title: Věc C-323/03: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  9. března 2006  – Komise Evropských společenství v. Španělské království (Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (EHS) č. 3577/92 — Námořní kabotáž — Použitelnost na služby přepravy cestujících v zálivu Vigo — Správní koncese na dvacet let pro jediného provozovatele — Slučitelnost — Možnost uzavřít smlouvy na zakázky na veřejné služby nebo uložit závazky veřejných služeb — Stabilizační doložka (nebo  standstill  doložka)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. března 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-323/03) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (EHS) č. 3577/92 - Námořní kabotáž - Použitelnost na služby přepravy cestujících v zálivu Vigo - Správní koncese na dvacet let pro jediného provozovatele - Slučitelnost - Možnost uzavřít smlouvy na zakázky na veřejné služby nebo uložit závazky veřejných služeb - Stabilizační doložka (nebo „standstill“ doložka)
   (2006/C 131/08)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: I. Martinéz del Peral a K. Simonsson, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království (zástupci: L. Fraguas Gadea a J. M. Rodríguez Cárcamo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 1, 4, 7 a 9 nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž) (Úř. věst. L 364, s. 7) a Smlouvy o ES – Vnitrostátní právní úprava, která umožňuje přidělit služby námořní přepravy v zálivu Vigo na období dvaceti let jedinému provozovateli, a která zakotvuje přísnější režim a ukládá závazky veřejných služeb
   Výrok

               1)

               Španělské království tím, že ponechalo v platnosti právní úpravu:

                           —

                           jež umožňuje udělit koncesi na služby námořní přepravy cestujících v zálivu Vigo jedinému provozovateli na období dvaceti let a stanoví, že jedním z požadavků na udělení této koncese je zkušenost s dopravou v uvedeném zálivu,

                           —

                           jež umožňuje uložit sezónním službám dopravy na ostrovy nebo pravidelným službám dopravy mezi pevninskými přístavy závazky veřejných služeb,

                           —

                           jež nebyla před svým přijetím předmětem konzultace s Komisí Evropských společenství,

                     porušilo články 1, 4 a 9 nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž) a nesplnilo povinnosti, které pro ně z tohoto nařízení vyplývají.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 239, 4.10.2003


title: Věc C-209/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 27. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret — Dánsko) — Post Danmark A/S v. Konkurrencerådet ( „Článek 82 ES — Poštovní podnik, který má dominantní postavení a povinnost všeobecné služby spočívající v doručování určitých adresných zásilek — Uplatňování nízkých cen vůči některým bývalým zákazníkům konkurenta — Neexistence důkazů o úmyslu — Cenová diskriminace — Selektivní a nízké ceny — Skutečné nebo pravděpodobné vyloučení konkurenta — Dopad na hospodářskou soutěž a v důsledku toho na spotřebitele — Objektivní odůvodnění“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 27. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret — Dánsko) — Post Danmark A/S v. Konkurrencerådet
   (Věc C-209/10) (1)

   (Článek 82 ES - Poštovní podnik, který má dominantní postavení a povinnost všeobecné služby spočívající v doručování určitých adresných zásilek - Uplatňování nízkých cen vůči některým bývalým zákazníkům konkurenta - Neexistence důkazů o úmyslu - Cenová diskriminace - Selektivní a nízké ceny - Skutečné nebo pravděpodobné vyloučení konkurenta - Dopad na hospodářskou soutěž a v důsledku toho na spotřebitele - Objektivní odůvodnění)
   2012/C 151/06
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Højesteret

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Post Danmark A/S

      Žalovaná: Konkurrencerådet

      Za přítomnosti: Forbruger-Kontakt a-s

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Højesteret — Výklad článku 82 ES (nyní článek 102 SFEU) — Zneužití dominantního postavení — Poštovní podnik s dominantním postavením, který má povinnost doručovat adresné zásilky a balíky, uplatňující selektivní snížení cen za doručování neadresných zásilek na úroveň nižší, než kolik činí jeho průměrné celkové náklady, avšak vyšší než kolik činí jeho průměrné přírůstkové náklady — Zneužití s cílem vyloučení konkurenta

      Výrok

   Článek 82 ES musí být vykládán v tom smyslu, že politika nízkých cen uplatňovaná vůči některým bývalým významným zákazníkům konkurenta ze strany podniku s dominantním postavením nemůže být považována za zneužití spočívající ve vyloučení konkurenta pouze z důvodu, že cena uplatňovaná tímto podnikem vůči jednomu z těchto zákazníků je nižší, než kolik činí průměrné celkové náklady připadající na předmětnou činnost, avšak vyšší, než kolik činí průměrné přírůstkové náklady na tuto činnost, jak jsou vyhodnoceny v řízení, z něhož vychází věc v původním řízení. Za účelem posouzení existence protisoutěžních účinků za takových okolností, jako jsou okolnosti uvedené věci, je třeba přezkoumat, zda tato cenová politika — bez objektivního odůvodnění — vede ke skutečnému nebo pravděpodobnému vyloučení tohoto konkurenta na úkor hospodářské soutěže, a v důsledku toho na úkor zájmů spotřebitelů.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc T-489/04: Žaloba podaná dne 20. prosince 2004 U.S. Steel Košice proti Komisi Evropských společenství

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/29

         Žaloba podaná dne 20. prosince 2004 U.S. Steel Košice proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-489/04)
   (2005/C 82/56)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 20. prosince 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství U.S. Steel Košice, se sídlem v Košicích (Slovenská republika), zastoupenou D. Huetingem, C. Thomasem, a E. Vermulstem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 20. prosince 2004 o národním alokačním plánu pro přidělení povolenek na emise skleníkových plynů oznámeném Slovenskou republikou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyní je slovenská společnost, která je jediným producentem v dané zemi. Žalobou se domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 20. října 2004 o národním alokačním plánu pro přidělení povolenek na emise skleníkových plynů oznámeném Slovenskou republikou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (1).
   Na podporu své žaloby žalobkyně zaprvé tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87 tím, že požaduje schválení národního alokačního plánu, ačkoli celkové množství schválených povolenek je nižší než úhrn individuálních přidělení a rezerv uvedených v daném plánu. Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje kritérium 1 a 2 přílohy III směrnice 2003/87 tím, že omezuje přidělení povolenek Slovenskou republikou na úroveň podstatně nižší než množství původně oznámené, které bylo v souladu se závazky Slovenské republiky podle Kjótského protokolu. Žalobkyně dále tvrdí, že došlo ke zneužití pravomoci Komise tím, že napadené rozhodnutí má údajně za cíl dosáhnout malého množství povolenek, což je cíl odlišný od cílů stanovených ve směrnici 2003/87 a tím, že bylo založeno na netransparentních dvoustranných jednáních, která směrnice 2003/87 nepovoluje. Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu nediskriminace tím, že Komise nesprávně zacházela se Slovenskou republikou jinak než s Německem a prvními osmi členskými státy, jejichž alokační plány obdržela a tím, že v jiných ohledech nesprávně nezacházela se Slovenskou republikou jinak než s Lotyšskem a Estonskem. Podle žalobkyně napadené rozhodnutí rovněž porušuje zásadu proporcionality tím, že zaprvé schvaluje plán, v němž celkové množství povolenek navrhovaných Slovenskem je omezeno více než je přiměřené a nezbytné a zadruhé tím, že Komise neprovedla hodnocení účinků omezení celkového množství povolenek na individuální zařízení. Konečně, žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí neposkytuje smysluplné nebo náležité odůvodnění.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32).


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 25. května 2005 ve věci T-330/04, Jörg-Michael Fetzer proti Evropskému parlamentu (Incidenční otázky — Námitka nepřípustnosti — Uplynutí lhůty k podání žaloby — Zjevná nepřípustnost)

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/22

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 25. května 2005
   ve věci T-330/04, Jörg-Michael Fetzer proti Evropskému parlamentu (1)

   (Incidenční otázky - Námitka nepřípustnosti - Uplynutí lhůty k podání žaloby - Zjevná nepřípustnost)
   (2005/C 205/40)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-330/04, Jörg-Michael Fetzer, s bydlištěm v Tübingenu (Německo), zastoupený M. Bauerem, advokátem, proti Evropskému parlamentu (zmocněnci: N. Lorenz a L. G. Knudsen, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je zrušení rozhodnutí výběrové komise PE/96/A nezapsat žalobce na seznam způsobilých uchazečů uvedeného výběrového řízení, a podpůrně, uložení žalovanému náhrady odpovídající škody, Soud (třetí senát), ve složení M. Jaeger, předseda, J. Azizi a E. Cremona, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 25. května 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 284, 20.11.2004


title: Věc C-649/11 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 3. října 2012 — Cooperativa Vitivinícola Arousana S. Coop. Galega v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Mara Constantina Sotelo Ares ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Nebezpečí záměny — Slovní ochranná známka ROSALIA DE CASTRO — Námitky majitele národní slovní ochranné známky ROSALIA“ )

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/5

         Usnesení Soudního dvora ze dne 3. října 2012 — Cooperativa Vitivinícola Arousana S. Coop. Galega v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Mara Constantina Sotelo Ares
   (Věc C-649/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Nebezpečí záměny - Slovní ochranná známka ROSALIA DE CASTRO - Námitky majitele národní slovní ochranné známky ROSALIA)
   2013/C 101/09
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Cooperativa Vitivinícola Arousana S. Coop. Galega (zástupce: I. Temiño Ceniceros, abogado)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Mara Constantina Sotelo Ares (zástupce: C. Lema Devesa, abogado)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) ze dne 5. října 2010 — Cooperativa Vitivinícola Arousana v. OHIM — Sotelo Ares (T-421/10), kterým Tribunál zamítl žalobu proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. července 2010 (věc R 1804/2008-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi Mariou Constantinou Sotelo Ares a společností Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Cooperativa Vitivinícola Arousana S. Coop. Galega se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 58, 25.2.2012.


title: Věc C-481/16: Žaloba podaná dne 2. září 2016 – Evropská komise v. Řecká republika

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/9

         Žaloba podaná dne 2. září 2016 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-481/16)
   (2016/C 383/12)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Bouchagiar a B. Stromsky, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že ve stanovených lhůtách nepřijala všechna opatření nezbytná pro vykonání rozhodnutí Komise ze dne 27. března 2014 o státní podpoře SA.34572, kterou poskytlo Řecko společnosti Larco General Mining & Metallurgical Company S.A., nebo v každém případě tím, že náležitě neuvědomila Komisi o opatřeních přijatých ve smyslu článku 5 rozhodnutí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 3, 4 a 5 tohoto rozhodnutí a ze Smlouvy o fungování Evropské unie;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Podle rozhodnutí Evropské komise ze dne 27. března 2014 (řízení SA.34572) byla Řecká republika povinna požadovat navrácení do čtyř měsíců neslučitelných podpor, které poskytla společnosti Larco, a náležitě uvědomit Evropskou komisi o opatřeních nezbytných za tímto účelem. Dotčené podpory spočívaly ve státních zárukách poskytnutých společnosti Larco v letech 2008, 2010 a 2011 a v účasti státu na navýšení základního kapitálu společnosti v roce 2009.

               2.

               Řecká republika však nezajistila navrácení dotčených podpor do čtyř měsíců, jak byla povinna učinit. Mimoto Řecká republika stále nepřijala opatření nezbytná pro účely vykonání rozhodnutí. V každém případě Řecká republika náležitě neuvědomila Evropskou komisi o opatřeních týkajících se vykonání rozhodnutí.


title: Věc F-153/12: Žaloba podaná dne 18. prosince 2012 — ZZ v. Komise

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/26

         Žaloba podaná dne 18. prosince 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-153/12)
   2013/C 55/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: M. Kerger, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá vyplácení příspěvku na domácnost, jakož i pozůstalostního důchodu po partnerce žalobce

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 25. září 2012;

               —

               prohlásit za protiprávní a zrušit čl. 1 odst. 2 písm. c) bod iv) přílohy VII služebního řádu z důvodu jeho diskriminační povahy;

               —

               prohlásit za protiprávní a zrušit čl. 17 první pododstavec přílohy VIII služebního řádu;

               —

               rozhodnout, že žalobce má nárok na příspěvek na domácnost se zpětným účinkem od 13. prosince 2011, jakož i nárok na vyplácení pozůstalostního důchodu po své partnerce;

               —

               nařídit jakákoliv jiná vhodná opatření ve věci;

               —

               uložit Komisi náhradu všech nákladů řízení.


title: Věc F-107/11: Žaloba podaná dne 18. října 2011 — ZZ v. ECDC

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/69

      Žaloba podaná dne 18. října 2011 — ZZ v. ECDC
      (Věc F-107/11)
      (2012/C 25/132)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: ZZ (zástupce: E. Mylonas, advokát)

         Žalovaný: Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC)

         Předmět a popis sporu

      Zrušení hodnotícího posudku žalobce za období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010.

         Návrhové žádání žalobce

      Žalobce navrhuje, aby Soud:

                  —

                  zrušil hodnotící posudek ze dne 8. února 2011; a

                  —

                  v případě potřeby zrušil:

                              —

                              rozhodnutí ředitele ECDC ze dne 9. září 2011 zamítající žalobcovu stížnost;

                              —

                              stanovisko smíšeného výboru ze dne 30. června 2011 a rozhodnutí revizního hodnotitele ze dne 5. července 2011;

                              —

                              zprávu spolupodepisujícího úředníka ze dne 15. dubna 2011;

                  —

                  uložil ECDC náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-258/08: Žaloba podaná dne 30. června 2008 – Rath v. OHIM – Portela & Ca. (DIACOR)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/54

         Žaloba podaná dne 30. června 2008 – Rath v. OHIM – Portela & Ca. (DIACOR)
   (Věc T-258/08)
   (2008/C 223/95)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Matthias Rath (Kapské město, Jižní Afrika) (zástupci: U. Vogt, C. Kleiner a S. Ziegler, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Portela & Ca., SA (Mamede do Coronado, Portugalsko)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. dubna 2008 ve věci R 1630/2006-2; a

               —

               uložit žalovanému, a případně dalšímu účastníku řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „DIACOR“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 5, 16 a 41

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis portugalské ochranné známky č. 137 311 „DIACOL“ pro výrobky zařazené do třídy 79 podle vnitrostátní klasifikace výrobků, platné v době zápisu

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Přijetí námitek u všech sporných výrobků zařazených do třídy 5

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: i) porušení čl. 22 odst. 6 nařízení Komise č. 2868/95 (1), jelikož některé dokumenty předložené dalším účastníkem řízení před odvolacím senátem nebyly v angličtině a nebyly ani přeloženy, takže žalobce nemohl posoudit obsah důkazu o užívání; ii) porušení čl. 43 odst. 2 a 3 nařízení Rady č. 40/94, jelikož se odvolací senát zmýlil ve svém názoru, že další účastník řízení před odvolacím senátem dostatečně prokázal užívání starší ochranné známky v Portugalsku u všech výrobků, pro které byla zapsána; a iii) porušení čl. 8 odst. 1 nařízení Rady č. 40/94, jelikož kolidující ochranné známky nevykazují vizuální, fonetické nebo koncepční podobnosti, které by vedly k nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. června 2005 ve věci C-124/02: Evropský parlament proti AIG Europe (Rozhodčí doložka — Pojistné smlouvy — Výpověď z důvodu zvýšení pojistného rizika — Zneužití — Smluvní odpovědnost — Náhrada škody)

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 16. června 2005
   ve věci C-124/02: Evropský parlament proti AIG Europe (1)

   (Rozhodčí doložka - Pojistné smlouvy - Výpověď z důvodu zvýšení pojistného rizika - Zneužití - Smluvní odpovědnost - Náhrada škody)
   (2005/C 193/02)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-124/02, jejímž předmětem je žaloba na základě článku 238 ES, podaná dne 5. dubna 2002, Evropský parlament (zmocněnci: D. Petersheim, O. Caisou-Rousseau a M. Ecker) proti AIG Europe (advokáti: J.-L. Fagnart a L. Vael), Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda, R. Schintgen (zpravodaj) a K. Schiemann, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 16. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Výpověď pojistného krytí ve smlouvě č. 5.013.347, která byla Evropskému parlamentu oznámena AIG Europe dne 8. října a dne 5. listopadu 2001, představuje nepřiměřenou výpověď těchto smluv.

               2)

               AIG Europe se ukládá náhrada škody, která Evropskému parlamentu vznikla z důvodu nepřiměřené výpovědi smlouvy č. 5.013.347.

               3)

               Dlužná částka náhrady škody způsobené Evropskému parlamentu AIG Europe se pro rok 2001 vypočítá jednak vynásobením částky 205 131,75 EUR procentní sazbou pojistného, které AIG Europe obdržela z celkové částky, kterou Parlament dlužil čtyřem spolupojistitelům, a jednak vynásobením částky 178 453,01 EUR touto procentní sazbou. Od součtu obou těchto součinů je třeba dále odečíst částku, kterou tento orgán zaplatil nebo měl zaplatit AIG Europe za pojistné krytí „střety pracovního rázu – atentáty“ pro svůj majetek v Belgii a Lucembursku za období od 5. listopadu 2001 do 31. prosince 2001 a za veškerá pojištění majetku ve Francii za období od 16. listopadu 2001 do 31. prosince 2001.

               4)

               Dlužná částka náhrady škody způsobené Evropskému parlamentu AIG Europe se pro rok 2002 vypočítá jednak vynásobením částky 389 291,73 EUR procentní sazbou pojistného, které by AIG Europe obdržela z celkové částky, kterou by Parlament měl zaplatit čtyřem spolupojistitelům za pojištění za rok 2002; od takto zjištěného součinu je třeba odečíst částku, kterou by Parlament musel zaplatit AIG Europe za pojištění svého majetku ve Francii proti veškerým hmotným škodám za rok 2002.

               5)

               Částky, které AIG Europe dluží Evropskému parlamentu, se úročí od 4. dubna 2002 zákonnou úrokovou sazbou.

               6)

               AIG Europe se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 144, 15.6.2002.


title: Věc T-635/11: Usnesení Tribunálu ze dne 19. dubna 2016 – Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki v. Komise „Státní podpora — Zrušení napadeného aktu — Bezpředmětnost sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. dubna 2016 – Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki v. Komise
   (Věc T-635/11) (1)

   („Státní podpora - Zrušení napadeného aktu - Bezpředmětnost sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 232/27)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Navrhovatelka: Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE (Maroussi Attikis, Řecko) (zástupci: N. Niejahr, advokátka, F. Carlin, barrister, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, A. Komninos, K. Struckmann, advokáti, a M. Powell, solicitor)

      Odpůrkyně: Evropská komise (zástupci: P.-J. Loewenthal, D. Triantafyllou a H. van Vliet, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující navrhovatelku: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Řecko) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Předmět věci

   Návrh zrušit rozhodnutí Komise 2011/716/EU ze dne 24. května 2011 o státní podpoře C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09), kterou Řecko poskytlo některým řeckým kasinům (JO L 285, s. 25).

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené společností Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE.

               3)

               Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32 ze dne 4. února 2012.


title: Věc C-208/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. ledna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Berlin – Německo) – Innovative Technology Center GmbH (ITC) v. Bundesagentur für Arbeit (Volný pohyb pracovníků — Volný pohyb služeb — Vnitrostátní právní úprava — Zaplacení odměny za zprostředkování zaměstnání, dlužné soukromé pracovní agentuře, členským státem — Pracovní činnost podléhající povinnému sociálnímu pojištění v uvedeném členském státě — Omezení — Odůvodnění — Proporcionalita)

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. ledna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Berlin – Německo) – Innovative Technology Center GmbH (ITC) v. Bundesagentur für Arbeit
   (Věc C-208/05) (1)

   (Volný pohyb pracovníků - Volný pohyb služeb - Vnitrostátní právní úprava - Zaplacení odměny za zprostředkování zaměstnání, dlužné soukromé pracovní agentuře, členským státem - Pracovní činnost podléhající povinnému sociálnímu pojištění v uvedeném členském státě - Omezení - Odůvodnění - Proporcionalita)
   (2007/C 42/08)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Sozialgericht Berlin
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Innovative Technology Center GmbH (ITC)

      Žalovaná: Bundesagentur für Arbeit
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Sozialgericht Berlin – Výklad článků 18 ES, 39 ES, 49 ES, 50 ES a 87 ES, jakož i článků 3 a 7 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 15) – Vnitrostátní právní úprava, která zavádí podpory ve prospěch soukromých společností zabývajících se zprostředkováním zaměstnání pracovníkům v případě uzavření pracovní smlouvy uchazečem o zaměstnání, vedoucí k účasti na systému sociálního zabezpečení – Vyloučení v případě uzavření pracovní smlouvy se zaměstnavatelem usazeným na území jiného členského státu
   Výrok

               1)

               Články 39 ES, 49 ES a 50 ES brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 421g odst. 1 druhá věta knihy III německého zákoníku o sociálním zabezpečení, která stanoví, že zaplacení odměny soukromé pracovní agentuře, dlužné uchazečem o zaměstnání této agentuře za zprostředkování zaměstnání, členským státem podléhá podmínce, že zaměstnání nalezené tímto zprostředkovatelem podléhá povinnému sociálnímu pojištění na území tohoto státu.

               2)

               Přísluší vnitrostátnímu soudu, za plného využití posuzovací pravomoci přiznané mu jeho vnitrostátním právem, vykládat a uplatňovat ustanovení vnitrostátního práva v souladu s požadavky práva Společenství, a pokud takový konformní výklad není, pokud jde o ustanovení Smlouvy o ES, která přiznávají jednotlivcům práva, jež mohou uplatnit před soudem a jimž musí vnitrostátní soudy poskytnout ochranu, možný, neuplatnit žádné ustanovení vnitrostátního práva, které by bylo v rozporu s těmito ustanoveními.

      (1)  Úř. věst. C 171, 9.7.2005.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  20. října 2005  ve věci C-6/04: Komise Evropských společenství proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 92/43/EHS — Ochrana přírodních stanovišť — Volně žijící živočichové a planě rostoucí rostliny)

text:
               10.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 20. října 2005
   ve věci C-6/04: Komise Evropských společenství proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť - Volně žijící živočichové a planě rostoucí rostliny)
   (2005/C 315/09)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-6/04, Komise Evropských společenství (zmocněnci: M. van Beek a L. Flynn) proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (zmocněnkyně: C. Jackson, ve spolupráci s K. Smith, barrister), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná 9. ledna 2004, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Schintgen, R. Silva de Lapuerta, G. Arestis a J. Klučka (zpravodaj), soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, náměstek vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 20. října 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě všechna opatření nezbytná k zajištění úplného a správného provedení požadavků směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, a zejména požadavků:

                           —

                           čl. 6 odst. 2, pokud jde o Gibraltar,

                           —

                           čl. 6 odst. 3 a 4, pokud jde o plány a projekty odebírání vody a územní plány,

                           —

                           článku 11,

                           —

                           čl. 12 odst. 1 písm. d), pokud jde o Gibraltar,

                           —

                           čl. 12 odst. 2,

                           —

                           čl. 12 odst. 4,

                           —

                           čl. 13 odst. 1,

                           —

                           čl. 14 odst. 2,

                           —

                           článku 15,

                           —

                           článku 16,

                           —

                           celé směrnice o stanovištích mimo jeho teritoriální vody,

                     nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004.


title: Věc C-334/07 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Freistaat Sachsen ( Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Záměr režimu podpor malým a středním podnikům — Slučitelnost se společným trhem — Kritéria přezkumu státních podpor — Časová působnost — Záměr oznámený před vstupem nařízení (ES) č. 70/2001 v platnost — Rozhodnutí přijaté po tomto vstupu v platnost — Legitimní očekávání — Právní jistota — Úplné oznámení )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Freistaat Sachsen
   (Věc C-334/07 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Záměr režimu podpor malým a středním podnikům - Slučitelnost se společným trhem - Kritéria přezkumu státních podpor - Časová působnost - Záměr oznámený před vstupem nařízení (ES) č. 70/2001 v platnost - Rozhodnutí přijaté po tomto vstupu v platnost - Legitimní očekávání - Právní jistota - Úplné oznámení“)
   (2009/C 32/09)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupce: K. Gross, zmocněnec)

      Další účastník řízení: Freistaat Sachsen (zástupce: Th. Lübbig, Rechtsanwalt)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého rozšířeného senátu) ze dne 3. května 2007, Freistaat Sachsen v. Komise (T-357/02), kterým Soud částečně zrušil rozhodnutí Komise 2003/226/ES ze dne 24. září 2002 o režimu podpor zamýšleném Německem – „Program ve prospěch malých a středních podniků – Zlepšení výkonnosti saských podniků“ – Podprogramy 1 (coaching), 4 (účast na veletrzích a výstavách), 5 (spolupráce) a 7 (podpora designu) (Úř. věst. 2003, L 91, s. 13) – Použitelnost nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům na záměry podpor oznámené Komisi před vstupem uvedeného nařízení v platnost.
   Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 3. května 2007, Freistaat Sachsen v. Komise (T-357/02), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět Soudu prvního stupně Evropských společenství.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 223, 22.9.2007.


title: Věc T-403/06: Žaloba podaná dne 22. prosince 2006 – Belgie v. Komise

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/36

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2006 – Belgie v. Komise
   (Věc T-403/06)
   (2007/C 42/63)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Belgické království (zástupci: L. Van den Broeck, zmocněnec a J. Meyers, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit napadené rozhodnutí podle článku 230 ES;

               —

               uložit Komisi (Eurostat) náhradu nákladů řízení týkajících se tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se žalobce domáhá zrušení rozhodnutí Komise obsaženého v dopise Statistického úřadu Evropských společenství (Eurostat) ze dne 18. října 2006 o změně údajů týkajících se schodku veřejných financí a veřejného zadlužení Belgie za rok 2005 a zveřejnění takto změněných údajů podle čl. 8h odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 3605/93 ze dne 22. listopadu 1993 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství (1), ve znění následujících předpisů. Žalobce zpochybňuje dvě změny provedené Komisí, a sice zařazení Fonds de l'infrastructure ferroviaire (FIF) do sektoru vládních institucí namísto do sektoru nefinančních podniků pro uplatnění evropského systému účtů 1995 (ESA 95) (2) a zápis kapitálového transferu 7 400 milionů eur z důvodu převzetí dluhů Société nationale des Chemins de fer belges (SNCB) státem (FIF) v roce 2005.
   Na podporu svého návrhu na zrušení žalobce uplatňuje následující žalobní důvody.
   Pokud jde o zařazení FIF do sektoru vládních institucí, žalobce uplatňuje žalobní důvod vycházející z porušení čl. 8h odst. 2 nařízení (ES) č. 3605/93 a odst. 2.12, 3.19 a 3.27 až 3.37 ESA 95. Žalobce se domnívá, že FIF musí být kvalifikován jako „institucionální jednotka“ ve smyslu odst. 2.12 ESA 95 a „tržní výrobce“ podle kritérií vymezených v odst. 3.19 a 3.27 až 3.37 ESA 95, a jako takový musí být zařazen mimo sektor vládních institucí. Uplatňuje tak, že napadené rozhodnutí má nesprávně za to, že FIF nesplňuje tuto dvojí podmínku pro rok 2005.
   Podpůrně, pokud jde o kapitálový transfer 7 400 milionů eur z belgického státu na SNCB z důvodu, že FIF v roce 2005 převzal dluhy této společnosti, žalobce uplatňuje tři žalobní důvody. První vychází z porušení čl. 8h odst. 2 nařízení (ES) č. 3605/93 a odst. 1.33, 1.44 písm. c), 4.165 písm. f) a 6.30 ESA 95. Žalobce tvrdí, že převzetí předmětného dluhu FIF nespadá pod „transakci“ ve smyslu odst. 1.33 ESA 1995, ale pod „restrukturalizaci“ ve smyslu odst. 1.44 písm. c) a 6.30 ESA 95. Podpůrně tvrdí, že i když by převzetí dluhu FIF mělo být analyzováno jako „transakce“ ve smyslu odst. 1.33 ESA 95, nemělo by znamenat kapitálovou transakci ve smyslu odst. 4.165 písm. f) ESA 95. Druhý žalobní důvod uplatňovaný v rámci zpochybnění zápisu kapitálového transferu 7 400 milionů eur z belgického státu na SNCB vychází z porušení článku 253 ES v rozsahu, v němž podle žalobce Komise dostatečně neodůvodnila napadené rozhodnutí v tomto bodě. Krom toho žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu ochrany legitimního očekávání v rozsahu, v němž se odchyluje od stanoviska vyjádřeného Komisí (Eurostat) v jejím e-mailu ze dne 13. srpna 2004, ve kterém odborník Komise vyjádřil svůj souhlas s rozborem obhajovaným žalobcem v této věci.

      (1)  Úř. věst. L 332, s. 7.

      (2)  Schválen nařízením Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (Úř. věst. L 310, s. 1; Zvl. vyd. 10/02, s. 3).


title: Věc T-567/11: Žaloba podaná dne 31. října 2011 — Viejo Valle v. OHIM — Etablissements Coquet (hluboký talíř s drážkami)

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/27

         Žaloba podaná dne 31. října 2011 — Viejo Valle v. OHIM — Etablissements Coquet (hluboký talíř s drážkami)
   (Věc T-567/11)
   2012/C 32/56
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Viejo Valle, SA (L’Olleria, Španělsko) (zástupce: I. Temiño Ceniceros, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Etablissements Coquet SA (Saint Léonard de Noblat, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tuto žaloby spolu s jejími přílohami za přípustnou;

               —

               zrušil rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. července 2011 ve věci R 1055/2010-3;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství, jenž je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Vzor č. 384 912-0009, který představuje nádobí s dekorem; hluboký talíř.

      Majitelka (průmyslového) vzoru Společenství: žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Společenství: Etablissements Coquet SA

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Porušení čl. 25 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 6/2002, jelikož vzor Společenství představuje neoprávněné užití díla chráněného autorským právem podle právních předpisů členského státu.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Vyhovění návrhu na prohlášení neplatnosti.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 25 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 6/2002 a čl. 28 odst. 1 písm. b) bodu iii) nařízení č. 2245/2002 vzhledem k tomu, že žalovaná řádně nezdokumentovala chráněné dílo, na němž je založen návrh na neplatnost, ani jeho vlastnictví a jeho předmět.


title: Věc C-13/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação de Guimarães — Portugalsko) — Maria das Dores Meira da Silva v. Zurich — Companhia de Seguros SA

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/25

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação de Guimarães — Portugalsko) — Maria das Dores Meira da Silva v. Zurich — Companhia de Seguros SA
   (Věc C-13/11) (1)

   2012/C 73/45
   Jednací jazyk: portugalština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 95, 26.3.2011.


title: Věc C-531/08: Žaloba podaná dne 2. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/21

         Žaloba podaná dne 2. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-531/08)
   (2009/C 19/39)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Guerra a Andrade, P. Dejmek, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES (1) ze dne 26. října o přeshraničních fúzích kapitálových společností, nebo přinejmenším tím, že je neoznámila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice;

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 15. prosince 2007.

      (1)  Úř. věst. L 310, s. 1.


title: Věc C-476/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 4. srpna 2017 – Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas v. Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 4. srpna 2017 – Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas v. Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben
   (Věc C-476/17)
   (2017/C 347/21)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalovaní a navrhovatelé v řízení o opravném prostředku „Revision“: Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas

      Žalobci a odpůrci v řízení o opravném prostředku „Revision“: Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

      Předběžné otázky

               1)

               Dochází k zásahu do výlučného práva výrobce zvukových záznamů podle čl. 2 písm. c) směrnice 2001/29/ES (1) týkajícího se rozmnožování jeho zvukového záznamu, pokud jsou z jeho zvukového záznamu vyňaty nejmenší tónové útržky, jež jsou následně přeneseny do jiného zvukového záznamu?

               2)

               Jedná se v případě určitého zvukového záznamu, který obsahuje nejmenší tónové útržky, které byly přeneseny z jiného zvukového záznamu, o rozmnoženinu tohoto jiného zvukového záznamu ve smyslu čl. 9 odst. 1 písm. b) směrnice 2006/115/ES (2)?

               3)

               Mohou členské státy přijmout ustanovení, které, jako je tomu v případě § 24 odst. 1 UrhG, jasně uvádí, že oblast ochrany výlučného práva výrobce zvukového záznamu na rozmnožování (čl. 2 písm. c) směrnice 2001/29/ES) a šíření (čl. 9 odst. 1 písm. b) směrnice 2001/115/ES) jeho zvukového záznamu je omezena takovým způsobem, že nezávislé dílo vytvořené s využitím jeho zvukového záznamu lze užívat bez souhlasu výrobce zvukového záznamu?

               4)

               Lze dílo nebo jiný předmět ochrany považovat za využitý pro účely citátů ve smyslu čl. 5 odst. 3 písm. d) směrnice 2001/29/ES, nelze-li rozpoznat, že bylo využito dílo nebo předmět ochrany jiného autora?

               5)

               Ponechávají ustanovení unijního práva, která se týkají práv výrobce zvukového záznamu na rozmnožování a šíření (čl. 2 písm. c) směrnice 2001/29/ES a čl. 9 odst. 1 písm. b) směrnice 2006/115/ES) a výjimky nebo omezení týkající se těchto práv (čl. 5 odst. 2 a 3 směrnice 2001/29/ES a čl. 10 odst. 2 první věta směrnice 2006/115/ES), určitý prostor při jejich provedení do vnitrostátního práva?

               6)

               Jakým způsobem je třeba zohlednit základní práva, která jsou zakotvena v Listině základních práv Evropské unie, při vymezení rozsahu ochrany výlučného práva výrobce zvukového záznamu na rozmnožování (čl. 2 písm. c) směrnice 2001/29/ES) a šíření (čl. 9 odst. 1 písm. b) směrnice 2001/115/ES) jeho zvukového záznamu a rozsahu výjimek nebo omezení, které se týkají těchto práv (čl. 5 odst. 2 a 3 směrnice 2001/29/ES a čl. 10 odst. 2 první věta směrnice 2006/115/ES)?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. 2001, L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/115/ES ze dne 12. prosince 2006 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem (Úř. věst. 2006, L 376, s. 28).


title: Věc T-313/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 25. února 2008 – Cemex UK Cement v. Komise

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/37

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 25. února 2008 – Cemex UK Cement v. Komise
   (Věc T-313/07) (1)

   (2008/C 128/78)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


title: Věc F-28/15: Žaloba podaná dne 17. února 2015 – ZZ v. Komise

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/49

         Žaloba podaná dne 17. února 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-28/15)
   (2015/C 146/68)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení konečného rozhodnutí o převodu důchodových nároků žalobce do unijního důchodového systému, v němž jsou uplatněna nová obecná prováděcí ustanovení (OPU) obsažená v čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 19. června 2014 o výpočtu bonifikace důchodových nároků žalobce nabytých před nástupem do služby u Komise;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Výmaz věci C-319/04

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/32

         Výmaz věci C-319/04 (1)

   (2005/C 217/66)

      (Jednací jazyk: francouzština)

   Usnesením ze dne 7. července 2005 rozhodl předseda šestého senátu Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-319/04: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice.

      (1)  Úř. věst. C 228, 11.9.2004


title: Věc T-58/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – Centeno Mediavilla a další v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Jmenování — Vstup nového služebního řádu v platnost — Přechodná pravidla o zařazení do platové třídy při přijímání do zaměstnání — Článek 12 přílohy XIII nového služebního řádu )

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/34

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – Centeno Mediavilla a další v. Komise
   (Věc T-58/05) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Jmenování - Vstup nového služebního řádu v platnost - Přechodná pravidla o zařazení do platové třídy při přijímání do zaměstnání - Článek 12 přílohy XIII nového služebního řádu“)
   (2007/C 199/64)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Centeno Mediavilla (Séville, Španělsko) Delphine Fumey (Evere, Belgie); Eva Gerhards (Brusel, Belgie); Iona M. S. Hamilton (Brusel); Raymond Hill (Brusel); Jean Huby (Brusel); Patrick Klein (Brusel); Domenico Lombardi (Brusel); Thomas Millar (Londýn, Spojené království); Miltiadis Moraitis (Woluwe-Saint-Lambert, Belgie); Ansa Norman Palmer (Brusel); Nicola Robinson (Brusel); François-Xavier Rouxel (Brusel); Marta Silva Mendes (Brusel); Peter van den Hul (Tervuren, Belgie); Fritz Von Nordheim Nielsen (Hoeilaart, Belgie); a Michaël Zouridakis (Brusel) (zástupci: původně G. Vandersanden, L. Levi a A. Finchelstein, poté G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Kraememr, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: původně M. Arpio Santacruz, M. Sims a I. Sulce, poté M. Arpio Santacruz a I. Sulce, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí, kterými byli žalobci jmenováni úředníky ve zkušební době, v rozsahu, v němž stanovují jejich zařazení do platové třídy podle přechodných ustanovení čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu úředníků Evropských společenství ve znění pozměněném nařízením Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004 (Úř. věst. L 124, s. 1).
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a polovinu nákladů vynaložených žalobci.

               3)

               Žalobci ponesou polovinu jimi vynaložených nákladů řízení.

               4)

               Rada ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Věc C-350/08: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. října 2010 — Evropská komise v. Litevská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Akt o přistoupení z roku 2003 — Povinnosti přistupujících států — Acquis communautaire — Směrnice 2001/83/ES a 2003/63/ES — Nařízení (EHS) č. 2309/93 a nařízení (ES) č. 726/2004 — Humánní léčivé přípravky — Podobné biologické léčivé přípravy vycházející z biotechnologie — Vnitrostátní registrace udělená před přistoupením )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. října 2010 — Evropská komise v. Litevská republika
   (Věc C-350/08) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Akt o přistoupení z roku 2003 - Povinnosti přistupujících států - Acquis communautaire - Směrnice 2001/83/ES a 2003/63/ES - Nařízení (EHS) č. 2309/93 a nařízení (ES) č. 726/2004 - Humánní léčivé přípravky - Podobné biologické léčivé přípravy vycházející z biotechnologie - Vnitrostátní registrace udělená před přistoupením)
   2010/C 346/07
   Jednací jazyk: litevština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Steiblytė a M. Šimerdová, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas a R. Mackevičienė, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 6 odst. 1 a bodu 4 části II přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69), ve znění směrnice 2003/63/ES, jakož i čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2309/93 ze dne 22. července 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci a dozor nad humánními a veterinárními léčivými přípravky a kterým se zakládá Evropská agentura pro hodnocení léčivých přípravků (Úř. věst. L 214, s. 1; Zvl. vyd. 13/12, s. 151), a čl. 3 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 136, s. 1; Zvl. vyd. 13/34, s. 229) — Ponechání v platnosti vnitrostátního povolení pro prodej podobného biologického léčivého přípravku „Grasalva“

      Výrok

               1)

               Litevská republika zachováním vnitrostátní registrace pro léčivý přípravek Grasalva nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, ve znění směrnice Komise 2003/63/ES ze dne 25. června 2003, jakož i z čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EHS)č. 2309/93 ze dne 22. července 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci a dozor nad humánními a veterinárními léčivými přípravky a kterým se zakládá Evropská agentura pro hodnocení léčivých přípravků, a z čl. 3 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky.

               2)

               Litevské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 27.9.2008.


title: Věc T-59/17: Žaloba podaná dne 14. dubna 2017 – L v. Parlament

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/29

         Žaloba podaná dne 14. dubna 2017 – L v. Parlament
   (Věc T-59/17)
   (2017/C 221/41)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: L (zástupce: I. Coutant Peyre, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Parlamentu o propuštění žalobce ze dne 24. 6. 2016, které obdržel dne 25. 7. 2016;

               —

               uložil Parlamentu, aby mu zaplatil částku 100 000 eur z titulu nemajetkové újmy; a

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce osm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení zásad ochrany oznamovatelů podle článků 22a, 22b služebního řádu a čl. 6 odst. 1 vnitřních pravidel.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z nedostatečného odůvodnění.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti péče.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z neexistence odpovědi Parlamentu na žádost žalobce o pomoc, porušení práva na obhajobu, porušení práva na smír.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z porušení práva na přístup k dokumentům.

               8.

               Osmý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomoci.


title: Věc T-373/13 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. března 2014 – Alsteens v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Prodloužení smlouvy — Zjevná nepřípustnost žaloby — Právo být vyslechnut — Oddělitelnost dodatku o prodloužení smlouvy“

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. března 2014 – Alsteens v. Komise
   (Věc T-373/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Prodloužení smlouvy - Zjevná nepřípustnost žaloby - Právo být vyslechnut - Oddělitelnost dodatku o prodloužení smlouvy“)
   2014/C 129/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Geoffroy Alsteens (Marcinelle, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, D. de Abreu Caldas a J. N. Louis, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 8. května 2013, Alsteens v. Komise (F-87/12), a směřující ke zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 8. Května 2013, Alsteens v. Komise (F-87/12), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací Soudu pro veřejnou službu.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


title: Věc T-297/13: Žaloba podaná dne 29. května 2013 — Junited Autoglas Deutschland v. OHIM — Belron Hungary (United Autoglas)

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/16

         Žaloba podaná dne 29. května 2013 — Junited Autoglas Deutschland v. OHIM — Belron Hungary (United Autoglas)
   (Věc T-297/13)
   2013/C 215/22
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Junited Autoglas Deutschland (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: C. Weil, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Belron Hungary Kft — Zug Branch (Zug, Švýcarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               zamítl námitky vedlejší účastnice řízení proti přihlášce ochranné známky Společenství „United Autoglas“,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyní v řízení před odvolacím senátem,

               —

               uložil vedlejší účastnici řízení náhradu nákladů řízení, včetně náklady vynaložených žalobkyní v řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „United Autoglas“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 1, 12 a 37 — zápis ochranné známky Společenství č. 6 025 498

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis obrazové ochranné známky Spojeného království a polské obrazové ochranné známky obsahujících slovní prvek „AUTOGLASS“ a slovní ochranné známky „AUTOGLASS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 12, 21 a 37

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-262/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhofs (Německo) dne 27. května 2010 — Döhler Neuenkirchen GmbH v. Hauptzollamt Oldenburg

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhofs (Německo) dne 27. května 2010 — Döhler Neuenkirchen GmbH v. Hauptzollamt Oldenburg
   (Věc C-262/10)
   ()
   2010/C 246/29
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Döhler Neuenkirchen GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Oldenburg

      Předběžná otázka

   Má být čl. 204 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, vykládán v tom smyslu, že se také vztahuje na nesplnění povinností, které je nutno splnit teprve po skončení dotčeného uplatněného celního režimu, takže v případě dovezeného zboží, které bylo v rámci aktivního zušlechťovacího styku v podmíněném systému ve stanovené lhůtě částečně zpětně vyvezeno, vede nesplnění povinnosti spočívající v předložení vyúčtování celnímu úřadu vykonávajícímu dohled do 30 dnů po uplynutí lhůty pro ukončení režimu, ke vzniku celního dluhu ve vztahu k celkovému množství účtovaného dovezeného zboží, pokud nejsou splněny podmínky stanovené v čl. 859 bodu 9 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, ve znění čl. 1 bodu 30 písm. b) nařízení Komise (ES) č. 993/2001 ze dne 4. května 2001?


title: Věc T-455/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. srpna 2016 Eliou Fernández González proti rozsudku vydanému dne 14. června 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-121/15, Fernández González v. Komise

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. srpna 2016 Eliou Fernández González proti rozsudku vydanému dne 14. června 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-121/15, Fernández González v. Komise
   (Věc T-455/16 P)
   (2016/C 383/24)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Elia Fernández González (Brusel, Belgie) (zástupci: M. Casado García-Hirschfeld a É. Boigelot, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu (samosoudce) vydaný dne 14. června 2016 ve věci F-121/15, Elia Fernandez Gonzalez v. Evropská komise,

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení, včetně řízení před Soudem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatelka jediný důvod kasačního opravného prostředku, vycházející ze zkreslení skutkových okolností napadeným rozsudkem a ze zjevně nesprávných posouzení, která měla za následek nepřesné právní odůvodnění. Navrhovatelka zpochybňuje zejména body 29 až 31 napadeného rozsudku, jakož i jeho body 36 až 39.


title: Věc T-163/15: Žaloba podaná dne 2. dubna 2015 – Delta Group agroalimentare v. Komise

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/22

         Žaloba podaná dne 2. dubna 2015 – Delta Group agroalimentare v. Komise
   (Věc T-163/15)
   (2015/C 178/22)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Delta Group agroalimentare Srl (Porto Viro, Itálie) (zástupce: V. Migliorini, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že je neplatný od počátku, a v každém případě zrušil dopis generálního ředitele Evropské komise pro zemědělství a rozvoj venkova Jerzyho Plewy Ref. Ares (2015) 528512 ze dne 9. února 2015 zaslaný p. Scabinovi, právnímu zástupci žalobkyně a obdržený téhož dne, kterým se zamítá žádost žalobkyně ze dne 13. ledna 2015 o přijetí opatření podle čl. 219 odst. 1 nebo článku 221 nařízení (EU) č. 1308/2013, a zejména stanovení vývozních náhrad podle článku 196 nařízení (EU) č. 1308/2013 v odvětví drůbežího masa.

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení a porušení čl. 219 odst. 1 a článku 221 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, s. 671).

                           —

                           V této souvislosti se uvádí, že konstatování Komise, že obchodní statistiky za prvních 11 měsíců roku 2014 ukazují nárůst vývozu o 5 % ve srovnání se stejným obdobím v roce 2013, je vyvráceno v pravém sloupci tabulky nacházejí se na straně 19 téže zprávy Výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů o situaci na trhu s drůbežím masem ze dne 22. ledna 2015 citované Komisí, z níž vyplývá, že v prvních 11 měsících roku 2013 dosáhl vývoz unijního drůbežího masa 1  93 6 0 00  000 eur, zatímco v prvních 11 měsících roku 2014 činil pouze 1  88 6 8 38  000 eur, což tedy představuje pokles o 2,5 %, a nikoli zvýšení o 5 %, a že Komise nesprávně posoudila i ceny, které definovala jako „stabilní“, byť vykazují závažný pokles o přibližně 8 %, jak vyplývá ze strany 9 této zprávy, čímž se tudíž dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušení čl. 219 odst. 1 a článku 221 nařízení (EU) č. 1308/2013.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení podstatných procesních náležitostí, a zejména článku 5 nařízení (EU) č. 182/2011.

                           —

                           V této souvislosti se uvádí, že rozhodnutí Komise zamítnout žádost o přijetí opatření podle článku 221 nařízení (EU) č. 1308/2013 bylo přijato bez předchozího stanoviska Výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů, a tedy v rozporu s podstatnými procesními náležitostmi stanovenými článkem 5 nařízení (EU) č. 182/2011, použitelným na základě odkazu v článku 229 nařízení (EU) č. 1308/2013, na který je odkazováno v článku 221 téhož nařízení.


title: Věc T-342/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. května 2007 – Henkel v. OHIM – SERCA (COR) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství COR — Starší národní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek dor s gotickým stylem písma — Relativní důvod zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/23

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. května 2007 – Henkel v. OHIM – SERCA (COR)
   (Věc T-342/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství COR - Starší národní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek ‚dor‘ s gotickým stylem písma - Relativní důvod zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 155/46)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Henkel KGaA (Düsseldorf, Německo) (zástupce: C. Osterrieth, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Folliard-Monguiral, poté G. Schneider, zmocněnci)

      Druhá účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Serra Y Roca, SA (SERCA) (Barcelona, Španělsko)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 14. července 2005 (věc R 556/2003-1), které se týká námitkového řízení mezi Henkel KGaA a Serra Y Roca, SA (SERCA).
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 296, 26.11.2005.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. září 2005 ve spojených věcech C-281/03 a C-282/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het bedrijfsleven): Cindu Chemicals BV a další proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Směrnice 76/769/EHS — Nebezpečné látky — Možnost členských států stanovit doplňující podmínky pro uvádění na trh a používání biocidního přípravku, u jehož účinné látky je používání omezeno směrnicí — Přípravky na ochranu dřeva obsahující destiláty z uhelného dehtu (karbolineum a kreosotový olej) — Přípravky na ochranu dřeva obsahující měď, chrom a arzen)

text:
               29.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 15. září 2005
   ve spojených věcech C-281/03 a C-282/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het bedrijfsleven): Cindu Chemicals BV a další proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (1)

   (Směrnice 76/769/EHS - Nebezpečné látky - Možnost členských států stanovit doplňující podmínky pro uvádění na trh a používání biocidního přípravku, u jehož účinné látky je používání omezeno směrnicí - Přípravky na ochranu dřeva obsahující destiláty z uhelného dehtu (karbolineum a kreosotový olej) - Přípravky na ochranu dřeva obsahující měď, chrom a arzen)
   (2005/C 271/06)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve spojených věcech C-281/03 a C-282/03, jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané rozhodnutími College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) ze dne 26. června 2003, došlými Soudnímu dvoru dne 30. června 2003, v řízení Cindu Chemicals BV (C-281/03), Rütgers VFT AG,Touwen & Co. BV, Pearl Paint Holland BV, Elf Atochem Nederland BV, Zijlstra & Co. Verf BV, Chemische Producten Struyk & Co. BV, Van Swaay Schijndel BV, Houtbereiding G. Rozendaal BV, Arch Timber Protection BV (C-282/03) proti College voor de toelating van Bestrijdingsmiddelen, za přítomnosti: Stichting Behoud Leefmilieu en Natuur Maas en Waal, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta, J. Makarczyk, P. Kūris a G. Arestis (zpravodaj), soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 15. září 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Směrnice Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/60/ES ze dne 20. prosince 1994, musí být vykládána v tom smyslu, že členskému státu neumožňuje stanovit pro uvádění na trh a používání biocidního přípravku, jehož účinná látka je uvedena v příloze I této směrnice, jiné podmínky než ty, které jsou stanoveny touto směrnicí, s výhradou použití jiných předpisů Společenství v dané oblasti stanovících pro tento přípravek specifické podmínky.

      (1)  Úř. věst. C 251, 18.10.2003


title: Věc C-585/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. listopadu 2013 Europäisch-Iranische Handelsbank AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 6. září 2013 ve věci T-434/11, Europäisch-Iranische Handelsbank AG v. Rada Evropské unie

text:
               18.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 15/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. listopadu 2013 Europäisch-Iranische Handelsbank AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 6. září 2013 ve věci T-434/11, Europäisch-Iranische Handelsbank AG v. Rada Evropské unie
   (Věc C-585/13 P)
   2014/C 15/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (zástupci: S. Jeffrey, Solicitor, S. Ashley, Solicitor, A. Irvine, Solicitor, H. Hohmann, Rechtsanwalt, D. Wyatt QC, R. Blakeley, Barrister)

      Další účastníci řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise, Spojené království Velké Británie a Severního Irska

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil části rozsudku Tribunálu uvedené v tomto návrhu;

               —

               s okamžitou platností zrušil napadená opatření v rozsahu, v jakém se týkají společnosti EIH;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů vynaložených společností EIH v řízení před Tribunálem a před Soudním dvorem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení a učinil závěr neslučitelný s návrhovými žádáními, když rozhodl, že společnost EIH přiznala, že provedla transakce uvedené Radou v odůvodnění zařazení na seznam:

                           —

                           EIH nepřiznala provedení transakcí uvedených Radou v odůvodnění zařazení;

                           —

                           EIH odmítnutí, že provedla transakce uvedené v odůvodnění, bylo dostatečně zdůrazněno v návrhových žádáních, a bylo tedy přípustné.

               2)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že byla splněna podstatná kritéria pro zařazení na seznam:

                           —

                           EIH nepopřela provedení transakcí uvedených Radou v odůvodnění zařazení a Rada neposkytla důkazy o opaku;

                           —

                           Transakce uvedené v společností EIH neodpovídaly transakcím uvedeným Radou v odůvodnění zařazení na seznam;

                           —

                           EIH tvrzení, že určité transakce byly vyloučeny z působnosti režimu unijních sankcí (viz platby na zmrazené účty), bylo dostatečně opodstatněné a tedy přípustné;

                           —

                           EIH poskytla důkazy o povolení na základě článků 8 až 10 nařízení Rady (EU) č. 423/2007 (1) nebo dostatečné důkazy o povoleních na základě článku 21 nařízení Rady (EU) č. 961/2010 (2) pro transakce provedené po dni 2. září 2010;

                           —

                           Tzv. „Third Way“ transakce byly schváleny příslušným vnitrostátním orgánem odpovědným za prosazování sankcí v Německu a za kontrolu nad EIH (Bundesbank), a Tribunál nesprávně rozhodl, že Bundesbank překročila své pravomoci, a že EIH měla mít pochybnosti o pravomoci Bundesbank vydat povolení, která vydala.

               3)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když odmítl žalobní důvody EIH založené na legitimním očekávání a právní jistotě:

                           —

                           Tribunál přijal nesprávné posouzení skutkových okolností ve spise a nesprávně rozhodl, že EIH měla předvídat své zařazení na seznam, když splnila závazné záruky Bundesbank.

                           —

                           Tribunál nesprávně rozhodl, že EIH nemůže spoléhat na zásadu ochrany legitimních očekávání, jelikož Bundesbank překročila své pravomoci, protože k tomu nedošlo, a i kdyby došlo, neznamenalo by to vyloučení zásady legitimních očekávání.

                           —

                           Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že pravidla relevantní pro zařazení EIH na seznam byla jednoznačná.

               4)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že EIH nemůže uplatnit čl. 32 odst. 2 nařízení Rady (EU) č. 961/2010 proti svému zařazení na seznam, a když rozhodl, že sankce uložené EIH zajišťovaly preventivní účinek, kterého by nebylo dosaženo, kdyby Bundesbank nadále neschvalovala „Third Way“ ani takové transakce nepovolovala:

                           —

                           Za (nesprávného) předpokladu, že EIH jednala protiprávně, vylučuje čl. 32 odst. 2 zařazení EIH na seznam, jelikož EIH jednala v souladu s radou a pokyny Bundesbank ve všech ohledech a nebyla si vědoma, ani neměla rozumné důvody se domnívat, že jednala protiprávně.

                           —

                           Uložení omezujících opatření vůči EIH bylo nepřiměřené, jelikož existovala vhodnější opatření, neboť Rada měla za to, že německý regulační režim vyžadoval přezkum a možnou změnu, a měla takový přezkum navrhnout německým orgánům, a německé orgány by musely spolupracovat na základě povinnosti loajální spolupráce, což Tribunál nesprávně nezohlednil.

                           —

                           Tribunál se rovněž dopustil nesprávného právního posouzení a učinil závěr neslučitelný s dokumenty ve spisu, když rozhodl, že omezující opatření byla přiměřená, protože v případě EIH vyšly relevantní transakce najevo až posléze. Zaprvé, Bundesbank schválila „Third Way“ předtím, než EIH jednala na základě schválení. Zadruhé, pokud by přezkum „Third Way“ transakcí vedl Bundesbank ke změně postoje, působilo by to preventivně vůči všem budoucím transakcím.

      (1)  Rady (ES) č. 423/2007 ze dne 19. dubna 2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 103, s. 1).

      (2)  Nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010, o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007 (Úř. věst. L 281, s. 1).


title: Věc T-317/12: Žaloba podaná dne 11. července 2012 — Holcim (Romania) v. Evropská komise

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/31

         Žaloba podaná dne 11. července 2012 — Holcim (Romania) v. Evropská komise
   (Věc T-317/12)
   2012/C 287/59
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Holcim (Romania) SA (Bukurešť, Rumunsko) (zástupce: L. Arnauts, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               nařídil žalované, aby jí zaplatila tržní hodnotu údajně odcizených povolenek na emise skleníkových plynů ve Společenství, jejichž tržní cena k datu vydání rozsudku nebyla uhrazena, zvýšenou o úroky z prodlení ve výši 8 % ročně od 16. listopadu 2010;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení a

               —

               prohlásil, že je rozsudek vykonatelný.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobkyně uplatňuje jediný hlavní žalobní důvod vycházející z

               —

               odpovědnosti Evropské unie v důsledku protiprávních rozhodnutí Evropské komise spočívajících v:

                           a)

                           nesprávném výkladu čl. 10 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2216/2004 ze dne 21. prosince 2004 o standardizovaném a bezpečném systému rejstříků podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 280/2004/ES (Úř. věst. L 386, s. 1),

                           b)

                           porušení článku 20 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32) a

                           c)

                           porušení několika obecných právních zásad (zásad proporcionality a ochrany legitimního očekávání, povinnosti péče, práva na účinnou soudní ochranu s ohledem na právo vlastnit majetek), když rozhodla, že v rámci systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství nezveřejní či nepovolí zveřejnit místo, kde se nacházejí odcizené povolenky.


title: Věc C-273/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Haarlem — Nizozemsko) — Premis Medical BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid ( „Nařízení (ES) č. 729/2004 — Zařazení zboží „pojízdné chodítko“ do kombinované nomenklatury — Položka 9021 — Položka 8716 — Oprava — Platnost“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Haarlem — Nizozemsko) — Premis Medical BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid
   (Věc C-273/09) (1)

   (Nařízení (ES) č. 729/2004 - Zařazení zboží „pojízdné chodítko“ do kombinované nomenklatury - Položka 9021 - Položka 8716 - Oprava - Platnost)
   2011/C 63/09
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Haarlem

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Premis Medical BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rechtbank Haarlem (Nizozemsko) — Výklad nařízení Komise (ES) č. 729/2004 ze dne 15. dubna 2004 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury (Úř. věst. L 113, s. 5) — Ortopedické pomůcky a přístroje nebo prostředky ke kompenzování následků nějaké vady nebo neschopnosti ve smyslu položky 9021 kombinované nomenklatury — Pojízdná chodítka (rollatory) pro pomoc osobám, které mají omezenou pohyblivost

      Výrok

   Nařízení Komise (ES) č. 729/2004 ze dne 15. dubna 2004 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury, ve znění vyplývajícím z opravy zveřejněné dne 7. května 2004, je neplatné v rozsahu, v němž provedená oprava zaprvé rozšiřuje působnost původního nařízení na pojízdná chodítka, která sestávají z trubkovitého hliníkového rámu na čtyřech kolech, z nichž přední dvě jsou otočná, jsou opatřená rukojeťmi a brzdami a navržená tak, aby pomáhala osobám, které mají obtíže při chůzi, a zadruhé zařazuje uvedená pojízdná chodítka do podpoložky 8716 80 00 kombinované nomenklatury.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc F-49/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2016 – FU v. Evropská komise „Veřejná služba — Disciplinární řízení — Disciplinární komise — Dočasný zaměstnanec Účetního dvora jmenovaný úředníkem ve zkušební době u Komise — Změna místa výkonu zaměstnání — Neoznámení změny místa výkonu zaměstnání administrativě Účetního dvora — Souběžné žádosti o příspěvek na znovuusídlení v zemi původu a o příspěvek na zařízení v Bruselu — Žádost o náhradu nákladů na stěhování z Lucemburska do země původu — Vyšetřování vedené OLAF — Disciplinární sankce — Zařazení do nižší funkční skupiny bez přeřazení do nižší platové třídy — Článek 25 přílohy IX služebního řádu — Zjevně nesprávné posouzení — Nedodržení zásady kontradiktornosti — Nová skutečnost — Povinnost znovu zahájit disciplinární řízení — Přiměřenost sankce — Procesní lhůta“

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/48

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2016 – FU v. Evropská komise
   (Věc F-49/15) (1)

   („Veřejná služba - Disciplinární řízení - Disciplinární komise - Dočasný zaměstnanec Účetního dvora jmenovaný úředníkem ve zkušební době u Komise - Změna místa výkonu zaměstnání - Neoznámení změny místa výkonu zaměstnání administrativě Účetního dvora - Souběžné žádosti o příspěvek na znovuusídlení v zemi původu a o příspěvek na zařízení v Bruselu - Žádost o náhradu nákladů na stěhování z Lucemburska do země původu - Vyšetřování vedené OLAF - Disciplinární sankce - Zařazení do nižší funkční skupiny bez přeřazení do nižší platové třídy - Článek 25 přílohy IX služebního řádu - Zjevně nesprávné posouzení - Nedodržení zásady kontradiktornosti - Nová skutečnost - Povinnost znovu zahájit disciplinární řízení - Přiměřenost sankce - Procesní lhůta“)
   (2016/C 191/69)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: FU (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall a C. Ehrbar, zmocněnci, poté C. Ehrbar a F. Simonetti, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí uložit žalobci disciplinární sankci spočívající v přeřazení do platové třídy AST5, ačkoliv byl jmenován do platové třídy AD5, z důvodu lživých prohlášení s cílem získat příspěvek na znovuusídlení, jakož i zaplacení nákladů na stěhování.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               FU ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 190, 8. 6. 2015, s. 36.


title: Spojené věci T-387/06 až T-390/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. října 2008 – Inter-Ikea Systems v. OHIM (zobrazení palety) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství zobrazující paletu — Absolutní důvody pro zamítnutí — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/31

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. října 2008 – Inter-Ikea Systems v. OHIM (zobrazení palety)
   (Spojené věci T-387/06 až T-390/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství zobrazující paletu - Absolutní důvody pro zamítnutí - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 301/50)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Inter-Ikea Systems BV (Delft, Nizozemsko) (zástupce: J. Gulliksson, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti čtyřem rozhodnutím prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 26. září 2006 (věci R 353/2006-1, R 354/2006-1, R 355/2006-1 a R 356/2006-1), týkajícím se čtyř přihlášek k zápisu obrazových ochranných známek sestávajících z grafických vyobrazení palety
   Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. září 2006 (věci R 353/2006-1, R 354/2006-1, R 355/2006-1 a R 356/2006-1) se zrušují v rozsahu, v jakém zamítají zápis požadovaných ochranných známek pro výrobky a služby spadající do tříd 6, 7, 16, 20, 35, 39 a 42 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, s výjimkou „kovových nakládacích palet“, „nosníků a kovových nakládacích palet k balení a přepravě“ a „kovových přepravních palet“, spadajících do třídy 6, „nekovových nakládacích palet“, „nosníků a nekovových nakládacích palet k balení a přepravě“ a „nekovových přepravních palet“ spadajících do třídy 20, jakož i služeb „pronájmu nakládacích palet“ spadajících do třídy 39.

               2)

               Ve zbývající části se žaloby zamítají.

               3)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 20, 27.1.2007.


title: Věc T-283/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. července 2008 Pavlosem Longinidisem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 24. dubna 2008 ve věci F-74/06, Pavlos Longinidis v. Cedefop

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/28

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. července 2008 Pavlosem Longinidisem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 24. dubna 2008 ve věci F-74/06, Pavlos Longinidis v. Cedefop
   (Věc T-283/08 P)
   (2008/C 272/54)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel):P avlos Longinidis (Řecko) (zástupci: P. Giatagantzidis a S. Stavropoulou, advokáti)

      Další účastník řízení: Cedefop
   Návrhová žádání navrhovatele

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 24. dubna 2008 ve věci F-74/06, Pavlos Longinidis v. Cedefop;

               —

               zrušit rozhodnutí ředitelky Cedefop ze dne 30. listopadu 2005, kterým byla ukončena pracovní smlouva navrhovatele na dobu neurčitou ze dne 4. března 2003, a každý jiný související správní akt;

               —

               zrušit rozhodnutí ředitelky Cedefop ze dne 11. listopadu 2005, kterým se mění složení odvolací komise Cedefop, a každý jiný související správní akt;

               —

               zrušit rozhodnutí odvolací komise Cedefop ze dne 24. května 2006, které zamítlo stížnost navrhovatele ze dne 28. února 2006, a každý jiný související správní akt;

               —

               vyhovět žalobě ze dne 19. června 2006 podané navrhovatelem;

               —

               uložit Cedefop náhradu nákladů řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Ve své žalobě se navrhovatel zejména domáhal zrušení rozhodnutí ředitelky Cedefop, kterým byla ukončena jeho pracovní smlouva na dobu neurčitou. Jeho žaloba byla zamítnuta rozsudkem Soudu pro veřejnou službu ze dne 24. dubna 2008.
   Navrhovatel se domnívá, že rozsudek napadený kasačním opravným prostředkem byl vydán za porušení pravidel upravujících provádění důkazů, neboť je založen na skutečnostech, které nebyly prokázány. Konkrétně, když Soud pro veřejnou službu přezkoumával argument navrhovatele, podle něhož mu byly důvody jeho propuštění sděleny ústně při setkání dne 23. listopadu 2005, dopustil se nesprávného právního posouzení, když změnil předmět důkazu.
   Krom toho navrhovatel uvádí, že rozsudek napadený kasačním opravným prostředkem je nedostatečně odůvodněn. Konkrétně uvádí, že Soud pro veřejnou službu nedostatečně odůvodnil své posouzení skutečnosti, že navrhovatel byl dostatečně a vhodně informován o důvodech svého propuštění a že neupřesnil všechny skutečnosti, které podle něj vedly k jeho propuštění.
   Konečně se navrhovatel domnívá, že jeho stížnost ze dne 28. února 2006 proti rozhodnutí o propuštění odvolací komise Cedefop neposoudila objektivně a nestranně.


title: Věc T-168/06: Žaloba podaná dne 19. června 2006 – Italská republika v. Komise

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/28

         Žaloba podaná dne 19. června 2006 – Italská republika v. Komise
   (Věc T-168/06)
   (2006/C 190/52)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit přípis Komise Evropských společenství č. 03232 ze dne 7. dubna 2006, Generální ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, na Maltě a v Nizozemsku – jehož předmětem je platba Komise odlišná od požadované částky. Odkaz: jednotný programový dokument (DOCUP) Lombardia (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 014);

               —

               zrušit přípis Komise Evropských společenství č. 03903 ze dne 5. května 2006, Generální ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, na Maltě a v Nizozemsku – jehož předmětem je platba Komise odlišná od požadované částky. Odkaz: jednotný programový dokument (DOCUP) cíl 2 Lazio 2000-2006 (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 009);

               —

               zrušit přípis Komise Evropských společenství č. 04240 ze dne 18. května 2006, Generální ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, na Maltě a v Nizozemsku – jehož předmětem je platba Komise odlišná od požadované částky. Odkaz: jednotný programový dokument (DOCUP), Lombardia (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 014);

               —

               zrušit přípis Komise Evropských společenství č. 04241 ze dne 18. května 2006, Generální ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, na Maltě a v Nizozemsku – jehož předmětem je certifikace a prohlášení o dočasných výdajích a žádost o platbu. Jednotný programový dokument (DOCUP) Veneto cíl 2 2000-2006 (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 005);

               —

               zrušit přípis Komise Evropských společenství č. 04468 ze dne 29. května 2006, Generální ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, na Maltě a v Nizozemsku – jehož předmětem je platba Komise odlišná od požadované částky. Odkaz: regionální operativní program (POR) Sardegna 2000-2006 (č. CCI 1999 IT 16 1 PO 010);

               —

               zrušit všechny s nimi související a jim předcházející akty a uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty ve věci T-345/04, Italská republika v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Věc C-436/05: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. října 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Antwerpen – Belgie) – Lucien De Graaf, Gudula Daniels v. Belgický stát (Řízení o předběžné otázce — Nepřípustnost)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/24

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. října 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Antwerpen – Belgie) – Lucien De Graaf, Gudula Daniels v. Belgický stát
   (Věc C-436/05) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Nepřípustnost)
   (2006/C 326/47)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hof van beroep te Antwerpen
   Účastníci řízení

      Žalobci: Lucien De Graaf, Gudula Daniels

      Žalovaný: Belgický stát
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hof van beroep te Antwerpen – Výklad nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996 (Úř. věst. L 28, s. 1; Zvl. vyd. 05/03, s. 3) – Věcná působnost – Uložení nebo neuložení dodatečného krizového příspěvku uloženého členským státem za účelem financování jeho systému sociálního zabezpečení – Povinnost platit příspěvek i v případě povinnosti platit příspěvky do jiného systému sociálního zabezpečení, než do systému státu bydliště – Slučitelnost s článkem 39 ES
   Výrok
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Hof van beroep te Antwerpen ze dne 29. listopadu 2005 je nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 36, 11.2.2006.


title: Věc T-75/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2008 – Bayer CropScience a další v. Komise ( Směrnice 91/414/EHS — Přípravky na ochranu rostlin — Účinná látka endosulfan — Odnětí povolení pro uvedení na trh — Hodnotící postup — Lhůty — Práva na obhajobu — Zásada proporcionality )

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/19

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2008 – Bayer CropScience a další v. Komise
   (Věc T-75/06) (1)

   („Směrnice 91/414/EHS - Přípravky na ochranu rostlin - Účinná látka endosulfan - Odnětí povolení pro uvedení na trh - Hodnotící postup - Lhůty - Práva na obhajobu - Zásada proporcionality“)
   (2008/C 272/35)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bayer CropScience AG (Monheim am Rhein, Německo); Makhteshim-Agan Holding BV (Rotterdam, Nizozemsko); Alfa Georgika Efodia AEVE (Atény, Řecko); a Aragonesas Agro, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Doherty a L. Parpala, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyně: European Crop Protection Association (ECPA) (Brusel, Belgie) (zástupci: D. Waelbroeck a N. Rampal, advokáti)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Španělské království (zástupce: J. Rodríguez Cárcamo, abogado del Estado)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2005/864/ES ze dne 2. prosince 2005 o nezařazení endosulfanu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku (Úř. věst. L 317, s. 25).
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Bayer CropScience AG, Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Georgika Efodia AEVE a Aragonesas Agro, SA ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Komisí.

               3)

               Španělské království a European Crop Protection Association (ECPA) ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006.