb za účelem vývoje informačních systémů pro [tuto agenturu]“.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE a European Dynamics Belgium SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 328, 5.10.2017.


title: Věc F-42/07: Žaloba podaná dne 10. května 2007 – Prieto v. Parlament

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/47

         Žaloba podaná dne 10. května 2007 – Prieto v. Parlament
   (Věc F-42/07)
   (2007/C 140/75)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Antonio Prieto (Bousval, Belgie) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 9. června 2006, kterým byl žalobce jmenován úředníkem ve zkušební lhůtě se zařazením do platové třídy AST 2 stupeň 3;

               —

               uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úspěšný účastník vnitřního výběrového řízení C/348 pro služební postup C5-4, byl dočasným zaměstnancem v Komisi ve stupni AST 3 (dřívější stupeň C4), když byl jmenován úředníkem ve zkušební lhůtě a zařazen do třídy AST 2.
   Na podporu své žaloby žalobce nejprve uplatňuje, že rozhodnutí, kterým byl jmenován úředníkem se zařazením nižším, než jaké měl, když byl dočasným zaměstnancem, porušuje čl. 5 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu úředníků Evropských společenství (dále jen „služební řád“).
   Žalobce se krom toho dovolává porušení zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace v tom, že pouze úspěšní účastníci dotčeného výběrového řízení, kteří před tím jako dočasní zaměstnanci patřili do kategorie D, si mohli ponechat starší výhodnější zařazení při svém jmenování úředníkem.
   Žalobce konečně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje rovněž zásady právní jistoty, ochrany legitimního očekávání, řádné správy a správného řízení.


title: Věc T-150/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2012 — Ningbo Yonghong Fasteners v. Rada ( „Dumping — Dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Číny — Status podniku působícího v tržním hospodářství — Lhůta pro přijetí rozhodnutí ohledně tohoto statusu — Zjevně nesprávné posouzení — Důkazní břemeno — Úprava nákladů — Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 384/96 (nyní čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1225/2009)“ )

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2012 — Ningbo Yonghong Fasteners v. Rada
   (Věc T-150/09) (1)

   (Dumping - Dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Číny - Status podniku působícího v tržním hospodářství - Lhůta pro přijetí rozhodnutí ohledně tohoto statusu - Zjevně nesprávné posouzení - Důkazní břemeno - Úprava nákladů - Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 384/96 (nyní čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1225/2009))
   2012/C 366/54
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnici řízení

      Žalobkyně: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (Zhouhan, Čína) (zástupci: F. Graafsma a J. Cornelis, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně J. P. Hix, zmocněnec, ve spolupráci s G. Berrisch a G. Wolf, advokáti, poté J. P. Hix a B. Driessen, zmocněnci, ve spolupráci s G. Berrisch)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Evropská komise (zástupci: H. van Vliet a C. Clyne, zmocněnci); a European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Brusel, Beglie) (zástupci: původně J. Bourgeois, Y. van Gerven a E. Wäktare, poté J. Bourgeois, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Rady (ES) č. 91/2009 ze dne 26. ledna 2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 29, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie a European Industrial Fasteners Institute AISBL.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


title: Věc C-426/04 P: Opravný prostředek podaný 4. října 2004 Evropskou agenturou pro obnovu (EAR) proti rozsudku vydanému dne 7. července 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-175/03, Norbert Schmitt proti Evropské agentuře pro obnovu (EAR)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/32

         Opravný prostředek podaný 4. října 2004 Evropskou agenturou pro obnovu (EAR) proti rozsudku vydanému dne 7. července 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-175/03, Norbert Schmitt proti Evropské agentuře pro obnovu (EAR)
   (Věc C-426/04 P)
   (2004/C 300/61)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 4. října 2004 opravný prostředek podaný Evropskou agenturou pro obnovu (EAR), zastoupenou Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem, Etiennem Marchalem a Sébastienem Orlandim, advokáty, proti rozsudku vydanému dne 7. července 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-175/03, Norbert Schmitt proti Evropské agentuře pro obnovu (EAR).
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:
   rozhodl, že:

               —

               Rozsudek Soudu (čtvrtého senátu) ze dne 7. července 2004 ve věci T-175/03 (Norbert Schmitt v. Evropská agentura pro obnovu) se v plném rozsahu ruší.

         dále, aby novým rozsudkem rozhodl, že:

               —

               Žaloba na neplatnost, jíž se napadá rozhodnutí EAR ze dne 25. února 2003 o ukončení smlouvy o zaměstnávání dočasného zaměstnance uzavřené se žalobcem v prvním stupni, se zamítá.

               —

               Žalobci v prvním stupni, účastníku řízení, proti kterému je podán opravný prostředek, se ukládá náhrada nákladů řízení.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty
   Soud prvního stupně porušil zákaz rozhodovat ultra petita tím, že založil své rozhodnutí na důvodech a argumentech, jež nebyly žalobcem v prvním stupni přímo uvedeny ani dostatečně rozvedeny.
   Soud se dále dopustil nesprávného právního posouzení tím, že vyložil článek 4 smlouvy o zaměstnávání dočasného zaměstnance uzavřené s N. Schmittem tak, že právo Agentury na ukončení této smlouvy je omezeno pouze na situace, které nastanou v důsledku značného snížení nebo ukončení aktivit Agentury před koncem jejího mandátu.
   Soud se konečně dopustil nesprávného právního posouzení tím, že měl za to, že legitimní očekávání žalobce v prvním stupni bylo porušeno, ačkoli z odůvodnění rozsudku vyplývá, že se mu nedostalo žádného ujištění, které by bylo přesné, bezpodmínečné, souhlasné a v souladu s předpisy upravujícími režim ostatních zaměstnanců, pokud se jedná o jeho zaměstnávání až do konce skutečného mandátu Agentury.


title: Věc T-259/10: Žaloba podaná dne 8. června 2010 — Ax v. Rada

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/41

         Žaloba podaná dne 8. června 2010 — Ax v. Rada
   (Věc T-259/10)
   ()
   2010/C 234/75
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Thomas Ax (Neckargemünd, Německo) (zástupce: J. Baumann, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace,

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce napadá nařízení (EU) č. 407/2010. (1)

   K odůvodnění své žaloby žalobce mimo jiné tvrdí, že pomoc, kterou umožňuje poskytnout napadené nařízení, porušuje zákaz odpovídat za závazky a přebírat závazky jiných členských států stanovený v článku 125 SFEU.
   Krom toho údajně nařízení č. 407/2010 nemá zmocňující základ uvedený v článku 122 SFEU. Vzhledem k tomu žalobce uvádí, že v důsledku spekulativních zásahů nejsou členské státy vážně ohroženy závažnými obtížemi ve smyslu tohoto ustanovení. Dále nejsou tyto obtíže v důsledku spekulativních zásahů založeny na mimořádných událostech, které se vymykají kontrole dotčených členských států.

      (1)  Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (Úř. věst. L 118, s. 1).


title: Věc C-287/15: Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 12. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Società LIS Srl, Società Cerutti Lorenzo Srl v. Abbanoa SpA: za přítomnosti: Consorzio Stabile CSI – Consorzio Servizi Integrati Soc. cons. arl, Procelli Costruzioni Srl, Bondini Srl, Assisi Strade Srl

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/12

      Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 12. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Società LIS Srl, Società Cerutti Lorenzo Srl v. Abbanoa SpA: za přítomnosti: Consorzio Stabile CSI – Consorzio Servizi Integrati Soc. cons. arl, Procelli Costruzioni Srl, Bondini Srl, Assisi Strade Srl
      (Věc C-287/15) (1)

      (2016/C 364/08)
      Jednací jazyk: italština
      Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 302, 14. 9. 2015.


title: Věc C-334/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Chemnitz (Německo) dne 3. srpna 2006 – Matthias Zerche v. Landkreis Mittweida

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Chemnitz (Německo) dne 3. srpna 2006 – Matthias Zerche v. Landkreis Mittweida
   (Věc C-334/06)
   (2006/C 261/19)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Chemnitz.
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Matthias Zerche.

      Žalovaný: Landkreis Mittweida.
   Předběžná otázka
   Musí být čl. 1 odst. 2 ve spojení s čl. 8 odst. 2 a odst. 4 směrnice 91/439/EHS (1) vykládán v tom smyslu, že členský stát je na svém území oprávněn odmítnout uznat oprávnění řídit na základě řidičského průkazu vydaného v jiném členském státě, pokud bylo předtím řidičské oprávnění držiteli zahraničního řidičského průkazu EU v tuzemsku odňato nebo jinak zrušeno, jestliže lhůta pro dobu, ve které je zakázáno opětovné udělení řidičského oprávnění v tuzemsku, nařízená v souvislosti s tímto opatřením uplynula před vydáním řidičského průkazu v jiném členském státě, a pokud je nutno vzhledem k objektivním indiciím (neexistence bydliště v členském státě, který řidičský průkaz vydal a neúspěšná žádost o opětovné vydání řidičského oprávnění v tuzemsku) vycházet z toho, že získáním zahraničního řidičského oprávnění EU měly být pouze obejity přísné hmotněprávní požadavky tuzemského řízení o opětovném vydání řidičského oprávnění, zejména lékařsko-psychologické posouzení?

      (1)  Úř. věst. L 237, s.1; Zvl. vyd. 07/01, s. 317.


title: Věc T-177/07: Žaloba podaná dne 23. května 2007 – Mediaset v. Komise

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/31

         Žaloba podaná dne 23. května 2007 – Mediaset v. Komise
   (Věc T-177/07)
   (2007/C 170/60)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mediaset SpA (Milano, Itálie) (zástupci: D. O'Keeffe, Solicitor, K. Adamantopoulos a G. Rossi, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit na základě článku 230 Smlouvy o ES, (bývalý článek 173), rozhodnutí Komise ze dne 24. ledna 2007 o státní podpoře C 52/2005, kterou Italská republika poskytla vzhledem k digitálním dekodérům, zejména jeho článku 1 až 3;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v průběhu tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhá zrušení rozhodnutí Komise K(2006) konečné (1) ze dne 24. ledna 2007, kterým Komise rozhodla, že systém, který zavedla Itálie, poskytování podpory ve prospěch provozovatelů zemského digitálního vysílání poskytujících pay-TV a pay-TV kabelových provozovatelů, představuje státní podporu, která je neslučitelná se společným trhem.
   Žalobkyně, která je příjemcem sporné státní podpory, uvádí tyto žalobní důvody:
   Zaprvé žalobkyně uvádí, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení při použití a výkladu čl. 87 odst. 1 ES v rozsahu, v němž považovala podporu poskytnutou přímo spotřebitelům za podporu spadající do působnosti čl. 87 odst. 1 ES; ii) Komise dospěla k závěru, že z opatření vyplývá selektivní „hospodářská výhoda“ pro žalobkyni; iii) Komise dospěla k závěru, že opatření je selektivní, jelikož je údajně diskriminační, a iv) Komise považovala opatření za narušující hospodářskou soutěž ve společném trhu.
   Žalobkyně dále uvádí, že Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu a právního posouzení tím, že rozhodla, že toto opatření není slučitelné se společným trhem v souladu s čl. 87 odst. 3 písm.c) ES.
   Žalobkyně navíc uvádí, že Komise porušila základní procesní požadavek spočívající v kontradiktorním a nedostatečně odůvodněném rozhodnutí, a to v rozporu s článkem 253 ES.
   Žalobkyně konečně uvádí, že Komise porušila článek 14 nařízení Rady č. 659/1999 (2) tím, že nařídila vymáhání poskytnuté podpory, jelikož nezohlednila, že i) žalobkyně legitimně očekávala přijetí uvedené podpory, která byla zákonná a ii) jelikož je nemožné určit částku podpory a potenciální nepřímé subjekty, které mají výhody z této podpory.

      (1)  C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. března 2005 ve věci C-209/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales, Queen's Bench Division (Administrative Court)): The Queen, na žádost Danyho Bidara, proti London Borough of Ealing, a dalším (Občanství Unie — Články 12 ES a 18 ES — Podpora poskytovaná studentům ve formě dotované půjčky — Ustanovení omezující udělení takovéto půjčky na studenty usazené na vnitrostátním území)

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/8

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 15. března 2005
   ve věci C-209/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales, Queen's Bench Division (Administrative Court)): The Queen, na žádost Danyho Bidara, proti London Borough of Ealing, a dalším (1)

   (Občanství Unie - Články 12 ES a 18 ES - Podpora poskytovaná studentům ve formě dotované půjčky - Ustanovení omezující udělení takovéto půjčky na studenty usazené na vnitrostátním území)
   (2005/C 132/14)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-209/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES podaná rozhodnutím High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) ze dne 12. února 2003, došlým Soudním dvoru dne 15. května 2003, v řízení The Queen, na žádost Danyho Bidara, proti London Borough of Ealing, Secretary of State for Education and Skills, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts (zpravodaj) a A. Borg Barthet, předsedové senátů, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka a U. Lõhmus, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, zástupce vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 15. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Podpora, poskytovaná ať již ve formě dotovaných půjček nebo stipendií studentům legálně pobývajícím v hostitelském členském státě a směřující k pokrytí jejich životních nákladů spadá do rozsahu působnosti Smlouvy o ES pro účely zákazu diskriminace stanoveného v prvním pododstavci čl. 12 ES.

               2)

               První pododstavec čl. 12 ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která poskytuje studentům nárok na podporu pokrývající jejich životní náklady, pouze pokud jsou usazeni v hostitelském členském státě a přitom vylučuje, aby státní příslušník jiného členského státu obdržel jako student status usazené osoby, i když tento státní příslušník v hostitelském členském státě legálně pobývá a absolvoval tam podstatnou část svého středoškolského studia, a v důsledku toho si vytvořil skutečný vztah ke společnosti tohoto státu.

               3)

               Není na místě omezit časové účinky tohoto rozsudku.

      (1)  Úř. věst. C 171, ze dne 19.07.2003


title: Věc C-378/05: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Belgie) – Samotor SPRL v. Belgický stát

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/35

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Belgie) – Samotor SPRL v. Belgický stát
   (Věc C-378/05) (1)

   (2006/C 294/63)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 330, 24.12.2005.


title: C-358/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. června 2015 – Evropská komise v. Finská republika

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/26

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. června 2015 – Evropská komise v. Finská republika
   (C-358/14) (1)

   (2015/C 320/40)
   Jednací jazyk: finština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 34, 2.2.2015.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. června 2004 ve věci T-258/01, Pierre Eveillard proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Disciplinární režim — Zařazení na nižší služební stupeň — Články 11 a 14 služebního řádu — Smlouva o ostraze budov Komise)

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/36

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 10. června 2004
   ve věci T-258/01, Pierre Eveillard proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Disciplinární režim - Zařazení na nižší služební stupeň - Články 11 a 14 služebního řádu - Smlouva o ostraze budov Komise)
   (2004/C 228/80)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-258/01, Pierre Eveillard, úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupený L. Vogelem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: J. Curral, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 25. června 2001, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce ze dne 13. března 2001, ve které napadl rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným ke jmenování ze dne 19. prosince 2000, ukládající mu disciplinární sankci spočívající v zařazení o dva služební stupně níže, Soud (pátý senát), ve složení P. Lindh, předsedkyně, R. García-Valdecasas a J. D. Cooke, soudci; tajemník: I. Natsinas, rada, vydal dne 10. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Rozhodnutí ze dne 19. prosince 2000, ukládající žalobci disciplinární sankci spočívající v zařazení o dva služební stupně níže, se zrušuje.

               2.

               Komise ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 369, 22.12.2001.


title: Věc C-321/12: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep — Nizozemsko) — F. van der Helder, D. Farrington v. College voor zorgverzekeringen ( „Sociální zabezpečení — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Článek 28 odstavec 2 písm. b) — Dávky nemocenského pojištění — Poživatelé starobních důchodů v několika členských státech — Bydliště v jiném členském státě — Poskytování věcných dávek ve státě bydliště — Náklady na dávky — Členský stát, jehož právním předpisům poživatel důchodu podléhal nejdelší dobu — Pojem“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/33

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep — Nizozemsko) — F. van der Helder, D. Farrington v. College voor zorgverzekeringen
   (Věc C-321/12) (1)

   (Sociální zabezpečení - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 28 odstavec 2 písm. b) - Dávky nemocenského pojištění - Poživatelé starobních důchodů v několika členských státech - Bydliště v jiném členském státě - Poskytování věcných dávek ve státě bydliště - Náklady na dávky - Členský stát, jehož právním předpisům poživatel důchodu podléhal nejdelší dobu - Pojem)
   2013/C 344/57
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: F. van der Helder, D. Farrington

      Žalovaný: College voor zorgverzekeringen

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Centrale Raad van Beroep — Výklad článku 4 a čl. 28 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2) — Zdravotní pojištění — Dávky pro osoby s nárokem na důchod s bydlištěm v jiném členském státě, než ve kterém má sídlo příslušná instituce — Dávky k tíži instituce členského státu, jehož právním předpisům osoba s nárokem na důchod podléhala nejdelší dobu — Pojem „právní předpisy, jimž osoba s nárokem na důchod podléhala nejdelší dobu“

      Výrok

   Článek 28 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, pozměněného a aktualizovaného nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1992/2006 ze dne 18. prosince 2006, musí být vykládán v tom smyslu, že „právní předpisy“, kterým poživatel důchodu podléhal nejdelší dobu, uvedené v tomto ustanovení, jsou právní předpisy upravující důchody.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.


title: Věc T-684/13: Žaloba podaná dne 23. prosince 2013 — Copernicus-Trademarks v. OHIM — Bolloré (BLUECO)

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/41

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2013 — Copernicus-Trademarks v. OHIM — Bolloré (BLUECO)
   (Věc T-684/13)
   2014/C 52/78
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Spojené království) (zástupci: L. Pechan a S. Körber, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. října 2013 ve věci R 2029/2012-1 a změnil jej v tom smyslu, že odvolání je opodstatněné a námitky je třeba v důsledku toho zamítnout v plném rozsahu,

               —

               uložil žalovanému úřadu a společnosti Bolloré SA, v případě, že vstoupí do tohoto řízení, náhradu nákladů řízení včetně nákladů odvolacího řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „BLUECO“ pro výrobky zařazené do třídy 12 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 724 675

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Bolloré SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „BLUECAR“ pro výrobky zařazené do třídy 12 — ochranná známka Společenství č. 4 597 621

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-167/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – Asklepios Kliniken v. Komise ( Státní podpory — Veřejné nemocnice — Vyrovnávací platba za provozní ztráty a poskytnutí záruk — Stížnost — Nezaujetí stanoviska Komisí — Žaloba pro nečinnost — Aktivní legitimace — Přípustnost — Přiměřená lhůta — Nařízení (ES) č. 659/1999 )

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/31

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – Asklepios Kliniken v. Komise
   (Věc T-167/04) (1)

   („Státní podpory - Veřejné nemocnice - Vyrovnávací platba za provozní ztráty a poskytnutí záruk - Stížnost - Nezaujetí stanoviska Komisí - Žaloba pro nečinnost - Aktivní legitimace - Přípustnost - Přiměřená lhůta - Nařízení (ES) č. 659/1999“)
   (2007/C 199/58)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Asklepios Kliniken GmbH (Königstein-Falkenstein, Německo) (zástupce: K. Füßer, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Kreuschitz a M. Niejahr, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: původně C.-D. Quassowski a A. Tiemann, poté W.-D. Plessing a C. Schulze-Bahr, zmocněnci) a Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupce: původně M. Bethell, poté C. Gibbs a E. O'Neill, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh směřující v souladu s článkem 232 ES k určení, že Komise tím, že nepřijala rozhodnutí na základě čl. 4 odst. 2, 3 nebo 4 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [88] ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339), o stížnosti předložené žalobkyní a týkající se poskytnutí údajně protiprávních podpor veřejným nemocnicím v Německu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 88 ES, jakož i z čl. 10 odst. 1 a čl. 13 odst. 1 nařízení č. 659/1999.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Asklepios Kliniken GmbH ponese vedle vlastních nákladů řízení i náklady řízení vynaložené Komisí.

               3)

               Spolková republika Německo a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 201, 7.8.2004.


title: Věc C-454/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 10. října 2012 — Pro Med Logistik GmbH v. Finanzamt Dresden-Süd

text:
               22.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 10. října 2012 — Pro Med Logistik GmbH v. Finanzamt Dresden-Süd
   (Věc C-454/12)
   2012/C 399/21
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Pro Med Logistik GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Dresden-Süd

      Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 12 odst. 3 písm. a) třetí pododstavec ve spojení s přílohou H kategorií 5 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 (1) o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu a čl. 98 odst. 1 ve spojení s kategorií 5 obsaženou v příloze III směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 (2) o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst., L 347, s. 1), s ohledem na zásadu daňové neutrality, vnitrostátní právní úpravě, která stanoví sníženou sazbu daně z obratu pro přepravu osob vozidly taxi v místní dopravě, zatímco pro přepravu osob tzv. pronajatými vozy s řidičem v místní dopravě platí základní sazba daně?

               2)

               Má při odpovědi na první otázku význam, že provozovatelé autodrožek, resp. taxi, a pronajímatelé vozidel s řidičem provádějí jízdy na základě zvláštních dohod s velkými zákazníky za přibližně stejně znějících podmínek?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně; (Úř. věst L 145, s. 1), ve znění pozdějších předpisů.

      (2)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. července 2004 ve věci C-116/03P: Augusto Fichtner proti Komisi Evropských společenství (Opravný prostředek — Úředník — Disciplinární opatření — Odvolání z funkce se zachováním nároku na starobní důchod — Výkon mimopracovní činnosti bez předchozího souhlasu)

text:
               6.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/9

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 9. července 2004
   ve věci C-116/03P: Augusto Fichtner proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Opravný prostředek - Úředník - Disciplinární opatření - Odvolání z funkce se zachováním nároku na starobní důchod - Výkon mimopracovní činnosti bez předchozího souhlasu)
   (2004/C 273/18)
   Jednací jazyk:italština
   Ve věci C-116/03P, Augusto Fichtner, bývalý úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Besozzo (Itálie) (advokáti: F. Colussi a M. Tamburini), jejímž předmětem je opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (čtvrtého senátu) ze dne 16. ledna 2003, Fichtner v. Komise (T-75/00, RecueilFP, s. II-51), kterým se domáhá zrušení tohoto rozsudku, přičemž dalším účastníkem řízení je Komise Evropských společenství (zmocněnec: J. Currall, ve spolupráci s A. Dal Ferrem), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení J.-P. Puissochet, předseda senátu, F. Macken (zpravodajka), A. Borg Barthet, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 9. července 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Panu Fichtnerovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 146, 21.6.2003.


title: Věc T-640/16: Žaloba podaná dne 8. září 2016 – GEA Group v. Komise

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/49

         Žaloba podaná dne 8. září 2016 – GEA Group v. Komise
   (Věc T-640/16)
   (2016/C 392/64)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: GEA Group AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: I. du Mont a C. Wagner, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2016)3920 ze dne 29. června 2016, kterým se pozměňuje rozhodnutí C(2009)8682 final ze dne 11. listopadu 2009 týkající se řízení podle Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (AT.38589 – Tepelné stabilizátory);

               —

               případně snížil výši pokuty a stanovil nové datum splatnosti pokuty včetně úroků (v době následující po přijetí napadeného rozhodnutí) a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že Evropská komise porušila článek 25 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy tím, že přijala sporné rozhodnutí, přestože již uplynula promlčecí lhůta.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 266 odst. 1 SFEU a právo žalobkyně na obhajobu tím, že žalobkyni nebyla dána možnost, aby podala podrobnější ústní vysvětlení.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Evropská komise porušila čl. 23 odst. 2 a 3 nařízení č. 1/2003 tím, že v případě žalobkyně neuplatnila 10 % limit.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Komise jednala v rozporu se zásadou rovného zacházení tím, že žalobkyni pokládala zcela odpovědnou za jednání, za které nesli odpovědnost i ostatní porušitelé, zatímco odpovědnost žalobkyně je pouze odvozená, a tím, že přenesla kvůli snížení míry odpovědnosti ostatních porušitelů dodatečnou míru odpovědnosti na žalobkyni, a to výlučně k její tíži.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že Komise při svém jednání překročila své pravomoci tím, že stanovila se zpětným účinkem lhůtu pro platbu na datum, k němuž neexistoval právní základ pro platbu, a že Komise neposkytla náležité odůvodnění podle čl. 296 odst. 2 SFEU tím, že neuvedla důvody, které ji vedly k tomu, že se odchýlila od své praxe.


title: Věc C-525/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van koophandel Hasselt (Belgie) dne 22. prosince 2006 – NV de Nationale Loterij v. BVBA Customer Service Agency

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van koophandel Hasselt (Belgie) dne 22. prosince 2006 – NV de Nationale Loterij v. BVBA Customer Service Agency
   (Věc C-525/06)
   (2007/C 42/29)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Rechtbank van koophandel Hasselt
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: NV de Nationale Loterij

      Žalovaná: BVBA Customer Service Agency
   Předběžné otázky

               1.

               Musí být článek 49 Smlouvy o ES vykládán v tom smyslu, že omezující vnitrostátní ustanovení, jako je článek 37 zákona ze dne 19. dubna 2002, které brání podniku v přístupu na trh ohledně prodeje tiskopisů pro skupinovou účast na „Euro Millions“ za účelem dosažení zisku, jsou přesto přípustná vzhledem k obecnému zájmu (prevence plýtvání penězi v důsledku hry) s ohledem na to, že

                           a)

                           Nationale Loterij, která získala od belgického státu zákonné monopolní postavení a odvádí za to poplatky za monopolní postavení a která má za cíl boj proti hráčské závislosti, pravidelně provádí reklamu na účast v „Euro Millions“, čímž ve skutečnosti podporuje tuto hráčskou závislost;

                           b)

                           reklama prováděná pravidelně společností Nationale Loterij a její metody prodeje způsobují rozšíření trhu, přičemž Nationale Loterij usiluje o maximalizaci obratu (finanční důvody), místo aby bojovala proti hráčské závislosti občanů;

                           c)

                           méně omezující opatření, jako jsou omezení možných vkladů a zisků, by mohla lépe dosáhnout sledovaný cíl, totiž boj proti hráčské závislosti?

               2.

               Je omezující vnitrostátní ustanovení, jako je článek 37 zákona ze dne 19. dubna 2002, které brání podniku v přístupu na trh ohledně prodeje tiskopisů pro skupinovou účast na „Euro Millions“ za účelem dosažení zisku, s ohledem na to, že žalovaná sama nepořádá žádnou loterii, avšak snaží se pouze organizovat za účelem zisku skupinovou účast na „Euro Millions“ prostřednictvím tiskopisů společnosti Nationale Loterij, v rozporu s volným pohybem služeb (článek 49 ES)?


title: Věc T-800/14: Žaloba podaná dne 9. prosince 2014 – Philip Morris v. Komise

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/25

         Žaloba podaná dne 9. prosince 2014 – Philip Morris v. Komise
   (Věc T-800/14)
   (2015/C 056/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Philip Morris Ltd (Richmond, Spojené království) (zástupci: K. Nordlander a M. Abenhaïm, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu na neplatnost za přípustnou;

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise Ares (2014) 3188066 ze dne 29. září 2014 v rozsahu, v němž odepírá žalobkyni plný přístup k požadovaným dokumentům, s výjimkou v nich obsažených redigovaných osobních údajů, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhá zrušení rozhodnutí Ares (2014) 3188066 ze dne 29. září 2014, kterým Komise odepřela žalobkyni plný přístup k devíti interním dokumentům vypracovaným v rámci přípravných prací, které vedly k přijetí směrnice 2014/40/EU týkající se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků (1) (dále jen „napadené rozhodnutí“).
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila svou povinnost uvést odůvodnění tím, že u jednotlivých dokumentů nevysvětlila, kterou příslušnou výjimku z nařízení (ES) č. 1049/2001 (2) („nařízení o transparentnosti“) uplatnila a na základě kterých skutkových okolností a úvah. Komise tím, že se na podporu jednotlivých důvodů pro odepření opírala o stejné celkové obecné argumenty související s ochranou soudního řízení, právního poradenství a rozhodovacího procesu, neuvedla důvody, proč by zpřístupnění požadovaných dokumentů „konkrétně a skutečně“ ohrožovalo tyto zájmy. Přesněji řečeno, napadené rozhodnutí nevysvětluje, zda důvodem pro všechna odepření je „soudní řízení“ nebo „právní poradenství“.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila čl. 4 odst. 2 druhou odrážku nařízení o transparentnosti tím, že neprokázala, jak by zpřístupnění v každém případě mohlo „konkrétně a skutečně“ porušit ochranu „právního poradenství“ nebo „soudního řízení“. Pokud jde o ochranu „právního poradenství“, judikatura odmítá všechna abstraktní odůvodnění uvedená Komisí a Komise neposkytla žádné konkrétní vysvětlení, proč by plné zpřístupnění požadovaných dokumentů v tomto případě konkrétně a skutečně porušilo ochranu právního poradenství. Pokud jde o „soudní řízení“, Komise opět konkrétně nevysvětlila, proč by zpřístupnění „konkrétně a skutečně“ porušilo ochranu „soudního řízení“. Komise kromě toho podrobně a specificky neposoudila, zda by převažující veřejný zájem mohl odůvodnit zpřístupnění požadovaných dokumentů.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila druhý pododstavec čl. 4 odst. 3 nařízení o transparentnosti tím, že neprokázala, že požadované dokumenty obsahovaly „stanoviska pro vnitřní použití“, tím, že nevysvětlila, jak by zpřístupnění těchto dokumentů „konkrétně a skutečně“ ohrozilo rozhodovací proces, a tím, že nevyvážila dovolávaný zájem převažujícím veřejným zájmem na zpřístupnění.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/40/EU ze dne 3. dubna 2014 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků a o zrušení směrnice 2001/37/ES (Úř. věst. L 127, s. 1).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/003, s. 331).


title: Věc T-152/15 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2016 – Komise v. Kakol „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Otevřené výběrové řízení — Nepřipuštění uchazeče — Neuznání diplomu — Připuštění do předchozího výběrového řízení — Podmínky podobných výběrových řízení — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2016 – Komise v. Kakol
   (Věc T-152/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Otevřené výběrové řízení - Nepřipuštění uchazeče - Neuznání diplomu - Připuštění do předchozího výběrového řízení - Podmínky podobných výběrových řízení - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 392/42)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: původně F. Simonetti, J. Currall a G. Gattinara, poté F. Simonetti a G. Gattinara, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Danuta Kakol (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: R. Duta, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 22. ledna 2015, Kakol v. Komise (F- 1/14 a F-48/14, EU:F:2015:5), a znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 22. ledna 2015, Kakol v. Komise (F- 1/14 a F-48/14, EU:F:2015:5), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět jinému senátu Tribunálu, než který rozhodl o tomto kasačním opravném prostředku.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 190, 8. 6. 2015.


title: Věc C-176/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Polsko) dne 6. dubna 2017 – Profi Credit Polska S.A. se sídlem v Bielsko-Biała v. Mariuszowi Wawrzoskowi

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Polsko) dne 6. dubna 2017 – Profi Credit Polska S.A. se sídlem v Bielsko-Biała v. Mariuszowi Wawrzoskowi
   (Věc C-176/17)
   (2017/C 300/13)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Profi Credit Polska S.A. se sídlem v Bielsko-Biała

      Odpůrce: Mariusz Wawrzosek

      Předběžná otázka

   Musí být ustanovení směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [o zneužívajících ujednáních] ve spotřebitelských smlouvách (1), zejména její čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1, jakož i ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (2), zejména její čl. 17 odst. 1 a čl. 22 odst. 1, vykládána tak, že brání uplatnění nároku podnikatele (poskytovatele úvěru) vůči spotřebiteli (dlužníkovi), jenž vyplývá z řádně vyplněné směnky, v rámci řízení o vydání platebního rozkazu podle čl. 485 § 2 a násl. kodeks postępowania cywilnego (občanský soudní řád), ve spojení s článkem 41 ustawa z dnia 12 maja 2011 r. o kredycie konsumenckim (zákon ze dne 12. května 2011 o spotřebitelském úvěru, Dz. U. 2014.1479, konsolidované znění ve znění pozdějších změn), podle kterých může soud posoudit platnost směnečného závazku pouze z hlediska dodržení formálních náležitostí směnky, aniž zohlední základní právní vztah?

      (1)  Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288.

      (2)  Úř. věst. 2008, L 133, s. 66.


title: Věc C-280/14 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 3. prosince 2015 – Italská republika v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Regionální politika — Regionální operační program POR Puglia (Itálie) spadající pod cíl 1 (2000–2006) — Snížení finanční pomoci Společenství původně poskytnuté z Evropského fondu pro regionální rozvoj“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/4

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 3. prosince 2015 – Italská republika v. Evropská komise
   (Věc C-280/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Regionální politika - Regionální operační program POR Puglia (Itálie) spadající pod cíl 1 (2000–2006) - Snížení finanční pomoci Společenství původně poskytnuté z Evropského fondu pro regionální rozvoj“)
   (2016/C 038/05)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Gentilim, avvocato dello Stato)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupkyně: D. Recchia a A. Steiblytė, zmocněnkyně)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 315, 15.9.2014.


title: Věc C-451/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Giessen — Německo) — Natthaya Dülger v. Wetteraukreis ( „Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 — Článek 7 první pododstavec — Právo pobytu rodinných příslušníků tureckého pracovníka působícího na řádném trhu práce v členském státě — Thajská státní příslušnice, která byla provdána za tureckého pracovníka a žila s ním společně po dobu delší než tři roky“ )

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/16

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Giessen — Německo) — Natthaya Dülger v. Wetteraukreis
   (Věc C-451/11) (1)

   (Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 - Článek 7 první pododstavec - Právo pobytu rodinných příslušníků tureckého pracovníka působícího na řádném trhu práce v členském státě - Thajská státní příslušnice, která byla provdána za tureckého pracovníka a žila s ním společně po dobu delší než tři roky)
   2012/C 295/26
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Giessen

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Natthaya Dülger

      Žalovaný: Wetteraukreis

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgericht Giessen — Výklad čl. 7 prvního pododstavce první odrážky rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení, přijatého Radou přidružení zřízenou Dohodou zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem — Právo pobytu rodinných příslušníků tureckého pracovníka působícího na řádném trhu práce v členském státě — Thajská státní příslušnice, která se svým manželem společně žila po dobu delší než tři roky až do rozvodu manželství

      Výrok

   Článek 7 první pododstavec rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení, přijatý Radou přidružení zřízenou Dohodou zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, která byla podepsána dne 12. září 1963 v Ankaře Tureckou republikou na jedné straně a členskými státy EHS a Společenstvím na straně druhé a která byla uzavřena, schválena a potvrzena jménem Společenství rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963, musí být vykládán tak, že rodinný příslušník tureckého pracovníka, jenž je státním příslušníkem jiné třetí země než Turecka, se v hostitelském členském státě může dovolávat práv, která vyplývají z tohoto ustanovení, jsou-li všechny ostatní jím stanovené podmínky splněny.

      (1)  Úř. věst. C 347, 26.11.2011.


title: Spojené věci C-478/11 P až C-482/11 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. dubna 2013 — Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P) v. Rada Evropské unie ( „Kasační opravný prostředek — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření namířená proti osobám a subjektům — Článek 263 šestý pododstavec SFEU — Lhůta pro podání žaloby — Vyšší moc — Ozbrojený konflikt“ )

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/7

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. dubna 2013 — Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P) v. Rada Evropské unie
   (Spojené věci C-478/11 P až C-482/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená proti osobám a subjektům - Článek 263 šestý pododstavec SFEU - Lhůta pro podání žaloby - Vyšší moc - Ozbrojený konflikt)
   2013/C 171/12
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P) (zástupce: L. Bourthoumieux, advokát)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a M.-M. Joséphidès, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravné prostředky podané proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) ze dne 13. července 2011 — Gbagbo v. Rada (T-348/11), Koné v. Rada (T-349/11), Boni-Claverie v. Rada (T-350/11), Djédjé v. Rada (T-351/11) a N’Guessan v. Rada (T-352/11), kterými Tribunál zamítl jako zjevně nepřípustnou žaloby směřující jednak ke zrušení rozhodnutí Rady 2011/221/SZBP ze dne 6. dubna 2011 o změně rozhodnutí Rady 2010/656/SZBP, kterým se obnovují omezující opatření vůči Pobřeží slonoviny (Úř. věst. L 93, s. 20), a jednak ke zrušení nařízení Rady (EU) č. 330/2011 ze dne 6. dubna 2011 (Úř. věst. L 93, s. 10) o změně nařízení (ES) č. 560/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny (Úř. věst. L 93, s. 10), v rozsahu, v jakém se týká žalobce — Nedostatek individuálního oznámení uvedeného rozhodnutí — Vyšší moc

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky se zamítají.

               2)

               Laurentu Gbagbovi, Katinanu Justinu Konéovi, Akissi Danièle Boni-Claverie, jakož i Alcidu Djédjéovi a Affimu Pascalovi N’Guessanovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 7.1.2012.


title: Věc C-1/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Grondwettelijk Hof (Belgie) dne 2. ledna 2014 – KPN Group Belgium NV a Mobistar NV v. Ministerraad, Vedlejší účastnice řízení: Belgacom NV

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Grondwettelijk Hof (Belgie) dne 2. ledna 2014 – KPN Group Belgium NV a Mobistar NV v. Ministerraad, Vedlejší účastnice řízení: Belgacom NV
   (Věc C-1/14)
   2014/C 102/16
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Grondwettelijk Hof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: KPN Group Belgium NV a Mobistar NV

      Žalovaný: Ministerraad

      Vedlejší účastnice řízení: Belgacom NV

      Předběžné otázky

               1)

               Je směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES (1) ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) – a zejména její články 9 a 32 – třeba vykládat tak, že sociální sazba za univerzální služby a ve čl. 13 odst. 1 písm. b) směrnice o univerzální službě ustanovený kompenzační mechanismus jsou použitelné nejen na elektronickou komunikaci pomocí telefonní přípojky do veřejné komunikační sítě v pevném místě, nýbrž i na elektronickou komunikaci pomocí mobilních komunikačních služeb a/nebo předplaceného přístupu k internetu?

               2)

               Je třeba čl. 9 odst. 3 směrnice o univerzální službě vyložit tak, že dovoluje členským státům přidat k univerzální službě zvláštní sazby pro jiné než ve čl. 9 odst. 2 směrnice o univerzální službě popsané služby?

               3)

               V případě záporné odpovědi na první a druhou otázku: jsou předmětná ustanovení směrnice o univerzální službě slučitelná se zásadou rovnosti, tak jak je zakotvena mimo jiné ve článku 20 Listiny základních práv Evropské unie (2)?

      (1)  Úř. věst. L 108, s. 51.

      (2)  Úř. věst C 362, s. 1.


title: Věc T-472/17: Žaloba podaná dne 31. července 2017 – Wilhelm Sihn jr. v. EUIPO – in-edit (Camele’on)

text:
               2.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/12

         Žaloba podaná dne 31. července 2017 – Wilhelm Sihn jr. v. EUIPO – in-edit (Camele’on)
   (Věc T-472/17)
   (2017/C 330/15)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG (Niefern-Öschelbronn, Německo) (zástupce: H. Twelmeier, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: in-edit Sàrl (Mondorf-les-Bains, Lucembursko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „Camele’on“ – Přihláška č. 13 317 714

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. května 2017, ve věci R 570/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů vynaložených Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG

               —

               uložil in-edit Sàrl náhradu vlastních nákladů řízení pro případ jejího vstupu do řízení jako vedlejší účastnice.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-515/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 3. října 2011 — Deutsche Umwelthilfe e.V. v. Spolková republika Německo

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 3. října 2011 — Deutsche Umwelthilfe e.V. v. Spolková republika Německo
   (Věc C-515/11)
   2012/C 32/22
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Deutsche Umwelthilfe e.V.

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být ustanovení čl. 2 bod 2 druhé věty směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (1) ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS vykládáno v tom smyslu, že působením v zákonodárné funkci jsou i činnosti institucí a subjektů související s výkonem zákonodárné činnosti mocí výkonnou na základě zmocnění zákonem parlamentu?

               2)

               Pokud bude první otázka zodpovězena kladně: Jsou takové instituce a subjekty vyloučeny z působnosti pojmu „orgán veřejné správy“ trvale, nebo pouze po dobu do ukončení zákonodárného procesu?

      (1)  Úř. věst. L 41, s. 26; Zvl. vyd. 15/07, s. 375.


title: Věc C-301/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Lucembursko) dne 7. července 2008 – Irène Ventouras, rozená Bogiatzi v. Deutscher Luftpool, Luxair SA, Evropská společenství, Lucemburské velkovévodství, Foyer Assurances SA

text:
               13.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Lucembursko) dne 7. července 2008 – Irène Ventouras, rozená Bogiatzi v. Deutscher Luftpool, Luxair SA, Evropská společenství, Lucemburské velkovévodství, Foyer Assurances SA
   (Věc C-301/08)
   (2008/C 236/14)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Cour de cassation
   Účastníci původního řízení

      Účastnice řízení podávající kasační stížnost: Irène Ventouras, rozená Bogiatzi

      Odpůrci: Deutscher Luftpool, Luxair SA (lucemburská letecká společnost), Evropská společenství, Lucemburské velkovévodství, Foyer Assurances SA
   Předběžné otázky

               1)

               Je Úmluva o sjednocení některých pravidel o mezinárodní letecké dopravě podepsaná ve Varšavě dne 12. října 1929, ve znění pozměněném v Haagu dne 28. září 1955, na niž odkazuje nařízení (ES) č. 2027/97 (1), součástí norem právního řádu Společenství, k jejichž výkladu je Soudní dvůr příslušný na základě článku 234 ES?

               2)

               Musí být nařízení Rady (ES) č. 2027/97 ze dne 9. října 1997 o odpovědnosti leteckého dopravce v případě nehod, ve znění platném v době nehody, tj. ke dni 21. prosince 1998, vykládáno tak, že se na otázky, které nejsou výslovně upraveny, v případě letu mezi členskými státy Společenství nadále použijí ustanovení Varšavské úmluvy, v daném případě článek 29?

               3)

               V případě kladné odpovědi na první a druhou otázku, musí být článek 29 Varšavské úmluvy ve spojení s nařízením (ES) č. 2027/97 vykládán tak, že dvouletá lhůta, kterou tento článek stanoví, může být odložena či přerušena nebo že se jí dopravce nebo jeho pojistitel může vzdát úkonem, který vnitrostátní soud považuje za uznání odpovědnosti?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2027/97 ze dne 9. října 1997 o odpovědnosti leteckého dopravce v případě nehod (Úř. věst. L 285, s. 1; Zvl. vyd. 07/03, s. 389).


title: Věc C-351/13: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. září 2014 – Evropská komise v. Řecká republika „Nesplnění povinnosti státem – Směrnice 1999/74/ES – Články 3 a 5 odst. 2 – Chov nosnic – Nezdokonalené klece – Zákaz – Chov nosnic v klecích, které nejsou v souladu s požadavky vyplývajícími z této směrnice“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/18

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. září 2014 – Evropská komise v. Řecká republika
      (Věc C-351/13) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 1999/74/ES - Články 3 a 5 odst. 2 - Chov nosnic - Nezdokonalené klece - Zákaz - Chov nosnic v klecích, které nejsou v souladu s požadavky vyplývajícími z této směrnice“)
      (2014/C 395/22)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Marcoulli a B. Schima, zmocněnci)

         Žalovaná: Řecká republika (zástupci: I.-K. Chalkias, E. Leftheriotou a M. Tassopoulou, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Řecká republika tím, že nezajistila, aby se nosnice po 1. lednu 2012 nechovali v nezdokonalených klecích, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 3 a čl. 5 odst. 2 směrnice Rady 1999/74/ES ze dne 19. července 1991, kterou se stanoví minimální požadavky na ochranu nosnic;

                  2)

                  Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 260, 7.9.2013.


title: Věc C-527/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Midden-Nederland – Nizozemsko) – Stichting Brein v. Jack Frederik Wullems, který se účastní řízení pod jménem Filmspeler „Řízení o předběžné otázce — Duševní a průmyslové vlastnictví — Směrnice 2001/29/ES — Harmonizace určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících — Článek 3 odst. 1 — Sdělování veřejnosti — Pojem — Prodej multimediálního přehrávače — Doplňky (‚add-ons‘) — Zveřejnění děl bez svolení nositele autorského práva — Přístup k internetovým stránkám využívajícím kontinuální přenos audiovizuálního materiálu (‚streamování‘) — Článek 5 odst. 1 a 5 — Právo na rozmnožování — Výjimky a omezení — Oprávněné užití“

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/2

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Midden-Nederland – Nizozemsko) – Stichting Brein v. Jack Frederik Wullems, který se účastní řízení pod jménem Filmspeler
   (Věc C-527/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Duševní a průmyslové vlastnictví - Směrnice 2001/29/ES - Harmonizace určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících - Článek 3 odst. 1 - Sdělování veřejnosti - Pojem - Prodej multimediálního přehrávače - Doplňky (‚add-ons‘) - Zveřejnění děl bez svolení nositele autorského práva - Přístup k internetovým stránkám využívajícím kontinuální přenos audiovizuálního materiálu (‚streamování‘) - Článek 5 odst. 1 a 5 - Právo na rozmnožování - Výjimky a omezení - Oprávněné užití“)
   (2017/C 195/02)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Midden-Nederland

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Stichting Brein

      Žalovaný: Jack Frederik Wullems, který se účastní řízení pod jménem Filmspeler

      Výrok

               1)

               Pojem „sdělování veřejnosti“ ve smyslu čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti, musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje prodej takového multimediálního přehrávače, jako je přehrávač, o nějž se jedná ve věci v původním řízení, na kterém byly předem nainstalovány doplňky („add-ons“) dostupné na internetu, jež obsahují hypertextové odkazy na veřejnosti volně dostupné internetové stránky, na kterých byla díla chráněná autorským právem zpřístupněna veřejnosti bez svolení nositelů tohoto práva.

               2)

               Ustanovení čl. 5 odst. 1 a 5 směrnice 2001/29 musí být vykládána v tom smyslu, že dočasné úkony rozmnožení učiněné na takovém multimediálním přehrávači, jako je přehrávač dotčený ve věci v původním řízení, během kontinuálního přenosu audiovizuálního materiálu („streamování“) díla chráněného autorským právem z internetové stránky třetí strany, na níž je toto dílo nabízeno bez svolení nositele autorského práva, nesplňují podmínky uvedené v těchto ustanoveních.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25. 1. 2016.


title: Věc T-35/06: Žaloba podaná dne  30. ledna 2006  – Honig-Verband v. Komise

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/35

         Žaloba podaná dne 30. ledna 2006 – Honig-Verband v. Komise
   (Věc T-35/06)
   (2006/C 86/71)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Honig-Verband e. V. (Hamburk, Německo) (zástupci: M. Hagenmeyer a T. Teufer, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit nařízení Komise (ES) č. 1854/2005 ze dne 14. listopadu 2005, kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96, pokud jde o zápis názvu do „Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení“ [Miel de Provence (CHZO)];

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce napadá nařízení (ES) č. 1854/2005 (1), na jehož základě se označení původu „Miel de Provence“ zapisuje jako chráněné zeměpisné označení (CHZO) do přílohy nařízení (ES) č. 2400/96 (2). Žalobce podal před přijetím nařízení č. 1854/2005 námitku proti návrhu na zápis označení „Miel de Provence“ u příslušného německého orgánu.
   Žalobce na podporu své žaloby uplatňuje tři žalobní důvody.
   Zaprvé uvádí, že napadené nařízení musí být zrušeno, neboť je v rozporu ke zvláštním a taxativním pravidlům týkajícím se označení původu medu ve směrnici 2001/110/ES (3). Nařízení žalované mimoto představuje nepřiměřené omezení volného pohybu zboží ve smyslu článku 28 ES.
   Žalobce odůvodňuje svou žalobu zadruhé tím, že napadené nařízení je neslučitelné s požadavky nařízení (EHS) č. 2081/92 (4). V této souvislosti uplatňuje, že byl porušen článek 2, článek 4 a čl. 7 odst. 4 druhá odrážka tohoto nařízení.
   Žalobce konečně uvádí, že nařízení č. 1854/2005 bylo přijato postupem stiženým právními vadami. Žalovaná se podle jeho názoru dostatečně nezabývala argumentem hospodářského dotčení existujícího označení.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 1854/2005 ze dne 14. listopadu 2005, kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96, pokud jde o zápis názvu do „Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení“ [Miel de Provence (CHZO)].

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2400/96 ze dne 17. prosince 1996 o zápisu určitých názvů do Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení podle nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin.

      (3)  Směrnice Rady 2001/110/ES ze dne 20. prosince 2001 o medu.

      (4)  Nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin.


title: Věc T-222/11: Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2012 — Rautenbach v. Rada a Komise ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Zimbabwe — Vynětí ze seznamu dotčených osob — Žaloba na neplatnost — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/24

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2012 — Rautenbach v. Rada a Komise
      (Věc T-222/11) (1)

      (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Zimbabwe - Vynětí ze seznamu dotčených osob - Žaloba na neplatnost - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
      (2012/C 331/46)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Muller Conrad Rautenbach (Harare, Zimbabwe) (zástupci: S. Smith, QC, M. Lester, barrister, a W. Osmond, solicitor)

         Žalované: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a J. Herrmann, zmocněnci) a Evropská komise (zástupci: E.Paasivirta, M. Konstantinidis a T. Scharf, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2011/101/SZBP ze dne 15. února 2011 o omezujících opatřeních vůči Zimbabwe (Úř. věst. L 42, s. 6) a nařízení Komise (EU) č. 174/2011 ze dne 23. února 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 314/2004 o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe (Úř. věst. L 49, s. 23), v rozsahu, v němž se týkají žalobce

         Výrok

                  1)

                  V tomto řízení se rozhodnutí ve věci samé nevydává.

                  2)

                  Rada Evropské unie ponese kromě vlastních nákladů řízení i náklady řízení vynaložené Mullerem Conradem Rautenbachem.

                  3)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 186, 25.6.2011.


title: Věc C-446/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. srpna 2016 Kohrener Landmolkerei GmbH a DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 8. června 2016 ve věci T-178/15, Kohrener Landmolkerei a DHG v. Komise

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. srpna 2016 Kohrener Landmolkerei GmbH a DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 8. června 2016 ve věci T-178/15, Kohrener Landmolkerei a DHG v. Komise
   (Věc C-446/16 P)
   (2016/C 410/07)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kohrener Landmolkerei GmbH a DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (zástupce: A. Wagner, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil usnesení Tribunálu ze dne 8. června 2016 a rozhodl proti odpůrkyni,

               —

               přijal námitku, kterou navrhovatelky podaly dne 23. prosince 2014 v řízení č. AT-TSG-0007-01035.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Podle navrhovatelek Tribunál v napadeném usnesení usoudil, že jejich argumentace se týkala pouze včasného nepředání námitky ze strany vnitrostátního orgánu. Navrhovatelky také tvrdí, že pravidlo stanovené v čl. 51 odst. 1 druhého pododstavce nařízení č. 1151/2012 (1) je znevýhodňuje a že takový režim je protiprávní v rozsahu, v jakém neobsahuje žádné ustanovení, z něhož by pro vnitrostátní orgán vyplývala lhůta, v jejímž rámci je vnitrostátní orgán povinen předat odpůrkyni námitku navrhovatelek. V této souvislosti navrhovatelky poukázaly na mezeru, jejímž nejhorším důsledkem by mohlo být to, že navrhovatelky vůbec nemohou podat svou námitku. Navrhovatelky tvrdí, že Tribunál se k této otázce ještě nevyjádřil.
   Navrhovatelky tvrdí, že v napadeném usnesení Tribunál pouze konstatoval, že dostatečně netvrdily protiprávnost uvedeného ustanovení. Již v žalobě však údajně poukázaly na problematiku nesprávného určení lhůty v čl. 51 odst. 1 druhém pododstavci nařízení č. 1151/20012. To znamená, že navrhovatelky měly pouze za cíl zpochybnit režim uvedeného ustanovení a tvrdit, že jejich práva jakožto osob podávajících námitku nebyla dostatečně zajištěna.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 343, s. 1).


               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/1

         (2007/C 211/01)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 199, 25.8.2007

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 183, 4.8.2007

      Úř. věst. C 170, 21.7.2007

      Úř. věst. C 155, 7.7.2007

      Úř. věst. C 140, 23.6.2007

      Úř. věst. C 129, 9.6.2007

      Úř. věst. C 117, 26.5.2007

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-63/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 7. února 2013 — Fortuna Russo v. Comune di Napoli

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 7. února 2013 — Fortuna Russo v. Comune di Napoli
   (Věc C-63/13)
   2013/C 141/22
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Napoli

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Fortuna Russo

      Žalovaná: Comune di Napoli

      Předběžné otázky

               1)

               Kdy je třeba mít za to, že pracovní poměr je výkonem ‚státní‘ služby ve smyslu ustanovení 5 směrnice 1999/70/ES (1), a zejména ve smyslu výrazu ‚specifická odvětví nebo kategorie zaměstnanců‘, což tedy může odůvodňovat odlišné důsledky oproti důsledkům plynoucím z pracovních poměrů v soukromém sektoru?

               2)

               Zahrnuje pojem pracovní podmínky podle ustanovení 4 směrnice 1999/70/ES, při zohlednění vysvětlení obsaženého v čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 2000/78/ES (2) a v čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice 2006/54/ES (3), důsledky nezákonného ukončení pracovního poměru? Je v případě kladné odpovědi na předchozí otázku možné rozdíl mezi důsledky, které vnitrostátní právní předpisy běžně pojí s nezákonným ukončením pracovního poměru, podle toho, zda se jedná o pracovní poměr na dobu neurčitou nebo na dobu určitou, odůvodnit podle ustanovení 4?

               3)

               Je v souladu se zásadou loajální spolupráce zakázáno, aby stát v řízení o předběžné otázce popsal Soudnímu dvoru Evropské unie vnitrostátní právní rámec způsobem, který vědomě neodpovídá skutečnosti, a je soud v případě neexistence jiného výkladu vnitrostátního práva, který by též splňoval povinnosti vyplývající z členství v Evropské unii, povinen vykládat vnitrostátní právní předpisy, pokud je to možné, v souladu s výkladem, který podal daný stát?

      (1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368).

      (2)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) (Úř. věst. L 204, s. 23).


title: Věc T-24/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods v. EUIPO – Mueloliva (FONTOLIVA) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Slovní ochranná známka FONTOLIVA — Starší národní slovní ochranná známka FUENOLIVA — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Platnost zápisu starší ochranné známky — Předložení nových skutečností a důkazů u Tribunálu — Skutečné užívání starší ochranné známky — Pravomoc změnit rozhodnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b), čl. 42 odst. 2 a 3 a články 65 a 76 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/47

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods v. EUIPO – Mueloliva (FONTOLIVA)
   (Věc T-24/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Slovní ochranná známka FONTOLIVA - Starší národní slovní ochranná známka FUENOLIVA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Platnost zápisu starší ochranné známky - Předložení nových skutečností a důkazů u Tribunálu - Skutečné užívání starší ochranné známky - Pravomoc změnit rozhodnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b), čl. 42 odst. 2 a 3 a články 65 a 76 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 030/53)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sovena Portugal – Consumer Goods, SA (Algés, Portugalsko) (zástupkyně: D. Martins Pereira, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Mueloliva, SL (Córdoba, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. listopadu 2015 (věc R 1813/2014-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Mueloliva a Sovena Portugal – Consumer Goods.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 4. listopadu 2015 (věc R 1813/2014-2) se zrušuje.

               2.

               Námitky podané společností Mueloliva, SL proti mezinárodnímu zápisu slovní ochranné známky FONTOLIVA s vyznačením Evropské unie, požadované společností Sovena Portugal – Consumer Goods, SA, se zamítají.

               3.

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               4.

               EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Sovena Portugal – Consumer Goods v souvislosti s řízením u Tribunálu.

               5.

               EUIPO i společnost Mueloliva ponesou každý polovinu nutných výdajů vynaložených společností Sovena Portugal – Consumer Goods v souvislosti s řízením u odvolacího senátu EUIPO.

      (1)  Úř. věst. C 106, 21.3.2016.


title: Věc T-236/13: Žaloba podaná dne 23. dubna 2013 — CMC France v. Komise

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/38

         Žaloba podaná dne 23. dubna 2013 — CMC France v. Komise
   (Věc T-236/13)
   2013/C 171/76
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: CMC France (Châtenois, Francie) (zástupci: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               na základě článku 263 SFEU s okamžitým účinkem zrušil směrnici Komise 2013/2/EU ze dne 7. února 2013, kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES o obalech a obalových odpadech, v jakém zařazuje navíjecí role, trubice a válce, kromě těch, které slouží jako součást výrobních strojů, na seznam názorných příkladů obalů;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů, které jsou v zásadě totožné s žalobními důvody ve věci T-202/13, Group’Hygiène v. Komise.


title: Věc T-855/16: Žaloba podaná dne 7. prosince 2016 – Fertisac v. ECHA

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/56

         Žaloba podaná dne 7. prosince 2016 – Fertisac v. ECHA
   (Věc T-855/16)
   (2017/C 030/64)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Fertisac, S.L. (Atarfe, Španělsko) (zástupce: J. Gómez Rodríguez, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí ECHA č. SME (2016) 5150 ze dne 15. listopadu 2016, kterým se určuje, že FERTISAC S.L. nesplnila podmínky pro nárok na snížení poplatků zavedené ve prospěch středních podniků, a ukládá se jí povinnost zaplatit správní poplatek;

               —

               zrušil fakturu ECHA č. 10060160 ze dne 15. listopadu 2016 na částku odpovídající rozdílu mezi poplatkem zaplaceným společností FERTISAC S.L. a poplatkem, která je povinen zaplatit velký podnik, vydanou na základě rozhodnutí ECHA č. SME (2016) 5150;

               —

               zrušil fakturu ECHA č. 10060161 ze dne 15. listopadu 2016, kterou se stanoví správní poplatek v souladu s rozhodnutím ECHA č. SME (2016) 5150;

               —

               uložil Evropské agentuře pro chemické látky (ECHA) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z nesprávné kvalifikace společnosti FERTISAC S.L. jako velkého podniku.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že čl. 2 odst. 1 přílohy doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků, malých a středních podniků (Úř. věst. 2003, L 124, s. 36) stanoví, že kategorie mikropodniků, malých a středních podniků (MSP) tvoří podniky, které zaměstnávají méně než 250 osob a mají roční obrat nejvýše 50 milionů eur nebo roční bilanční sumu nejvýše 43 milionů eur.

                     Prahové hodnoty pro kvalifikaci podniku jako MSP jsou dvě. Nestačí překročit pouze jednu z těchto prahových hodnot (jak vyplývá z rozhodnutí ECHA, jelikož to uvádí pouze jedno z nich: roční obrat), a pominout jednoznačně první požadavek, to znamená počet osob, který je jasně odlišen spojkou „a“. Společnost FERTISAC S.L. nikdy nepřekročila hranici 250 zaměstnanců.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného výkladu doporučení 2003/361 žalovanou.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že pro určení její velikosti je třeba zohlednit pouze údaje žalobkyně a s ní spojených podniků. Žalobkyně není součástí skupiny podniků. Uživatelská příručka k definici MSP, zveřejněná Evropskou komisí, tento výklad potvrzuje. Kromě toho nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. 2006, L 396, s. 1), v článku 3, stejně jako nařízení Komise (ES) č. 340/2008 ze dne 16. dubna 2008 o poplatcích a platbách Evropské agentuře pro chemické látky podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (REACH) (Úř. věst. 2008, L 107, s. 6), v bodě 9 svého odůvodnění a v článku 2, odkazují pro účely definice MSP na doporučení 2003/361.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. prosince 2004 ve věci C-313/03: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 1999/63/ES — Neprovedení ve stanovené lhůtě — Neoznámení prováděcích předpisů)

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/10

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 16. prosince 2004
   ve věci C-313/03: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 1999/63/ES - Neprovedení ve stanovené lhůtě - Neoznámení prováděcích předpisů)
   (2005/C 57/19)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-313/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 23. července 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnkyně: M.-J. Jonczy) proti Italské republice (zmocněnec: I. M. Braguglia ve spolupráci s A. Cingolem), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, R. Schintgen a J. Makarczyk, soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 16. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala nezbytné právní a správní předpisy pro dosažení souladu se směrnicí Rady 1999/63/ES ze dne 21. června 1999 o dohodě o úpravě pracovní doby námořníků uzavřené mezi Svazem provozovatelů námořních plavidel Evropského společenství (ECSA) a Federací odborů pracovníků v dopravě v Evropské unii (FST) a s Evropskou dohodou ze dne 30. září 1998 o úpravě pracovní doby námořníků, která je ke směrnici připojena, a v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 3 odst. 1 této směrnice.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 226, 20.9.2003.


title: Věc T-298/15: Žaloba podaná dne 8. června 2015 – Atlas v. OHIM (EFEKT PERLENIA)

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/44

         Žaloba podaná dne 8. června 2015 – Atlas v. OHIM (EFEKT PERLENIA)
   (Věc T-298/15)
   (2015/C 245/54)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Atlas sp. z. o. o. (Łódz, Polsko) (zástupce: R. Rumpel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „EFEKT PERLENIA“ – Přihláška č. 12 668 125.

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. března 2015 ve věci R 2352/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za opodstatněnou;

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém v něm byla zamítnuta přihláška;

               —

               změnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že budou zapsána označení pro všechny požadované výrobky a služby;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-453/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Německo) – Volker Ludwig v. Finanzamt Luckenwalde (Šestá směrnice — DPH — Pojem sjednání úvěru )

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/10

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Německo) – Volker Ludwig v. Finanzamt Luckenwalde
   (Věc C-453/05) (1)

   (Šestá směrnice - DPH - Pojem „sjednání úvěru“)
   (2007/C 183/16)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Berlin-Brandenburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Volker Ludwig

      Žalovaný: Finanzamt Luckenwalde
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht des Landes Brandenburg – Výklad čl. 13 části B písm. d) bodu 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) v platném znění – Pojem „sjednání úvěru“ – Odmítnutí osvobodit od daně z obratu provizi získanou majetkovým poradcem od společnosti majetkového poradenství, jejímž je delegovaným zástupcem, jako odměnu za uzavření smlouvy o úvěru, za neexistence smluvního vztahu mezi poradcem a stranami smlouvy o úvěru
   Výrok

               1)

               Okolnost, že osoba povinná k dani analyzuje majetkovou situaci jí vyhledaných zákazníků s cílem zprostředkovat jim úvěr, není překážkou uznání existence plnění spočívajícího ve sjednání úvěru, které je osvobozeno od daně ve smyslu čl. 13 části B písm. d) bodu 1 šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, pokud s ohledem na výše uvedené prvky výkladu musí být plnění spočívající ve sjednání úvěru nabízené uvedenou osobou povinnou k dani považováno za hlavní plnění, k němuž je poskytování majetkového poradenství plněním vedlejším, takže toto vedlejší plnění sdílí s hlavním plněním stejný daňový režim. Vnitrostátnímu soudu přísluší určit, zda se o takový případ jedná ve sporu, o němž rozhoduje.

               2)

               Okolnost, že osoba povinná k dani nemá smluvní vztah s žádnou ze stran smlouvy o úvěru, k jejímuž uzavření přispěla, a že nenavázala přímý kontakt s žádnou z uvedených smluvních stran, nebrání tomu, aby uvedená osoba povinná k dani poskytovala službu sjednávání úvěru osvobozenou od daně ve smyslu čl. 13 části B písm. d) bodu 1 šesté směrnice 77/388.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Věc C-291/08: Žaloba podaná dne 1. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/6

         Žaloba podaná dne 1. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-291/08)
   (2008/C 272/06)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: H. Støvlbæk, C. Egerer, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Rakouská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Rady 2006/100/ES (1) ze dne 20. listopadu 2006, kterou se z důvodu přistoupení Bulharska a Rumunska upravují některé směrnice v oblasti volného pohybu osob, nebo v každém případě tyto předpisy nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 této směrnice.

               —

               uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2006/100/ES uplynula dne 1. ledna 2007.

      (1)  Úř. věst. L 363, s. 141.


title: Věc T-361/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 7. září 2006 – Rakousko v. Komise

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/31

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 7. září 2006 – Rakousko v. Komise
   (Věc T-361/04) (1)

   (2006/C 261/63)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4. 12. 2004.