title: Věc T-645/15: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – České centrum pro investigativní žurnalistiku v. Parlament

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/59

         Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – České centrum pro investigativní žurnalistiku v. Parlament
   (Věc T-645/15)
   (2016/C 048/67)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s. (Praha, Česká republika) (zástupce: N. Pirc Musar, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu A(2015)8362 C ze dne 14. září 2015, kterým byla zamítnuta potvrzující žádost žalobce o přístup k určitým dokumentům týkajícím se informací o cestovních výdajích, denních příspěvcích, příspěvcích na všeobecné výdaje a výdajích na parlamentní asistenci členů Evropského parlamentu,

               —

               uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení podle článků 134 a 140 a jednacího řádu Tribunálu, včetně nákladů vynaložených všemi vedlejšími účastníky.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení ustanovení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1049/2001 (1) ve spojení s čl. 8 písm. b) nařízení (ES) č. 45/2001 (2), jelikož osobní údaje, které byly předmětem žádosti, nejsou chráněny unijními právními předpisy.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení ustanovení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1049/2001 ve spojení s čl. 8 písm. b) nařízení (ES) č. 45/2001, jelikož přístup k požadovaným informacím byl odepřen navzdory tomu, že podmínky pro jejich zpřístupnění byly splněny.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení obecné povinnosti posuzovat každý dokument jednotlivě, plynoucí z ustanovení článků 2 a 4 ve spojení s čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1049/2001.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1049/2001, jelikož odepření částečného přístupu k požadovaným dokumentům není odůvodněno.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, stanovené v čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1049/2001, jelikož Parlament opomenul posoudit všechny argumenty žalobce.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, s. 1).


title: Věc C-468/14: Žaloba podaná dne 13. října 2014 – Evropská komise v. Dánské království

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/25

         Žaloba podaná dne 13. října 2014 – Evropská komise v. Dánské království
   (Věc C-468/14)
   (2014/C 439/34)
   Jednací jazyk: dánština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Clausen, C. Cattabriga, zmocněnci)

      Žalované: Dánské království

      Návrhová žádání

               —

               Určit, že Dánské království tím, že zachovalo právní stav, podle kterého je prodej sypaného šňupacího tabáku umožněn v rozporu s článkem 8 ve spojení s čl. 2 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/37/ES ze dne 5. června 2001 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových výrobků (1), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice;

               —

               uložit Dánskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Dánské království nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 8 směrnice 2001/37/ES, když v Dánsku zakázalo pouze prodej šňupacího tabáku v porézních sáčcích, ale nikoliv prodej sypaného šňupacího tabáku. Dánsko nezpochybnilo, že jeho vnitrostátní právní předpisy nejsou v souladu s unijním právem, pokud jde o zákaz prodeje tabákových výrobků pro orální užití. Legislativní návrh, který by zavedl úplný zákaz prodeje šňupacího tabáku v Dánsku, nicméně dánský parlament (Folketing) odmítl.
   Dánsko neposkytlo žádné další závazky za účelem uvedení dánských právních předpisů do souladu s unijním právem. Komise proto musí dospět k závěru, že Dánsko stále nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 8 výše uvedené směrnice ve spojení s jejím čl. 2 odst. 4.

      (1)  Úř. věst. 2001 L 194, s. 26.


title: Věc C-197/05 P: Opravný prostředek podaný dne 4. května 2005 Energy Technologies ET SA proti usnesení vydanému dne 28. února 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-445/04, Energy Technologies ET SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) je Aparellaje eléctrico, SL

text:
               1.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/2

         Opravný prostředek podaný dne 4. května 2005 Energy Technologies ET SA proti usnesení vydanému dne 28. února 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-445/04, Energy Technologies ET SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) je Aparellaje eléctrico, SL
   (Věc C-197/05 P)
   (2005/C 243/03)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 4. května 2005 opravný prostředek podaný Energy Technologies ET SA, se sídlem v Fribourg (Švýcarsko), zastoupenou A. Boman, proti usnesení vydanému dne 28. února 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-445/04 (1), Energy Technologies ET SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) je Aparellaje eléctrico, SL.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek

               1.

               navrhuje, aby Soudní dvůr zrušil napadané rozhodnutí a vrátil věc Soudu prvního stupně, aby rozhodl ve věci ochranné známky;

               2.

               žádá o poskytnutí dodatečné lhůty šesti měsíců, aby mohl posoudit nutnost dalšího odůvodnění tohoto opravného prostředku a možného předložení znaleckého posudku.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty:
   Napadeným rozhodnutím Soud prvního stupně zamítnul žalobu z důvodu, že Energy Technologies ET SA nebyla zastoupena advokátem podle článku 19 Statutu Soudního dvora.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek tvrdí, že Soud prvního stupně nesprávně vyložil článek 19 Statutu Soudního dvora a že jeho výrok, že účastník řízení podávající opravný prostředek nebyl zastoupen advokátem v souladu s podmínkami uvedeného článku, je nesprávný.

      (1)  Úř. věst. C 182, 23.7.2005, s. 36


title: Věc F-41/15: Žaloba podaná dne 9. března 2015 – ZZ a další v. CEPOL

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/28

         Žaloba podaná dne 9. března 2015 – ZZ a další v. CEPOL
   (Věc F-41/15)
   (2015/C 178/31)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a další

      Žalovaná: Evropská policejní akademie (CEPOL)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Evropské policejní akademie (CEPOL), kterými se žalobcům ukládá povinnost vzdát se své funkce v CEPOL nebo se přestěhovat z Londýna do Budapešti, což je spojeno s finanční újmou, a návrh na náhradu majetkové a nemajetkové újmy, která jim tím údajně byla způsobena.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí CEPOL č. 17/2014/DIR ze dne 23. května 2014, kterým se stanoví přesun sídla CEPOL do Budapešti v Maďarsku s účinností od 1. října 2014, a kterým se žalobcům oznamuje, že „nerespektování tohoto pokynu bude považováno za vzdání se funkce s účinností od 30. září 2014“,

               —

               rovněž v potřebném rozsahu zrušit rozhodnutí CEPOL ze dne 28. listopadu 2014, zamítající stížnosti žalobců podané od 8. do 21. srpna 2014 proti výše uvedenému rozhodnutí,

               —

               rovněž v potřebném rozsahu zrušit rozhodnutí CEPOL ze dne 22. prosince 2014, kterými CEPOL „přijal“ vzdání se funkce dvou ze žalobců,

               —

               nahradit majetkovou újmu, kterou žalobci utrpěli,

               —

               nahradit nemajetkovou újmu, kterou žalobci utrpěli,

               —

               uložit CEPOL náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-359/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie (Belgie) dne 24. června 2016 – Ömer Altun a další, Absa NV a další v. Openbaar Ministerie

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/38

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie (Belgie) dne 24. června 2016 – Ömer Altun a další, Absa NV a další v. Openbaar Ministerie
   (Věc C-359/16)
   (2016/C 335/52)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van Cassatie

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé v řízení o kasačním opravném prostředku: Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA, Alnur BVBA

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Openbaar Ministerie

      Předběžná otázka

   Může soud jiného členského státu, než je vysílající členský stát, rozhodnout o neplatnosti potvrzení E 101 či toto nepoužít, pokud bylo potvrzení E 101 vydáno podle čl. 11 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 574/72 (1) ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství, ve znění použitelném před zrušením prostřednictvím čl. 96 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (2) ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, pokud může na základě skutečností, které posuzuje, dojít k závěru, že uvedené potvrzení bylo získáno či uplatněno podvodem?

      (1)  (Úř. věst. 1972, L 74, s. 1; Zvl. vyd. 05/01, s. 83).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. 2009, L 284, s. 1).


title: Věc T-218/14: Usnesení Tribunálu ze dne 13. října 2015 – Mabrouk v. Rada

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/77

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. října 2015 – Mabrouk v. Rada
   (Věc T-218/14) (1)

   (2015/C 398/89)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 194, 24. 6. 2014.


title: Věc C-119/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 12. března 2014 – Henricus Cornelis Maria Niessen a další v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               26.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 159/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 12. března 2014 – Henricus Cornelis Maria Niessen a další v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-119/14)
   2014/C 159/18
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen, Kenneth Gerardus Henricus Niessen

      Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutno zásahy třetích osob, které jednají na vlastní odpovědnost a na které byly přeneseny úlohy, jež jsou součástí provozu leteckého dopravce, považovat za mimořádné okolnosti ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení č. 261/2004 (1)?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Je při tomto posuzování relevantní, kým (leteckou společností, provozovatelem letiště atd.) byla třetí osoba pověřena?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, s. 1).


title: Věc C-252/10 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. července 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA) ( „Kasační opravný prostředek — Veřejné zakázky — Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA) — Výzva k podávání nabídek týkajících se systému „SafeSeaNet“ — Rozhodnutí, kterým se odmítá nabídka uchazeče — Kritéria zadání zakázky — Podpůrná kritéria — Povinnost odůvodnění“ )

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/15

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. července 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA)
   (Věc C-252/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejné zakázky - Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA) - Výzva k podávání nabídek týkajících se systému „SafeSeaNet“ - Rozhodnutí, kterým se odmítá nabídka uchazeče - Kritéria zadání zakázky - Podpůrná kritéria - Povinnost odůvodnění)
   2011/C 269/24
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zástupce: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Další účastnice řízení: Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA) (zástupci: J. Menze, zmocněnec, a J. Stuyck a A.-M. Vandromme, advocaaten)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) ze dne 2. března 2010 ve věci T-70/05 (Evropaiki Dynamiki v. EMSA) v rozsahu, v němž se jím zamítá žaloba navrhovatelky na neplatnost rozhodnutí Evropské agentury pro námořní bezpečnost (EMSA) ze dne 6. ledna 2005, kterým se odmítá nabídka podaná účastnicí řízení podávající kasační opravný prostředek v rámci zadávacího řízení týkajícího se validace a dalšího vývoje systému SafeSeaNet

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


title: Věc F-47/09: Žaloba podaná dne 7. května 2009 — Fries Guggenheim v. CEDEFOP

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/52

         Žaloba podaná dne 7. května 2009 — Fries Guggenheim v. CEDEFOP
   (Věc F-47/09)
   2009/C 153/101
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Eric Mathias Fries Guggenheim (Liège, Belgie) (zástupce: L. Lucas, advokát)

      Žalované: Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělání (CEDEFOP)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí CEDEFOP, kterým nebyla prodloužena smlouva s dočasným zaměstnancem uzavřená s žalobcem, a nebude-li žalobce přijat zpět, uložení povinnosti žalovanému, aby mu nahradilo vzniklou nemajetkovou újmu.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí CEDEFOP ze dne 7. července 2008, kterým nebyla prodloužena smlouva s dočasným zaměstnancem uzavřená s žalobcem a kterým bylo potvrzeno, že jeho pracovní poměr skončí k 15. říjnu 2008;

               —

               zrušit v případě potřeby rozhodnutí CEDEFOP ze dne 18. července 2008, kterým bylo prvně uvedené rozhodnutí potvrzeno v návaznosti na dopis žalobce ze dne 9. července 2008 a na jeho jednání se zástupci zaměstnanců konané dne 17. července 2008;

               —

               uložit CEDEFOP, aby žalobci v případě, že nebude přijat zpět, nahradilo nemajetkovou újmu, jejíž výši určí Soud;

               —

               umožnit žalobci, bude-li to považovat za nezbytné, aby vyčíslil újmu na služebním postupu, a v opačném případě uložit CEDEFOP, aby mu v případě, že nebude přijat zpět, tuto újmu nahradilo s tím, že její výši určí Soud;

               —

               uložit CEDEFOP náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-150/17: Žaloba podaná dne 8. března 2017 – Asolo v. EUIPO – Red Bull (FLÜGEL)

text:
               24.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/34

         Žaloba podaná dne 8. března 2017 – Asolo v. EUIPO – Red Bull (FLÜGEL)
   (Věc T-150/17)
   (2017/C 129/53)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Asolo LTD (Limassol, Kypr) (zástupce: W. Pors, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Rakousko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „FLÜGEL“ – Ochranná známka Evropské unie č. 637 686

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. listopadu 2016 ve věci R 282/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil v plném rozsahu;

               —

               zamítl žalobu směřující k prohlášení neplatnosti;

               —

               uložil EUIPO a společnosti Red Bull náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 54 odst. 2 nařízení č. 207/2009.

               —

               Porušení čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-309/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Rakousko) dne 31. května 2016 – Corbin Opportunity Fund Lp a další

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/33

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Rakousko) dne 31. května 2016 – Corbin Opportunity Fund Lp a další
   (Věc C-309/16)
   (2016/C 335/44)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Corbin Opportunity Fund Lp, Corbin Capital Partners, Redwood Drawdown Master Fund Lp, Redwood Opportunity Master Fund Ltd, Redwood Capital Management LLC, Pontus Holdings Ltd, RMF Financial Holdings Sàrl

      Žalovaný: FMA Österreichische Finanzmarktaufsichtsbehörde

      Předběžné otázky

               1)

               Je směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (1), zejména její čl. 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1 bod 2 použitelná z hlediska časové a věcné působnosti na případ takové společnosti, nacházející se ve stavu řešení krize, jako je společnost ve věci v původním řízení, jejíž řešení krize začalo v rámci vnitrostátních mechanismů již před uplynutím lhůty pro provedení směrnice a pokračovalo po uplynutí prováděcí lhůty na základě vnitrostátních norem, kterými byla provedena uvedená směrnice?

               2)

               Přiznává směrnice 2014/59/EU věřitelům takové společnosti, nacházející se ve stavu řešení krize, kteří podali k orgánu příslušnému k řešení krize návrh, aby tento orgán „prověřil a zakázal“ určité zamýšlené nebo již učiněné právní úkony (např. soudní smír) společnosti, nacházející se ve stavu řešení krize, vůči jiným věřitelům, práva, na jejichž ochranu mají věřitelé přístup k správnímu a soudnímu řízení?

      (1)  Úř. věst. L 173, s. 190.


title: Věc C-419/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. července 2017 společností Deza, a.s. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 11. května 2017 ve věci T-115/15, Deza, a.s. v. ECHA

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/23

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. července 2017 společností Deza, a.s. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 11. května 2017 ve věci T-115/15, Deza, a.s. v. ECHA
   (Věc C-419/17 P)
   (2017/C 293/28)
   Jednací jazyk: čeština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Deza, a.s. (zástupce: P. Dejl, advokát)

      Další účastníci řízení: Evropská agentura pro chemické látky, Dánské království, Nizozemské království, Švédské království, Norské království

      Návrhová žádání navrhovatelky

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 11. května 2017 ve věci T-115/15.

               —

               zrušil rozhodnutí ECHA ze dne 12. prosince 2014, č.j. ED/108/2014.

               —

               uložil ECHA náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelkou v řízení před Soudním dvorem o tomto kasačním opravném prostředku, jakož i v jemu předcházejícím řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Tribunál nesprávně vyložil a aplikoval nařízení REACH
               Tribunál nesprávně vyložil a aplikoval nařízení REACH. Navrhovatelka má i nadále za to, že rozhodnutí ECHA bylo přijato ultra vires, neboť i) ECHA nemá pravomoc doplnit již existující identifikaci látky DEPH podle čl. 57 písm. c) nařízení REACH o novou identifikaci této látky podle čl. 57 písm. f) tohoto nařízení, ii) přijetí rozhodnutí ECHA předcházel protiprávní postup, a iii) rozhodnutí ECHA obchází právně závazný postup stanovený Radou a Evropským parlamentem pro přijetí obecně závazných/harmonizovaných kritérií pro identifikaci látek narušujících endokrinní činnost.

               2)

               Tribunál nesprávně vyložil a aplikoval zásadu právní jistoty
               V situaci, kdy i) rozhodnutí ECHA vytvořilo nejasnou, nepřesnou a nepředvídatelnou právní situaci, která navrhovatelce znemožňuje seznámit se s přesným rozsahem jí ukládaných povinností, ii) neexistují obecně závazná/harmonizovaná kritéria pro identifikaci látek narušujících endokrinní činnost, a iii) ECHA nemá pravomoc doplňovat již existující identifikaci látky DEPH dle čl. 57 písm. c) nařízení REACH o její identifikaci dle čl. 57 písm. f) tohoto nařízení, je nesprávný závěr Tribunálu, že rozhodnutí ECHA není v rozporu se zásadou právní jistoty.

               3)

               Tribunál přezkoumal rozhodnutí ECHA v rozporu s požadavky na soudní přezkum rozhodnutí unijních orgánů a institucí a zkreslil skutkové okolnosti a důkazy

               4)

               V důsledku shora uvedených pochybení porušil Tribunál práva navrhovatelky a zásady zakotvené v Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod a v Listině základních práv Evropské unie, zejména právo na spravedlivý proces, právo pokojně užívat majetek a zásadu právní jistoty


title: Věc C-245/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeidshof te Brussel — Belgie) — Omalet NV v. Rijksdienst voor Sociale Zekerheid ( „Volný pohyb služeb — Článek 49 ES — Podnikatel usazený v členském státě — Využívání subdodavatelů usazených ve stejném členském státě — Zcela vnitrostátní situace — Nepřípustnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeidshof te Brussel — Belgie) — Omalet NV v. Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
   (Věc C-245/09) (1)

   (Volný pohyb služeb - Článek 49 ES - Podnikatel usazený v členském státě - Využívání subdodavatelů usazených ve stejném členském státě - Zcela vnitrostátní situace - Nepřípustnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce)
   2011/C 63/08
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Arbeidshof te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Omalet NV

      Žalovaná: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Arbeidshof te Brussel — Výklad článku 49 ES — Právní předpisy v sociální oblasti — Podnikatel usazený v Belgii, který využívá služeb subdodavatelů usazených ve stejném členském státě, kteří nejsou registrováni u vnitrostátních orgánů — Otázka použití článku 49 ES

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím arbeidshof te Brussel (Belgie) ze dne 25. června 2009 je nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc T-563/10 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2011 — De Luca v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Vzájemný kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Jmenování na pracovní místo vyšší funkční skupiny na základě otevřeného výběrového řízení — Vstup nového služebního řádu v platnost — Přechodná ustanovení — Článek 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu“ )

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2011 — De Luca v. Komise
   (Věc T-563/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Vzájemný kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Jmenování na pracovní místo vyšší funkční skupiny na základě otevřeného výběrového řízení - Vstup nového služebního řádu v platnost - Přechodná ustanovení - Článek 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu)
   2012/C 32/51
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Patrizia De Luca (Brusel, Belgie) (zástupci: J. N. Louis a S. Orlandi, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupce: J. Currall, zmocněnec) a Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a K. Zieleśkiewicz, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 30. září 2010, De Luca v. Komise (F-20/06, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), jenž zní na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Vzájemné kasační opravné prostředky se zamítají.

               2)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 30. září 2010, De Luca v. Komise (F-20/06, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), se zrušuje.

               3)

               Věc se vrací zpět Soudu pro veřejnou službu.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 63, 26.2.2011.


title: Věc C-19/10: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 29. července 2010 — Evropská komise v. Italská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (ES) č. 273/2004 a č. 111/2005 — Prekursory drog — Dohled a sledování uvnitř Unie — Sledování obchodu mezi Unii a třetími zeměmi — Sankce“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/15

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 29. července 2010 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-19/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (ES) č. 273/2004 a č. 111/2005 - Prekursory drog - Dohled a sledování uvnitř Unie - Sledování obchodu mezi Unii a třetími zeměmi - Sankce)
   2010/C 246/26
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Oliver a S. Mortoni, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnec a S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí ustanovení nezbytných k dosažení souladu se článkem 12 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 ze dne 11. února 2004 o prekursorech drog (Úř. věst. L 47, s. 1; Zvl. vyd. 15/08, s. 46) a se článkem 31 nařízení Rady (ES) č. 111/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Společenstvím a třetími zeměmi (Úř. věst. L 22, s. 1), ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Tím, že Italská republika nepřijala vnitrostátní opatření nezbytná zaprvé k provedení článku 12 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 ze dne 11. února 2004 o prekursorech drog a zadruhé k provedení článku 31 nařízení Rady (ES) č. 111/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Společenstvím a třetími zeměmi, nesplnila povinnosti, které jí z uvedených nařízení vyplývají.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


               26.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/14

         Rozhodnutí Soudu ESVO ze dne 9. listopadu 2012
   2013/C 277/11
   Ve věci E-14/10 NÁKLADY,
   Konkurrenten.no AS proti Kontrolnímu úřadu ESVO

      (Určení výše nákladů řízení)

   Ve věci E-14/10 NÁKLADY, Konkurrenten.no AS proti Kontrolnímu úřadu ESVO – ŽÁDOST o určení výše nákladů řízení, které mají být vybrány v návaznosti na rozsudek Soudního dvora ze dne 22. srpna 2011 ve věci E-14/10 Konkurrenten.no proti ESA (2011) ESVO Ct. Rep. 266 – Soud ESVO ve složení: předseda Carl Baudenbacher, Per Christiansen a Páll Hreinsson (soudce-zpravodaj), soudci, přijal usnesení ze dne 9. listopadu 2012, jehož výroková část zní:
   Celková výše nákladů, kterou má Kontrolní úřad ESVO vyplatit Konkurrenten.no AS, je stanovena na 93 002 EUR.


title: Věc C-469/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. září 2011 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 22. června 2011 ve věci T-409/09, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská komise

text:
               12.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. září 2011 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 22. června 2011 ve věci T-409/09, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská komise
   (Věc C-469/11 P)
   2011/C 331/22
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zástupce: N. Korogiannakis, Δικηγόρος)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení Tribunálu ve věci T-409/09,

               —

               zamítnout v plném rozsahu námitku nepřípustnosti vznesenou Komisí,

               —

               vrátit věc Tribunálu, aby rozhodl ve věci,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených v rámci původního řízení, a to i v případě zamítnutí tohoto odvolání, jakož i nákladů řízení vynaložených v rámci tohoto odvolání v případě, že mu bude vyhověno.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Podle navrhovatelky by měl být napadený rozsudek zrušen z těchto důvodů:

               —

               Tribunál se dopustil zjevně nesprávného právního posouzení tím, že neuplatnil čl. 102 odst. 2 jednacího řádu, který se týká prodloužení lhůty o jednotnou lhůtu deseti dnů z důvodu vzdálenosti, na věci, jejichž předmětem je určení mimosmluvní odpovědnosti evropských orgánů.

               —

               Tribunál tím, že neuplatnil čl. 102 odst. 2, porušil zásadu rovného zacházení a zásadu právní jistoty.

               —

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že vycházel z toho, že promlčecí doba začíná plynout od okamžiku, kdy bylo rozhodnutí Komise o zamítnutí nabídky navrhovatelky oznámeno navrhovatelce.


title: Věc C-372/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 17. září 2009 — Josep Penarroja Fa v. Procureur général près la Cour d'appel de Paris

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 17. září 2009 — Josep Penarroja Fa v. Procureur général près la Cour d'appel de Paris
   (Věc C-372/09)
   2009/C 282/50
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Josep Penarroja Fa

      Žalovaný: Procureur général près la Cour d'appel de Paris

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 50 Smlouvy o ES vykládat tak, že se za výše popsaných podmínek může vztahovat i na úkoly svěřené v rámci sporu předloženého vnitrostátním soudům odborníkovi ve funkci znalce ustanoveného soudem rozhodujícím o daném sporu?

               2)

               Je třeba účast na výkonu veřejné moci podle čl. 45 prvního pododstavce Smlouvy o ES vykládat tak, že se vztahuje i na funkci znalce ustanoveného francouzským soudem, jak ji upravuje francouzský code de procédure civile (občanský soudní řád) a code de procédure pénale (trestní řád), jakož i zákon č. 71-498 ze dne 29. června 1971 a vládní nařízení č. 2004-1463 ze dne 23. prosince 2004?

               3)

               Je třeba články 43 a 49 Smlouvy o ES vykládat v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, jaká vyplývá ze zákona č. 71-498 ze dne 29. června 1971, ve znění pozdějších předpisů, a z vládního nařízení č. 2004-1463 ze dne 23. prosince 2004, ve znění pozdějších předpisů, podle níž je zápis do seznamu vedeného odvolacím soudem podmíněn splněním požadavků na věk, kvalifikaci, bezúhonnost a nezávislost, která však nepočítá se zohledněním skutečnosti, že žadateli bylo již přiznáno postavení znalce soudy státu jeho původu, ani nestanoví použití jiných způsobů ověřování jeho vlastností?


title: Věc T-160/04: Žaloba podaná dne 26. dubna 2004 Gerasimosem Potamianosem proti Komisi Evropských společenství

text:
               26.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/12

         Žaloba podaná dne 26. dubna 2004 Gerasimosem Potamianosem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-160/04)
   (2004/C 168/23)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 26. dubna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Gerasimosem Potamianosem, s bydlištěm v Grimbergenu (Belgie), zastoupeným. Sebastienem Orlandim, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného uzavírat smlouvy o neprodloužení smlouvy dočasného zaměstnance žalobci;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Žalobce napadá zamítnutí orgánu oprávněného uzavírat smlouvy prodloužit jeho smlouvu dočasného zaměstnance.
   V tomto ohledu je upřesněno, že napadené rozhodnutí se zakládá výlučně na postupu v oblasti omezení plnění nestálých zaměstnanců v platnosti v GŘ VÝZKUM, jenž způsobuje vyloučení z náboru pracovníků všechny zaměstnance, jejichž počet odsloužených let ve službě Komise je delší než šest let s tím, že počet odsloužených let je vyšší než ten ostatních zaměstnanců připuštěných ke spolupráci.
   Podle žalobce je toto omezení v rozporu  s první větou čl. 12 prvním pododstavcem pracovního řádu ostatních zaměstnanců, která stanoví jako cíl veškerého náboru pracovníků zajistit orgánu spolupráci dočasných zaměstnanců, kteří mají nejvyšší kvality kompetentnosti, výkonnosti a bezúhonnosti. Je rovněž v rozporu s rozhodnutím GŘ PERS povolit prodloužení smluv dočasných zaměstnanců 2b (provozní rozpočet) nebo 2d (rozpočet na výzkum) na krátkou dobu až do 30. dubna 2004.
   Na podporu svých tvrzení žalobce mimoto uplatňuje porušení zásady zákazu diskriminace, jakož i existenci zneužití pravomoci v daném případě.


title: Věc T-51/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  18. října 2005  – Leite Mateus v. Komise ( Úředníci — Zpráva o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2001/2002 )

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. října 2005 – Leite Mateus v. Komise
   (Věc T-51/04) (1)

   („Úředníci - Zpráva o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2001/2002“)
   (2005/C 330/52)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Carlos Alberto Leite Mateus (Zaventem, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Krämer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí odvolacího hodnotitele ze dne 14. března 2003 obsahujícího zprávu o vývoji služebního postupu žalobce za hodnotící období 2001/2002.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc T-269/14: Žaloba podaná dne 28. dubna 2014 – City Index v. OHIM – Citigroup and Citibank (CITY INDEX)

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/32

         Žaloba podaná dne 28. dubna 2014 – City Index v. OHIM – Citigroup and Citibank (CITY INDEX)
   (Věc T-269/14)
   2014/C 253/47
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: City Index Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: B. Brandreth, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Citigroup, Inc. a Citibank, NA (New York, USA)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               částečně zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. února 2014 ve věci R 172/2013-2, kterým bylo vyhověno námitce týkající se zboží a služeb ve třídách 9, 16 a 36;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení vynaložených v řízení před odvolacím senátem a Tribunálem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „CITY INDEX“ pro zboží a služby ve třídách 9, 16, 36 a 41 – přihláška ochranné známky Společenství č. 7 4 58  094

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Citigroup, Inc. a Citibank, NA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „citi“ pro zboží a služby ve třídách 9, 16, 36 a 42, obrazové ochranné známky Společenství a národní obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky „citifinancial“ a „citibank“, jakož i slovní ochranné známky Společenství a národní slovní ochranné známky „CITICAPITAL“, „CITIMONEY“, „CITIFINANCIAL“, „CITI“, „CITIBOND“, „CITICONNECT“, „CITIBANK“ a „CITICARD“.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Rozhodnutí námitkového oddělení bylo zčásti zrušeno a přihláška ochranné známky Společenství byla zčásti zamítnuta

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc F-38/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 18. června 2009 — Delplancke a Governatori v. Komise

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/37

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 18. června 2009 — Delplancke a Governatori v. Komise
   (Věc F-38/05) (1)

   2009/C 193/64

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 193, 6.8.2005, s. 37.


title: Jmenování první generální advokátky

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/2

         Jmenování první generální advokátky
   (2005/C 281/03)
   Soudní dvůr jmenoval na základě čl. 10 odst. 1 třetího pododstavce jednacího řádu pí Stix-Hackl první generální advokátkou na dobu jednoho roku od 7. října 2005.


title: Věc C-578/11 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. června 2014 – Deltafina SpA v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Kartelové dohody — Italský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Ochrana před pokutami — Povinnost spolupráce — Právo na obhajobu — Meze soudního přezkumu — Právo na spravedlivý proces — Výslech svědků nebo stran — Přiměřená lhůta — Zásada rovného zacházení“

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/2

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. června 2014 – Deltafina SpA v. Evropská komise
   (Věc C-578/11 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Italský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Ochrana před pokutami - Povinnost spolupráce - Právo na obhajobu - Meze soudního přezkumu - Právo na spravedlivý proces - Výslech svědků nebo stran - Přiměřená lhůta - Zásada rovného zacházení“)
   2014/C 282/02
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Deltafina SpA (zástupci: J.-F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: E. Gippini Fournier a L Malferrari, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Deltafina SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc C-122/12 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. října 2013 — Bernhard Rintisch v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Valfleuri Pâtes alimentaires SA ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 74 odst. 2 — Nařízení (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 50 odst. 1 první a třetí pododstavec — Námitky majitele starší ochranné známky — Existence ochranné známky — Důkazy předložené na podporu námitek po uplynutí lhůty stanovené za tímto účelem — Nezohlednění — Posuzovací pravomoc odvolacího senátu — Ustanovení, které by stanovilo jinak — Okolnosti, které brání zohlednění dalších nebo doplňkových důkazů“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/25

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. října 2013 — Bernhard Rintisch v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Valfleuri Pâtes alimentaires SA
   (Věc C-122/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 74 odst. 2 - Nařízení (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 50 odst. 1 první a třetí pododstavec - Námitky majitele starší ochranné známky - Existence ochranné známky - Důkazy předložené na podporu námitek po uplynutí lhůty stanovené za tímto účelem - Nezohlednění - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Ustanovení, které by stanovilo jinak - Okolnosti, které brání zohlednění dalších nebo doplňkových důkazů)
   2013/C 344/42
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Bernhard Rintisch (zástupce: A. Dreyer, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) zástupce: G. Schneider, zmocněnec), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (zástupce: F. Baujoin, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 16. prosince 2011, Rintisch v. OHIM — Valfleuri Pâtes alimentaires (T-152/09), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou majitelem několika národních slovních ochranných známek, slovních ochranných známek Společenství, národní obrazové ochranné známky a obchodního názvu obsahujících výraz „PROTI“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29, 30 a 32 proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) R 1661/2007-4 ze dne 3. února 2009, kterým bylo zamítnuto odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byly zamítnuty námitky podané účastníkem řízení podávajícím kasační opravný prostředek proti zápisu slovní ochranné známky „PROTIACTIVE“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29 a 30 — Opožděné předložení dokumentů — Posuzovací pravomoc svěřená na základě čl. 74 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 76 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009]

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Bernhardu Rintischovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 165, 9.6.2012.


title: Věc T-303/11: Žaloba podaná dne 14. června 2011 — Leopardi Dittajuti v. OHIM — Llopart Vilarós (CONTE LEOPARDI DITTAJUTI)

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/29

         Žaloba podaná dne 14. června 2011 — Leopardi Dittajuti v. OHIM — Llopart Vilarós (CONTE LEOPARDI DITTAJUTI)
   (Věc T-303/11)
   2011/C 238/50
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Piervittorio Francesco Leopardi Dittajuti (Numana, Itálie) (zástupci: D. De Simone, D. Demarinis a G. Orsoni, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Llopart Vilarós (Sant Sadurní D'Anoia, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. dubna 2011 ve věci R 1437/2010-2, a vyzval Úřad o přijetí opatření nezbytných ke splnění vydaného rozsudku, a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „CONTE LEOPARDI DITTAJUTI“, pro výrobky a služby zařazené do tříd 33,35, 40 a 43 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6428338

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastník řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: španělská obrazová ochranná známka „Leopardi“ zapsaná pod č. 2073540 pro výrobky zařazené do třídy 33

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám pro část sporných výrobků a služeb

      Rozhodnutí odvolacího senátu: odmítnutí odvolání jako nepřípustného

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávný výklad článku 60 nařízení Rady č. 207/2009, pravidla 49 odst. 1 a pravidla 20 odst. 7 písm. c) nařízení Komise (ES) č. 2868/95, které se použije na odvolací řízení podle pravidla 50 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2868/95, jelikož odvolací senát: (i) neodůvodněně odmítl přerušit řízení a prodloužit lhůtu, jak shodně požadovali účastníci řízení; (ii) společnou žádost účastníků řízení zohlednil až po uplynutí lhůty pro předložení odůvodnění, čímž ve skutečnosti dotčenému účastníkovi zabránil v jeho předložení ve stanovené lhůtě a způsobil marné uplynutí lhůty; a (iii) porušil procesní náležitosti, jelikož nezohlednil odvolací důvody přesto, že příslušné vyjádření bylo předloženo po lhůtě, čímž porušil rovněž zásady hospodárnosti řízení a zachování platnosti procesních dokumentů.


title: Věc T-521/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2015 – Švédsko v. Komise „Nařízení (EU) č. 528/2012 — Biocidní přípravky — Žaloba pro nečinnost — Stanovení vědeckých kritérií pro určení vlastností vyvolávajících narušení endokrinní činnosti — Nepřijetí aktů v přenesené pravomoci Komisí — Povinnost konat“

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/48

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2015 – Švédsko v. Komise
   (Věc T-521/14) (1)

   („Nařízení (EU) č. 528/2012 - Biocidní přípravky - Žaloba pro nečinnost - Stanovení vědeckých kritérií pro určení vlastností vyvolávajících narušení endokrinní činnosti - Nepřijetí aktů v přenesené pravomoci Komisí - Povinnost konat“)
   (2016/C 048/54)
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Švédské království (zástupkyně: A. Falk, K. Sparrman a L. Swedenborg, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Kukovec, zmocněnec, ve spolupráci s M. Johanssonem, advokátem)

      Vedlejší účastníci podporující žalobce: Dánské království (zástupci: C. Thorning a N. Lyshøj, zmocněnci); Francouzská republika (zástupci: D. Colas a S. Ghiandoni, zmocněnci); Nizozemské království (zástupkyně: původně M. Bulterman a M. Noort, poté M. Bulterman a C. Schillemans, zmocněnkyně); Finská republika (zástupkyně: H. Leppo, zmocněnkyně); Evropský parlament (zástupci: A. Neergaard a P. Schonard, zmocněnci) a Rada Evropské unie (zástupci: M. Moore a A. Norberg, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh směřující ke konstatování, že Komise protiprávně nepřijala akty v přenesené pravomoci týkající se vědeckých kritérií pro určení vlastností vyvolávajících narušení endokrinní činnosti.

      Výrok rozsudku

               1)

               Evropská komise nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 3 prvního pododstavce nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání, tím, že nepřijala akty v přenesené pravomoci, pokud jde o stanovení vědeckých kritérií pro určení vlastností vyvolávajících narušení endokrinní činnosti.

               2)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Švédským královstvím.

               3)

               Dánské království, Francouzská republika, Nizozemské království, Finská republika, Evropský parlament a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 431, 1. 12. 2014.


title: Věc F-74/13: Žaloba podaná dne 25. července 2013 — ZZ v. Komise

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/33

         Žaloba podaná dne 25. července 2013 — ZZ v. Komise
   (Věc F-74/13)
   2013/C 274/56
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: Mes S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o převodu důchodových nároků žalobkyně do unijního penzijního systému, které vztahuje nová obecná prováděcí ustanovení týkající se článků 11 a 12 přílohy VIII na služební řád.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí o převodu důchodových nároků žalobkyně nabytých před jejím vstupem do služby do rámce penzijního systému Evropské unie v souladu s výpočty bonifikace stanovenými na základě obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ve znění z 3. března 2011;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-413/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. července 2006 – Shandong Reipu Biochemicals v. Rada ( Dumping — Dovoz parakresolu pocházejícího z Číny — Určení vypracované běžné hodnoty — Započtení nákladů na vedlejší produkty — Povinnost přezkumu Komisí a Radou )

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/35

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. července 2006 – Shandong Reipu Biochemicals v. Rada
   (Věc T-413/03) (1)

   („Dumping - Dovoz parakresolu pocházejícího z Číny - Určení vypracované běžné hodnoty - Započtení nákladů na vedlejší produkty - Povinnost přezkumu Komisí a Radou“)
   (2006/C 224/76)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně
      : Shandong Reipu Biochemicals Co. Ltd (Shandong, Čína) (zástupci: O. Prost, V. Avgoustidi a E. Berthelot, advokáti)

      Žalovaná
      : Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop, zmocněnec, ve spolupráci s G. Berrischem, advokátem)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Komise Evropských společenství (zástupci: T. Scharf a K. Talabér-Ricz, zmocněnci) a Degussa Knottingley Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: F. Renard, advokát)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení nařízení Rady (ES) č. 1656/2003 ze dne 11. září 2003 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu parakresolu pocházejícího z Čínské lidové republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla (Úř. věst. L 234, s. 1; Zvl. vyd. 11/48, s. 39)
   Výrok rozsudku

               1)

               Nařízení Rady (ES) č. 1656/2003 ze dne 11. září 2003 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu parakresolu pocházejícího z Čínské lidové republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla se zrušuje v rozsahu, v němž se týká žalobkyně.

               2)

               Rada ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené žalobkyní.

               3)

               Komise a Degussa Knottingley Ltd ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004.


title: Věc T-213/11 P(I): Kasační opravný prostředek podaný dne 12. dubna 2011 Výborem zástupců zaměstnanců EIB a dalšími proti usnesení vydanému dne 17. března 2011 předsedou druhého senátu Soudu pro veřejnou službu ve věci F-95/10, Bömcke v. EIB

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/31

         Kasační opravný prostředek podaný dne 12. dubna 2011 Výborem zástupců zaměstnanců EIB a dalšími proti usnesení vydanému dne 17. března 2011 předsedou druhého senátu Soudu pro veřejnou službu ve věci F-95/10, Bömcke v. EIB
   (Věc T-213/11 P(I))
   2011/C 152/57
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Výbor zástupců zaměstnanců Evropské investiční banky (Lucemburk, Lucembursko), Marie-Christel Heger (Lucemburk), Jean-Pierre Bodson (Lucemburk), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Lucembursko), Manuel Sutil (Nondkeil, Francie) a Patrick Vanhoudt (Gonderange, Lucembursko) (zástupci: G. J. Wilson, A. Senes a B. Entringer, advokáti)

      Další účastníci řízení: Eberhard Bömcke (Athus, Belgie) a Evropská investiční banka

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Navrhovatelé navrhují, aby Tribunál:

               —

               změnil usnesení předsedy druhého senátu Soudu pro veřejnou službu ze dne 17. března 2011;

               —

               prohlásil návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení podaný dne 12. ledna 2011 předsedovi a členům Soudu pro veřejnou službu za přípustný a opodstatněný a prohlásil navrhovatele za účastníky řízení ve sporu mezi E. Bömckem a Evropskou investiční bankou, vzhledem k jejich přímému právnímu zájmu na účasti v tomto řízení v souladu s článkem 109 a následujícími jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu Evropské unie.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Usnesením ze dne 17. března 2011 předseda druhého senátu Soudu pro veřejnou službu odmítl návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení podaný ve věci F-95/10, Bömcke v. EIB, a to výborem zástupců zaměstnanců Evropské investiční banky a dále M.-C. Heger a J.-P. Bodsonem, E. Kourgiasem, M. Sutilem a P. Vanhoudtem, jako nepřípustný pro opožděnost.
   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelé tři důvody.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z chyby při počítání lhůty k podání návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení, neboť lhůtu čtyř týdnů stanovenou v článku 109 jednacího řádu SVS a jednotnou lhůtu deseti dnů z důvodu vzdálenosti stanovenou v čl. 100 odst. 3 uvedeného jednacího řádu je třeba považovat za odlišné a na sobě nezávislé lhůty, takže odklad konce lhůty podle čl. 100 odst. 2 uvedeného jednacího řádu na nejblíže následující pracovní den v případě, kdy konec lhůty připadne na sobotu, neděli nebo úřední svátek, by se měl použít na lhůtu čtyř týdnů před připočtením lhůty z důvodu vzdálenosti, a nikoli na celou lhůtu počítanou dohromady včetně lhůty z důvodu vzdálenosti.

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného použití usnesení Soudu ze dne ze dne 20. listopadu 1997, Horeca-Wallonie v. Komise (T-85/97, Recueil, s. II-2113, body 25 a 26), neboť toto usnesení se týká jiného případu, než jaký je předmětem projednávaného sporu.

               3)

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení základních práv navrhovatelů žádajících o vstup do řízení jako vedlejší účastníci, neboť výklad provedený předsedou druhého senátu SVS je velmi nepříznivý pro právo na podání opravného prostředku.


title: Výzva k předkládání žádostí o pracovní místo — Ředitel informačních technologií (platová třída AD 14 nebo AD 15)

text:
               4.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CA 28/1

         VÝZVA K PŘEDKLÁDÁNÍ ŽÁDOSTÍ O PRACOVNÍ MÍSTO
   Ředitel informačních technologií (platová třída AD 14 nebo AD 15)
   (2010/C 28 A/01)
   V rámci Generálního ředitelství pro infrastrukturu Soudního dvora Evropské unie dojde v brzké době k uvolnění pracovního místa ředitele informačních technologií (platová třída AD 14 nebo AD 15). Toto pracovní místo bude obsazeno postupem podle čl. 29 odst. 2 služebního řádu.
   Popis náplně práce
   Ředitel informačních technologií řídí pod přímým dohledem generálního ředitele pro infrastrukturu ředitelství informačních technologií, udává směr činnostem tohoto ředitelství a zajišťuje jejich koordinaci.
   Poskytuje poradenství příslušným útvarům Soudního dvora v oblasti informačních technologií a připravuje odpovídající návrhy a zprávy. Vypracovává prognózy a zajišťuje rozpočtové a technické plánování s ohledem na priority stanovené Soudním dvorem. Vede čtyři administrativní odbory s přibližně 70 úředníky a vykonává kontrolu nad službami poskytovanými externími společnostmi, které byly vybrány pro výkon prací v oboru informačních technologií. Zajišťuje soulad informačních systémů s platnými pravidly a právními předpisy.
   Ředitelství informačních technologií zajišťuje pro Soudní dvůr veškeré služby informačních technologií. Patří k nim i telekomunikační a multimediální služby.
   Požadovaná kvalifikace

               —

               Úplné vysokoškolské vzdělání doložené diplomem,

               —

               doložené schopnosti vést a řídit významnou administrativní službu,

               —

               velmi dobré znalosti a zkušenosti se strategickými otázkami v oblasti informatiky. Zkušenosti ze soudního prostředí by byly další výhodou,

               —

               prokázané zkušenosti s řízením projektů v oblasti IT,

               —

               prokázané schopnosti a zkušenosti se sestavováním prognóz, strategickým plánováním a vypracováváním zpráv s tím spojeným,

               —

               velmi dobré znalosti a zkušenosti v oblasti správy rozpočtu a vedení významných nabídkových řízení,

               —

               dobrá znalost finančního nařízení, jeho prováděcích předpisů a právní úpravy použitelné na orgány Společenství v oborech spadajících do působnosti ředitelství,

               —

               dobrá znalost anglického a francouzského jazyka.

         Podávání žádostí o pracovní místo
   Žádosti o toto pracovní místo musejí být Soudnímu dvoru doručeny  elektronickou poštou na adresu DIR-DTI-CURIA@curia.europa.eu nejpozději do 26. února 2010 18:00 hodin. K žádostem je nutno přiložit podrobný životopis a veškeré potřebné dokumenty.


title: Věc T-206/06: Žaloba podaná dne 4. srpna 2006 – Total a Elf Aquitaine v. Komise

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/19

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2006 – Total a Elf Aquitaine v. Komise
   (Věc T-206/06)
   (2006/C 261/37)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Total SA a Elf Aquitaine (Courbevoie, Francie) (zástupci: E. Morgan de Rivery, advokát a S. Thibault-Liger, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit čl. 1 písm. c) a d), čl. 2 písm. b) a článek 4 rozhodnutí Komise K (2006) 2098 konečné ze dne 31. května 2006;

               —

               podpůrně změnit čl. 2 písm. b) rozhodnutí Komise K (2006) 2098 konečné ze dne 31. května 2006 v rozsahu, v němž ukládá společně a nerozdílně Arkema SA, Altuglas International SA a Altumax Europe SAS pokutu ve výši 219, 13125 milionů eur, za níž je Total SA společně a nerozdílně odpovědná do výše 140,4 milionů eur a Elf Aquitaine do výše 181,35 milionů eur a snížit částku dotčené pokuty na přiměřenou výši;

               —

               v každém případě uložit Komisi náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Projednávanou žalobou se žalobkyně domáhají částečného zrušení rozhodnutí Komise K (2006) 2098 konečné ze dne 31. května 2006, kterým Komise konstatovala, že podniky, jimž bylo rozhodnutí určeno, mezi nimiž jsou žalobkyně, porušily článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.645 – Metakryláty) tím, že se účastnily souhrnu dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví metakrylátů, které sestávaly z jednání o cenách, uzavírání, prováděním a monitorování dohod o cenách, výměny obchodně důležitých a důvěrných informací o trzích nebo podnicích, jakož i účasti na pravidelných setkáních a jiných kontaktech umožňujících protiprávní jednání. Podpůrně se žalobkyně domáhají snížení částky pokuty, která byla uložena jejich dceřiné společnosti, za níž jsou společně a nerozdílně odpovědné.
   Žaloba vychází z devíti žalobních důvodů směřujících ke zrušení.
   První žalobní důvod vychází z porušení práv obhajoby a zásady presumpce neviny. Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí bylo přijato na základě správního řízení, během kterého se nemohly účinně bránit, jelikož Komise nenesla své důkazní břemeno a tím nerespektovala zásadu rovnosti zbraní.
   Ve druhém žalobním důvodu mají za to, že napadené rozhodnutí nerespektovalo povinnost uvést odůvodnění, která je dokonce podle žalobkyň významnější vzhledem k údajnému novému postoji Komise. Poukazují na to, že napadené rozhodnutí, na základě kterého je jim uložena pokuta za sporné protiprávní jednání způsobené jejich dceřinou společností, zakládá přičtení odpovědnosti pouze na základě předpokládaného určujícího vlivu žalobkyň na jejich dceřinou společnost z toho důvodu, že vlastní téměř veškerý její kapitál, bez zohlednění skutečností, které mohou odůvodnit nebo vyvrátit tento předpoklad. Dále žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí obsahuje množství rozporů, které vyplývají ze záměny pojmu podnik nebo hospodářská jednotka odpovědná za protiprávní jednání a pojmu právnická osoba, jíž je určeno rozhodnutí. V kontextu tohoto žalobního důvodu žalobkyně Komisi také vytýkají, že neopověděla dostačujícím způsobem na jejich argumenty týkající se nezávislosti jejich dceřiné společnosti.
   Třetím žalobním důvodem žalobkyně uplatňují, že ve svém rozhodnutí Komise porušila jednotnou povahu pojmu podnik ve smyslu článku 81 ES a čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003. (1)

   Ve čtvrtém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise porušila pravidla upravující přičtení protiprávního jednání způsobeného dceřinou společností jejím mateřským společnostem. Žalobkyně uvádí, že Komise překročila rámec své pravomoci, když při určení kritéria přičitatelnosti nesprávně vyložila judikaturu, která se ho týkala, a rozhodla v rozporu se svou rozhodovací praxí v této oblasti. Podle žalobkyň Komise také porušila zásadu nezávislosti právnické osoby.
   Pátý žalobní důvod vychází z porušení základních zásad, které jsou společně uznány členskými státy a které tvoří nedílnou součást právního řádu Společenství, jako je zásada zákazu diskriminace, zásada odpovědnosti za osobní jednání, zásada osobní povahy trestů, jakož i zásada legality.
   V šestém žalobním důvodu žalobkyně uvádí, že Komise porušila zásadu řádné správy.
   Sedmý žalobní důvod vychází z porušení Komisí zásady právní jistoty ze strany žalobkyň.
   Osmým žalobním důvodem žalobkyně uplatňují, že napadené rozhodnutí představuje zneužití pravomoci tím, že jim přičítá odpovědnost za spornou kartelovou dohodu a že jim ukládá společně a nerozdílně s jejich dceřinou společností pokutu.
   V devátém žalobním důvodu mají žalobkyně za to, že Komise porušila určité základní zásady, které upravují stanovení pokut, jako je zásada rovného zacházení, tím, že nepoužila 25 % snížení základní částky pokuty uložené žalobkyním, zatímco je použila na jiný podnik, kterému bylo napadené rozhodnutí také určeno, z důvodu nedostatečné znalosti o celkovém protiprávním jednání. Žalobkyně se dále dovolávají porušení základních zásad presumpce neviny a právní jistoty, které podle nich vede k překročení rámce pravomoci Komise při zohlednění odrazujícího účinku.
   Podpůrně mají žalobkyně za to, že pokuta uložená jejich dceřiné společnosti, za kterou jsou společně a nerozdílně odpovědné, by měla být snížena na přiměřenou výši. Požadují snížení o 25 % základní částky pokuty z důvodu, že nevěděly o protiprávním jednání, a také se dovolávají polehčujících okolností, jelikož jim bylo zároveň nařízeno platit velké pokuty ve dvou podobných věcech.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy, Úř. věst. L 1, s. 1.


title: Věc C-570/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Anotato Dikastirio (Kypr) dne 22. prosince 2008 – Symvoulio Apochetefseon Lefkosias v. Anatheoritiki Archi Prosforon

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Anotato Dikastirio (Kypr) dne 22. prosince 2008 – Symvoulio Apochetefseon Lefkosias v. Anatheoritiki Archi Prosforon
   (Věc C-570/08)
   (2009/C 55/20)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Anotato Dikastirio (Kypr)
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Symvoulio Apochetefseon Lefkosias

      Žalovaný: Anatheoritiki Archi Prosforon
   Předběžná otázka
   Přiznává čl. 2 odst. 8 směrnice 89/665/ES zadavatelům právo na soudní opravný prostředek proti zrušujícím rozhodnutím ze strany orgánů odpovědných za přezkumná řízení, pokud tyto orgány nejsou soudy?


title: Věc C-460/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal du travail de Bruxelles (Belgie) dne 17. listopadu 2006 – Nadine Paquay v. Société d'architectes Hoet + Minne SPRL

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/44

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal du travail de Bruxelles (Belgie) dne 17. listopadu 2006 – Nadine Paquay v. Société d'architectes Hoet + Minne SPRL
   (Věc C-460/06)
   (2006/C 326/90)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal du travail de Bruxelles
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Nadine Paquay.

      Žalovaný: Société d'architectes Hoet + Minne SPRL
   Předběžné otázky

               1)

               musí být článek 10 směrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň (desátá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (1) vykládán v tom smyslu, že zakazuje pouze oznámení rozhodnutí o výpovědi během ochranné doby uvedené v odstavci 1 tohoto článku nebo zakazuje rovněž přijetí rozhodnutí o výpovědi a přípravu definitivního nahrazení zaměstnankyně před uplynutím ochranné doby?

               2)

               je výpověď oznámená po ochranné době stanovené článkem 10 směrnice 92/85, která ovšem souvisí s mateřstvím nebo s narozením dítěte, v rozporu s čl. 2 odst. 1 (nebo čl. 5 odst. 1) směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky (2), a musí být v tomto případě sankce přinejmenším rovnocenná sankci, kterou stanoví vnitrostátní právo na základě článku 10 směrnice 92/85?

      (1)  Úř. věst. L 348, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 39, s. 40.


title: Věc T-419/14: Žaloba podaná dne 12. června 2014 – The Goldman Sachs Group v. Komise

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/41

         Žaloba podaná dne 12. června 2014 – The Goldman Sachs Group v. Komise
   (Věc T-419/14)
   2014/C 282/54
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: The Goldman Sachs Group, Inc (New York, Spojené státy americké) (zástupci: W. Deselaers, J. Koponen a A. Mangiaracina, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zcela či částečně zrušil články 1, 2, 3 a 4 rozhodnutí Komise C(2014) 2139 final ze dne 2. dubna 2014 ve věci AT.39610 – Elektrické kabely v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně; a/nebo

               —

               snížil pokutu uloženou žalobkyni v článku 2 tohoto rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod spočívá v tom, že sporné rozhodnutí je v rozporu s článkem 101 SFEU a čl. 23 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (1), v rozsahu v němž podle něj holding GS Group nese společnou a nerozdílnou odpovědnost za údajné protiprávní jednání společnosti Prysmian.

               2.

               Druhý žalobní důvod spočívá v tom, že sporné rozhodnutí je v rozporu s článkem 2 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 a článkem 296 SFEU, jelikož v právem stanovené míře neprokazuje, že skupina GS ve skutečnosti měla rozhodující vliv na společnost Prysmian v rozhodném období.

               3.

               Třetí žalobní důvod spočívá v tom, že sporné rozhodnutí je v rozporu s článkem 101 SFEU a čl. 23 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1/2003, jelikož porušuje zásadu osobní odpovědnosti a presumpce neviny.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod spočívá v tom, že sporné rozhodnutí je v rozporu s článkem 101 SFEU a čl. 23 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1/2003, jelikož porušuje zásadu právní jistoty a zásadu personality trestu z důvodu, že Komise pokutu neadresovala.

               5.

               Pátý žalobní důvod spočívá v tom, že Komise porušila právo žalobkyně na obhajobu (porušení podstatné procesní náležitosti), jelikož jí včas nezpřístupnila zásadní dokumenty.

               6.

               V rámci šestého žalobního důvodu se žalobkyně domáhá, aby Tribunál snížil GS Group pokutu uloženou sporným rozhodnutím v rozsahu, v jakém může být snížena společnosti Prysmian.

      (1)  Úř. vest. L 1, 04/01/2003, s. 1


title: Věc C-544/08: Žaloba podaná dne 4. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Česká republika

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/35

         Žaloba podaná dne 4. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Česká republika
   (Věc C-544/08)
   (2009/C 44/58)
   Jednací jazyk: čeština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: N. Yerrell, L. Jelínek, zmocněnci)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               určit, že nepřijetím veškerých právních a správních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění a o změně směrnic Rady 73/239/EHS, 92/49/EHS, jakož i směrnic 98/78/ES a 2002/83/ES (1), nebo v každém případě jejich nesdělením Komisi nesplnila Česká republika povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 64 uvedené směrnice;

               —

               uložit České republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 10. prosince 2007.

      (1)  Úř. věst. L 323, s. 1.


title: Věc T-529/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. prosince 2015 – adp Gauselmann v. OHIM (Multi Win) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Multi Win — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/49

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. prosince 2015 – adp Gauselmann v. OHIM (Multi Win)
   (Věc T-529/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Multi Win - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 027/61)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: adp Gauselmann GmbH (Lübbecke, Německo) (zástupce: P. Koch Moreno, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. Pohlmann a S. Hanne, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 29. dubna 2014 (věc R 1326/2013-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení Multi Win jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti adp Gauselmann GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 303, 8. 9. 2014.


title: Věc T-564/11: Žaloba podaná dne 28. října 2011 — Farage v. Parlament a Buzek

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/53

      Žaloba podaná dne 28. října 2011 — Farage v. Parlament a Buzek
      (Věc T-564/11)
      (2012/C 25/105)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Nigel Paul Farage (Brusel, Belgie) (zástupce: P. Bennett, solicitor)

         Žalovaný: Evropský parlament a Jerzy Buzek (Brusel, Belgie)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí předsedy Evropského parlamentu, Jerzyho Buzeka, ze dne 2. března 2010, kterým mu uložil ztrátu nároku na denní příspěvek za období deseti dní, jakož i rozhodnutí kanceláře Evropského parlamentu ze dne 24. března 2010 a rozhodnutí předsedy Evropského parlamentu ze dne 31. srpna 2011, kterými se jeho žádost o ochranu poslanecké imunity prohlašuje za nepřípustnou,

                  —

                  podpůrně prohlásil, že žádné z výše uvedených rozhodnutí není platné nebo že nemělo být vydáno.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby žalobce uvádí čtyři žalobní důvody.

                  1)

                  První žalobní důvod vycházející z porušení článku 8 Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie (Úř. věst. 2010 C 84, s. 99), jelikož žalobce měl dne 24. února projev v postavení člena Parlamentu. Uvedený projev jako takový vyjadřoval politické názory a je v nejvyšším zájmu, aby člen Evropského parlamentu mohl využívat svou svobodu projevu.

                  2)

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení svobody projevu, jelikož nebyl řádně zohledněn čl. 9 odst. 3 jednacího řádu Evropského parlamentu (Úř. věst. L 116, s. 1).

                  3)

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva na nezávislý a nestranný soud zakotveného v článku 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a svobod, jelikož každá účast předsedy Parlamentu nebo jakékoli jiné osoby, která byla přítomná na plenárním zasedání konaném dne 24. února 2010 a vytvořila si názor, tuto osobu diskvalifikuje z účasti na takovém rozhodovacím procesu.

                  4)

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nesprávného výkladu čl. 152 odst. 1 a článku 153 jednacího řádu Evropského parlamentu, jelikož sankce v posledně uvedeném ustanovení je třeba vykládat v kontextu jeho úvodní části věty, která se hlavně týká mimořádně závažného narušení pořádku nebo chodu Parlamentu, „při němž došlo k porušení zásad vymezených v článku 9“.


title: Věc C-406/04: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal du travail de Bruxelles – Belgie) – Gérald De Cuyper v. Office national de l'emploi (Volný pohyb a pobyt na území Evropské unie — Příspěvky v nezaměstnanosti — Podmínka skutečného bydliště v tuzemsku)

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/6

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal du travail de Bruxelles – Belgie) – Gérald De Cuyper v. Office national de l'emploi
   (Věc C-406/04) (1)

   (Volný pohyb a pobyt na území Evropské unie - Příspěvky v nezaměstnanosti - Podmínka skutečného bydliště v tuzemsku)
   (2006/C 224/10)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal du travail de Bruxelles
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Gérald De Cuyper

      Žalovaná: Office national de l'emploi
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal du Travail de Bruxelles – Výklad článků 17 a 18 ES zavádějících občanství Unie – Vnitrostátní ustanovení podmiňující poskytování příspěvků v nezaměstnanosti skutečným bydlištěm v tuzemsku
   Výrok
   Svoboda pohybu a pobytu přiznaná každému občanovi Unie článkem 18 ES nebrání takové doložce o bydlišti, jako je doložka uplatňovaná ve věci v původním řízení, uložené nezaměstnané osobě starší 50 let, která je osvobozena od povinnosti prokázat svou disponibilitu na pracovním trhu, jako podmínka zachování jejího nároku na příspěvek v nezaměstnanosti.

      (1)  Úř. věst. C 284, 20.11.2004.


title: Věc C-553/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. listopadu 2012 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 20. září 2012 ve věci T-169/08, DEI v. Komise

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. listopadu 2012 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 20. září 2012 ve věci T-169/08, DEI v. Komise
   (Věc C-553/12 P)
   2013/C 32/14
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská komise (zástupci: Th. Christoforou a A. Antoniadis, zmocněnci, A. Oikonomou, advokát)

      Další účastníci řízení: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou (DEI), Řecká republika, Energeiaki Thessalonikis AE, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit v plném rozsahu rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2012 ve věci T-169/08.

               —

               definitivně rozhodnout spor v rozsahu, v němž to umožňuje spis;

               —

               uložit DEI náhradu nákladů řízení, jakož i výdajů Komise v obou stupních řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               —

               Prvním důvodem kasačního opravného prostředku Komise uvádí, že v rozsudku, proti kterému je podán kasační opravný prostředek, Tribunál provedl nesprávné právní posouzení při výkladu a použití čl. 86 odst. 1 ES ve spojení s článkem 82 ES, jak jsou vyloženy Soudním dvorem Evropské unie. Tribunál krom toho nesprávně použil tyto dva články na okolnosti projednávané věci, což vedlo k nesprávné kvalifikaci a výkladu důkazů, jakož i k nesprávnému výkladu základu rozhodnutí Komise. Posouzení Tribunálu, které se opírá o nepřesné a nedostatečné odůvodnění, zkresluje a nesprávně vykládá důkazy a zkresluje základ napadeného rozhodnutí Komise, neboť v napadeném rozhodnutí Komise prokázala, že sporná státní opatření přijatá Řeckou republikou měla vliv na strukturu trhu a vedla k nerovnosti příležitostí na trhu hnědého uhlí, což umožnilo společnosti DEI, která je veřejným podnikem, aby rozšířila své dominantní postavení na sekundární trh velkoobchodních dodávek elektřiny v Řecku, a aby tím zabránila vstupu nových soutěžitelů na trh.

               —

               Podle Komise je rozsudek, který je napaden kasačním opravným prostředkem, stižen rovněž chybami, neboť vůbec nezohlednil, že v napadeném rozhodnutí Komise prokázala, že účinkem přednostního přístupu DEI k hnědému uhlí, který byl zachován na základě sporných státních opatření i po liberalizaci trhu s elektřinou v Řecku a po vytvoření trhu pro velkoobchodní dodávky elektřiny v květnu 2005, byl vliv na strukturu trhu z důvodu nerovnosti příležitostí, což vedlo k situaci, kdy DEI jen z důvodu svých téměř monopolních práv, která měla, pokud jde o těžbu hnědého uhlí, mohla rozšířit své dominantní postavení z primárního trhu na trh sekundární. DEI tak zneužila své postavení na sekundárním trhu tím, že omezila nebo vyloučila vstup nových soutěžitelů na tento trh (viz zejména rozsudky Soudního dvora ve věcech Raso, GB-Inno-BM, Connect Austria, Dusseldorp, CBEM a MOTOE). Rozšíření dominantního postavení DEI z primárního trhu a trh sekundární a jeho udržení, jakož i nepochybná soutěžní výhoda, kterou má DEI při výrobě elektřiny z důvodu nízkých nákladů vynaložených na hnědé uhlí, jí umožňují dodávat elektřinu do řecké propojené sítě za nízké ceny ve větším množství a na delší období, což jsou skutečnosti prokazující zneužívající jednání (přestože judikatura Soudního dvora nevyžaduje prokázat jednání tohoto druhu s ohledem na zvláštní okolnosti projednávané věci).

               —

               Komise krom toho v napadeném rozhodnutí konstatovala, že soutěžitelé DEI potřebovali mít k dispozici různé zdroje, včetně přístupu k dostatečnému množství hnědého uhlí, aby mohli vstoupit na trh s elektřinou, dlouhodobě se na něm udržet a účinně se účastnit hospodářské soutěže na něm. S touto skutečností musela být seznámena jak Řecká republika, která neudělila potenciálním konkurentům DEI povolení k těžbě v ložiskách hnědého uhlí, tak samotná DEI, když využila svých téměř monopolních práv tím, že využila svého dominantního postavení na primárním trhu hnědého uhlí k rozšíření dominantního postavení na sekundární trh velkoobchodních dodávek elektřiny a k jeho udržení, což zabránilo vstupu nových případných soutěžitelů na uvedený sekundární trh nebo jej vyloučilo.


title: Věc T-637/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2014 – Euris Consult v. Parlament „Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Poskytování překladatelských služeb do maltštiny — Pravidla pro předávání nabídek — Odmítnutí nabídky uchazeče — Nedodržení pravidel pro předkládání, jejichž cílem je zaručit důvěrnost obsahu nabídek před otevřením — Námitka nepoužitelnosti — Přiměřenost — Rovné zacházení — Právo na obhajobu — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 41 Listiny základních práv Evropské unie — Článek 98 odst. 1 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 — Článek 143 nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002“

text:
               24.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2014 – Euris Consult v. Parlament
   (Věc T-637/11) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Poskytování překladatelských služeb do maltštiny - Pravidla pro předávání nabídek - Odmítnutí nabídky uchazeče - Nedodržení pravidel pro předkládání, jejichž cílem je zaručit důvěrnost obsahu nabídek před otevřením - Námitka nepoužitelnosti - Přiměřenost - Rovné zacházení - Právo na obhajobu - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 41 Listiny základních práv Evropské unie - Článek 98 odst. 1 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 - Článek 143 nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002“)
   2014/C 194/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Euris Consult Ltd (Floriana, Malta) (zástupce: F. Moyse, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: L. Darie a F. Poilvache, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a F. Dintilhac, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 18. října 2011, kterým se odmítá nabídka podaná žalobkyní v rámci zadávacího řízení na veřejnou zakázku na interinstitucionální služby MT/2011/EU týkající se poskytování překladatelských služeb do maltštiny.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Euris Consult Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 4.2.2012.


title: Kritéria přidělování věcí senátům

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/4

         Kritéria přidělování věcí senátům
   (2008/C 272/04)
   Dne 30. září 2008 Soud v souladu s článkem 4 odst. 4 přílohy statutu Soudního dvora a článkem 12 odst. 2 jednacího řádu rozhodl zachovat do 30. září 2011 následující podmínky přidělování věcí senátům:

               —

               první senát bude příslušný pro všechny věci, s výjimkou věcí týkajících se především otázek přijímání, posudkového řízení/povýšení a ukončení služebního poměru, kde bude příslušný druhý senát;

               —

               určitý počet věcí bude přidělován třetímu senátu nezávisle na dotčených oblastech v pravidelných intervalech určených na plenární schůzi;

               —

               od výše uvedených pravidel přidělování se bude možno odchýlit z důvodu souvislosti věcí, jakož i za účelem zajištění vyváženého a přiměřeně diverzifikovaného pracovního zatížení v rámci Soudu.


title: Věc T-438/03: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. října 2008 – Stephens v. Komise

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/54

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. října 2008 – Stephens v. Komise
   (Věc T-438/03) (1)

   (2008/C 313/96)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 47, 21.2.2004.


title: Věc T-176/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2009 — infeurope v. Komise ( Žaloba na nečinnost, na neplatnost a na náhradu škody — Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení týkající se údržby IT OHIM — Správní opravný prostředek podaný ke Komisi — Implicitní zamítavé rozhodnutí Komise — Nová návrhová žádání — Vztah mezi žalobou pro nečinnost a žalobou na náhradu škody — Zjevná nepřípustnost )

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/15

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2009 — infeurope v. Komise
   (Věc T-176/08) (1)

   („Žaloba na nečinnost, na neplatnost a na náhradu škody - Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení týkající se údržby IT OHIM - Správní opravný prostředek podaný ke Komisi - Implicitní zamítavé rozhodnutí Komise - Nová návrhová žádání - Vztah mezi žalobou pro nečinnost a žalobou na náhradu škody - Zjevná nepřípustnost“)
   2009/C 233/27
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: infeurope (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: O. Mader, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: N. Bambara a E. Manhaeve, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé žádost směřující k určení nečinnosti Komise, jelikož protiprávně opomenula zrušit rozhodnutí o udělení rámcových smluv po provedení zadávacího řízení AO/042/05 Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) pro poskytování služeb údržby softwaru ohledně hlavního předmětu činnosti OHIM v oblasti správy a zápisu ochranných známek a vzorů a vypovědět konkrétní smlouvy uzavřené na základě těchto rámcových smluv, a podpůrně návrh na zrušení údajného implicitního rozhodnutí Komise, jímž byl zamítnut správní opravný prostředek žalobkyně ze dne 2. prosince 2007 v rámci zmíněného zadávacího řízení, a zadruhé návrh na přiznání náhrady škody údajně utrpěné v důsledku údajných protiprávních opomenutí Komise

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               infeurope ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Komisí.

               3)

               Není na místě rozhodnout o návrhu European Dynamics SA na vstup do řízení jako vedlejší účastnice.

               4)

               infeurope, Komise a European Dynamics ponesou vlastní náklady řízení spojené s návrhem na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 5.7.2008.


title: Věc C-349/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de première instance de Liège (Belgie) dne 4. července 2011 — Auditeur du travail v. Yangwei SPRL

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de première instance de Liège (Belgie) dne 4. července 2011 — Auditeur du travail v. Yangwei SPRL
   (Věc C-349/11)
   2011/C 282/10
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de première instance de Liège

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Auditeur du travail

      Žalovaná: Yangwei SPRL

      Předběžné otázky

   Musí být ustanovení 5 odst. 2 písm. a) Rámcové dohody o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, jež je přílohou směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (1), vykládáno v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, jež stanoví:

               —

               povinnost uchovávat kopii pracovní smlouvy na částečný úvazek nebo výňatek obsahující pracovní dobu, totožnost a podpis obou smluvních stran na místě, kde je možné nahlédnout do pracovního řádu (článek 157 programového zákona),

               —

               povinnost, že musí být možné kdykoli zjistit, kdy začíná cyklus (článek 158 programového zákona),

               —

               pokud jde o pružnou pracovní dobu, povinnost zaměstnavatele uvědomit pracovníka prostřednictvím oznámení pět dní předem; na začátku dne musí být krom toho vyvěšeno oznámení obsahující individuální pracovní dobu každého pracovníka na částečný úvazek; toto oznámení je třeba mimoto uchovávat po dobu jednoho roku (článek 159 programového zákona),

               —

               povinnost zaměstnavatele, který zaměstnává pracovníky na částečný úvazek, uchovávat dokument, v němž musí být zaznamenány všechny výjimky z pracovní doby uvedené v článcích 157 až 159 (článek 160 programového zákona), tedy dokument, jenž musí splňovat určité podmínky uvedené v článku 161 programového zákona?

      (1)  Úř. věst. 1998, L 14, s. 9; Zvl. vyd. 05/03, s. 267.


title: Věc F-5/16: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 21. července 2016 – Stanley v. Komise „Veřejná služba – Smluvní zaměstnanec – Žádost ve smyslu čl. 90 odst. 1 služebního řádu – Žádost o překvalifikování smlouvy – Přiměřená lhůta – Neexistence – Zjevná nepřípustnost“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/57

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 21. července 2016 – Stanley v. Komise
      (Věc F-5/16) (1)

      („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanec - Žádost ve smyslu čl. 90 odst. 1 služebního řádu - Žádost o překvalifikování smlouvy - Přiměřená lhůta - Neexistence - Zjevná nepřípustnost“)
      (2016/C 364/75)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: John Stanley (Apia, Samoa) (zástupce: O. Mader, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, B. Wägenbaur, advokát)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí Komise o zamítnutí překvalifikace smlouvy žalobce na smlouvu pro dočasné zaměstnance a podpůrně návrh na náhradu údajně utrpěné majetkové újmy.

         Výrok usnesení

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

                  2)

                  John Stanley ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 145, 25.4.2016, s. 37.


title: Věc T-50/13: Žaloba podaná dne 25. ledna 2013 — Think Schuhwerk v. OHIM — Müller (VOODOO)

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/26

         Žaloba podaná dne 25. ledna 2013 — Think Schuhwerk v. OHIM — Müller (VOODOO)
   (Věc T-50/13)
   2013/C 86/43
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Think Schuhwerk GmbH (Kopfing, Rakousko) (zástupce: M. Gail, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Andreas Müller (Ulm, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. listopadu 2012 ve věci R-474/2012-4;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „VOODOO“ pro výrobky zařazené do třídy 25 — ochranná známka Společenství č. 5 832 464

      Majitel ochranné známky Společenství: Andreas Müller

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009 jakož i porušení čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009 jakož i porušení čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1)

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).