title: Věc C-365/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d’État – Francie) – Association française des entreprises v. Ministre des finances et des comptes publics „Řízení o předběžné otázce — Společný systém zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států — Směrnice 2011/96/EU — Zamezení dvojímu zdanění — Dodatečná přirážka ke korporační dani ve výši 3 %“

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/18

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d’État – Francie) – Association française des entreprises v. Ministre des finances et des comptes publics
   (Věc C-365/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společný systém zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států - Směrnice 2011/96/EU - Zamezení dvojímu zdanění - Dodatečná přirážka ke korporační dani ve výši 3 %“)
   (2017/C 239/24)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d’État

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Association française des entreprises privées (AFEP), Axa, Compagnie générale des établissements Michelin, Danone, ENGIE, dříve GDF Suez, Eutelsat Communications, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Orange SA, Sanofi SA, Suez Environnement Company, Technip, Total SA, Vivendi, Eurazeo, Safran, Scor SE, Unibail-Rodamco SE, Zodiac Aerospace

      Žalovaný: Ministre des finances et des comptes publics

      Výrok

   Článek 4 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2011/96/EU ze dne 30. listopadu 2011 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států, ve znění směrnice Rady 2014/86/EU ze dne 8. července 2014, musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovému daňovému opatření stanovenému členským státem mateřské společnosti, jako je opatření dotčené v původním řízení, které stanoví výběr daně při rozdělování dividend mateřskou společností a jehož základem jsou částky rozdělovaných dividend, včetně dividend od dceřiných společností-nerezidentů této společnosti.

      (1)  Úř. věst. C 335, 12.9.2016.


title: Věc C-600/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. listopadu 2012 — Evropská komise v. Spolková republika Německo ( „Nesplnění povinnosti členským státem — Volný pohyb kapitálu — Zdanění dividend a úroků zaplacených penzijním fondům a důchodovým pokladnám — Zacházení s dividendami a úroky zaplacenými institucím – nerezidentům — Odečtení provozních nákladů přímo souvisejících s pobíráním příjmu ve formě dividend a úroků — Důkazní břemeno“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. listopadu 2012 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-600/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti členským státem - Volný pohyb kapitálu - Zdanění dividend a úroků zaplacených penzijním fondům a důchodovým pokladnám - Zacházení s dividendami a úroky zaplacenými institucím – nerezidentům - Odečtení provozních nákladů přímo souvisejících s pobíráním příjmu ve formě dividend a úroků - Důkazní břemeno)
   2013/C 26/05
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a W. Mölls, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a J. Möller, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a N. Rouam, zmocněnci), Nizozemské království (zástupkyně: C. Wissels a C. Schillemans, zmocněnkyně), Finská republika (zástupce: M. Pere, zmocněnkyně), Švédské království (zástupkyně: A. Falk a S. Johannesson, zmocněnkyně), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: H. Walker, zmocněnkyně, ve spolupráci s G. Facennou, barrister)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti členským státem — Porušení článku 63 SFEU a článku 40 Dohody o EHP — Vnitrostátní právní úprava týkající se zdanění dividend a úroků zaplacených penzijním fondům a důchodovým pokladnám, která poskytuje některé daňové výhody pouze dividendám a úrokům zaplaceným tuzemským institucím

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Spolkové republice Německo.

               3)

               Francouzská republika, Nizozemské království, Finská republika, Švédské království a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


title: Věc C-16/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gyulai Törvényszék (Maďarsko) dne 13. ledna 2012 — HERMES Hitel és Faktor Zrt. v. Nemzeti Földalapkezelő Szervezet

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gyulai Törvényszék (Maďarsko) dne 13. ledna 2012 — HERMES Hitel és Faktor Zrt. v. Nemzeti Földalapkezelő Szervezet
   (Věc C-16/12)
   2012/C 126/06
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Gyulai Törvényszék

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: HERMES Hitel és Faktor Zrt.

      Žalovaný: Nemzeti Földalapkezelő Szervezet

      Předběžné otázky

               1)

               Mají být zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání, považované za základní zásady unijního práva, vykládány v tom smyslu, že brání členskému státu v tom, aby přijal právní předpisy, které mění obsah smlouvy uzavřené členským státem jako vlastníkem na úkor druhé smluvní strany tím, že kvalifikují předmět smlouvy jako nepřevoditelný a zabrání tak druhé straně ve výkonu práv vyplývajících ze smlouvy?

               2)

               Je-li odpověď na první otázku kladná, má vnitrostátní soud v důsledku zásady loajality v rámci Společenství, stanovené v čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii a prostřednictvím judikatury Soudního dvora, povinnost nepoužít vnitrostátní předpis, který kvalifikuje předmět smlouvy jako nepřevoditelný, a navzdory vnitrostátní právní úpravě jej kvalifikovat jako převoditelný?


title: Věc T-29/13: Žaloba podaná dne 17. ledna 2013 — AbbVie a další v. EMA

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/26

         Žaloba podaná dne 17. ledna 2013 — AbbVie a další v. EMA
   (Věc T-29/13)
   2013/C 79/46
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: AbbVie, Inc. (Wilmington, Spojené státy); a AbbVie Ltd (Maidenhead, Spojené království) (zástupci: P. Bogaert, G. Berrisch, advokáti, a B. Kelly, solicitor)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky EMA/685471/2012 ze dne 5. listopadu 2012 o zpřístupnění dokumentů v registrační dokumentaci léčivého přípravku; a

               —

               uložil Evropské agentuře pro léčivé přípravky náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení žalobkyň.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba se týká návrhu na zrušení rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky EMA/685471/2012 ze dne 5. listopadu 2012 podle čl. 263 odst. 4 SFEU o zpřístupnění dokumentů v registrační dokumentaci léčivého přípravku podle nařízení ES 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise.
   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               Zaprvé rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 2 nařízení o transparentnosti a základní právo žalobkyň na ochranu důvěrných obchodních informací.

               2)

               Zadruhé rozhodnutí porušuje povinnost odůvodnění co se týče použití čl. 4 odst. 2 nařízení o transparentnosti.

               3)

               Zatřetí rozhodnutí porušuje zásadu legitimního očekávání.

               4)

               Začtvrté rozhodnutí porušuje směrnici 2001/29/ES (1) o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti, základní práva na ochranu majetkových práv, včetně práv autorských, a zásadu proporcionality a řádné správy, v rozsahu, v němž je uskutečněno zpřístupnění poskytnutím kopie dokumentů.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230).


title: Věc T-539/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2013 — Acino v. Komise ( „Humánní léčivé přípravky — Pozastavení uvádění některých šarží léčivých přípravků obsahujících aktivní složku „Clopidogrel“ na trh a jejich stažení — Změna povolení k uvádění na trh — Zákaz uvádět léčivé přípravky na trh — Nařízení (ES) č 726/2004 a směrnice 2001/83/CE — Proporcionalita — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2013 — Acino v. Komise
   (Věc T-539/10) (1)

   (Humánní léčivé přípravky - Pozastavení uvádění některých šarží léčivých přípravků obsahujících aktivní složku „Clopidogrel“ na trh a jejich stažení - Změna povolení k uvádění na trh - Zákaz uvádět léčivé přípravky na trh - Nařízení (ES) č 726/2004 a směrnice 2001/83/CE - Proporcionalita - Povinnost uvést odůvodnění)
   2013/C 114/51
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Acino AG, dříve Acino Pharma GmbH (Miesbach, Německo) (zástupci: R. Buchner a E. Burk, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně A. Sipos, G. Wilms, B.-R. Killmann a M. Šimerdová, poté B.-R. Killmann a M. Šimerdová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 29. března 2010, o pozastavení uvádění humánních léčivých přípravků obsahujících aktivní složku „Clopidogrel“ a vyráběných v určité provozovně na trh, o stažení některých šarží těchto léčivých přípravků z trhu, o změně povolení k uvádění na trh, jakož i zákazu uvádění uvedených léčivých přípravků na trh

      Výrok rozsudku

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout v rozsahu, v němž směřuje proti rozhodnutím Komise C(2010) 2204 a C(2010) 2208 ze dne 29. března 2010, a proti rozhodnutím Komise C(2010) 6429 a C(2010) 6436 ze dne 16. září 2010.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Společnosti Acino AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011.


title: Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unieÚř. věst. C 284, 20.11.2004

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/55

         (2004/C 300/108)
   Poslední publikace Soudního dvora v
         Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 284, 20.11.2004

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 273, 6.11.2004

      Úř. věst. C 262, 23.10.2004

      Úř. věst. C 251, 9.10.2004

      Úř. věst. C 239, 25.9.2004

      Úř. věst. C 228, 11.9.2004

      Úř. věst. C 217, 28.8.2004

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc T-441/16: Žaloba podaná dne 5. srpna 2016 – Tetra Pharm (1997) v. EUIPO – Sebapharma (SeboCalm)

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/23

      Žaloba podaná dne 5. srpna 2016 – Tetra Pharm (1997) v. EUIPO – Sebapharma (SeboCalm)
      (Věc T-441/16)
      (2016/C 364/24)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Tetra Pharm (1997) Ltd (Tel Aviv, Izrael) (zástupce: A. Gorzkiewicz, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sebapharma GmbH & Co. KG (Boppard, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „SeboCalm“ – Přihláška Ochranné známky Evropské unie č. 12 014 461

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. května 2016, ve věci R 852/2015-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení před EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2, článkem 75 a čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-146/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonská republika) dne 25. března 2011 — AS Pimix, v likvidaci v. Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Ministerstvo zemědělství (Põllumajandusministeerium)

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonská republika) dne 25. března 2011 — AS Pimix, v likvidaci v. Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Ministerstvo zemědělství (Põllumajandusministeerium)
   (Věc C-146/11)
   2011/C 160/15
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Riigikohus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně a účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: AS Pimix, (v likvidaci)

      Žalovaní a odpůrci v řízení o kasačním opravném prostředku: Maksu ja Tolliameti Lõuna maksu ja tollikeskus; Ministerstvo zemědělství (Põllumajandusministeerium)

      Předběžné otázky

               1)

               Má být článek 288 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s článkem 58 Aktu o podmínkách přistoupení s přihlédnutím k judikatuře Soudního dvora (rozsudky ze dne 11. prosince 2007, Skoma-Lux, C-161/06, Sb. rozh. s. I-10841, ze dne 4. června 2009, Balbiino, C-560/07, Sb. rozh. s. I-4447 a ze dne 29. října 2009, Rakvere Lihakombinaat, C-140/08, Sb. rozh. s. I-10533), vykládán v tom smyslu, že po jednotlivci lze vyžadovat splnění povinnosti vyplývající z nařízení Komise (ES) č. 1972/2003 ze dne 10. listopadu 2003 (1),

                           a)

                           i bez ohledu na to, že uvedené nařízení nebylo k 1. květnu 2004 vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie v estonském jazyce

                           b)

                           a zákonodárce příslušného členského státu ve vnitrostátním právním aktu znovu nedefinoval pojem zemědělské produkty, který je vymezen v nařízení, nýbrž se omezil na odkaz na čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení, jež nebylo řádně zveřejněno,

                           c)

                           jestliže jednotlivec mezitím povinnost vyplývající z tohoto nařízení splnil (přiznal zásoby podle správného kódu zboží) a tuto povinnost nenapadl

                           d)

                           a poplatek mu byl příslušným orgánem členského státu vyměřen k okamžiku, k němuž nařízení č. 1972/2003 již bylo v estonském jazyce vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie?

               2)

               Lze z článku 58 Aktu o podmínkách přistoupení ve spojení s čl. 297 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, jakož i ve spojení s třetím bodem odůvodnění a článkem 4 nařízení Komise (ES) č. 1972/2003 ze dne 10. listopadu 2003 vyvodit, že členský stát může od jednotlivce požadovat poplatek z přebytečných zásob, pokud nařízení č. 1972/2003 nebylo k 1. květnu 2004 vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie v estonském jazyce, toto nařízení však v okamžiku, kdy příslušný orgán členského státu později poplatek vyměřil, již bylo v estonském jazyce vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 1972/2003 ze dne 10. listopadu 2003 o přechodných opatřeních, která mají být přijata, pokud jde o obchod se zemědělskými produkty v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (Úř. věst. L 293, s. 3; Zvl. vyd. 03/40, s. 474).


title: Věc T-69/12: Žaloba podaná dne 17. února 2012 — Zavvar v. Rada

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/26

         Žaloba podaná dne 17. února 2012 — Zavvar v. Rada
   (Věc T-69/12)
   2012/C 109/55
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Seyed Hadi Zavvar (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: S. Zaiwalla, P. Reddy a F. Zaiwalla, Solicitors, D. Wyatt, QC (Queen’s Counsel), a R. Blakeley, Barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhové žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil bod 22 tabulky A přílohy rozhodnutí 2011/783/SZBP (1) v rozsahu, v němž se ho týká;

               —

               zrušil bod 22 tabulky A přílohy nařízení č. 1245/2011 (2) v rozsahu, v němž se ho týká;

               —

               rozhodl, že čl. 20 odst. 1 písm. b) rozhodnutí 2010/413/SZBP ve znění rozhodnutí 2011/783/SZBP není na něj použitelný;

               —

               rozhodl, že čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 961/2010, jak je provedeno nařízením č. 1245/2011, není na něj použitelný a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

               1.

               V rámci prvního žalobního důvodu žalobce tvrdí, že

                           —

                           kritéria pro zařazení na seznam stanovená v rozhodnutí 2010/413/SZBP a v nařízení č. 961/2010 nebyla splněna v projednávaném případě.

               2.

               V rámci druhého žalobního důvodu žalobce tvrdí, že

                           —

                           přijetí omezujících opatření vůči němu je zjevně v rozporu s jeho základními a lidskými právy, jakož i se zásadou proporcionality.

               3.

               V rámci třetího žalobního důvodu žalobce tvrdí, že

                           —

                           omezující opatření přijatá vůči němu jsou v rozporu s procesními povinnostmi Rady, jakož i s jeho právem na obhajobu.

               4.

               V rámci čtvrtého žalobního důvodu žalobce tvrdí, že

                           —

                           Tribunál musí zrušit jeho zařazení na seznam, pokud vyhoví žalobám, které podaly banky uvedené na seznamu a jež znějí na zrušení jejich zařazení na seznam.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 319, s. 71).

      (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 319, s. 11).


title: Věc C-350/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākās tiesas Senāts (Lotyšsko) dne 25. června 2013 — Antonio Gramsci Shipping Corp. a další v. Aivars Lembergs

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākās tiesas Senāts (Lotyšsko) dne 25. června 2013 — Antonio Gramsci Shipping Corp. a další v. Aivars Lembergs
   (Věc C-350/13)
   2013/C 252/36
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Antonio Gramsci Shipping Corp., Apollo Holdings Corp., Arctic Seal Shipping Co. Ltd, Atlantic Leader Shipping Co. Ltd, Cape Wind Trading Co.Ltd, Clipstone Navigation SA, Dawnlight Shipping Co. Ltd, Dzons Rids Shipping Co., Faroship Navigation Co. Ltd, Gaida Shipping Co., Gevostar Shipping Co. Ltd, Hose Marti Shipping Co., Imanta Shipping Co. Ltd, Kemeri Navigation Co., Klements Gotvalds Shipping Co., Latgale Shipping Co. Ltd, Limetree Shipping Co. Ltd, Majori Shipping Co. Ltd, Noella Marītime Co. Ltd, Razna Shipping Co., Sagewood Trading Inc., Samburga Shipping Co. Ltd, Saturn Trading Co., Taganroga Shipping Co., Talava Shipping Co. Ltd, Tangent Shipping Co. Ltd, Viktorio Shipping Co., Wilcox Holding Ltd, Zemgale Shipping Co. Ltd, Zoja Shipping Co. Ltd

      Žalovaný: Aivars Lembergs

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 34 bod 1 nařízení Brusel I (1) vykládán v tom smyslu, že v řízení o uznání cizího soudního rozhodnutí může být porušení práv osob, které nejsou účastníky sporu v původním řízení, důvodem pro uplatnění ustanovení o veřejném pořádku uvedeného v čl. 34 bodě 1 nařízení Brusel I a neuznání cizího rozhodnutí v rozsahu, v němž se vztahuje na osoby, které nejsou účastníky sporu v původním řízení?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, musí být článek 47 Listiny vykládán v tom smyslu, že zásada spravedlivého procesu, která je v tomto ustanovení zakotvena, umožňuje, aby v řízení týkajícím se nařízení předběžného ochranného opatření byla omezena majetková práva osoby, která nebyla účastníkem řízení, pokud je stanoveno, že jakákoli osoba, na kterou se rozhodnutí o předběžném ochranném opatření vztahuje, má právo kdykoli navrhnout soudu změnu nebo zrušení soudního rozhodnutí, přičemž doručení rozhodnutí dotčeným osobám je ponecháno na žalobkyních?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1).


title: Věc C-243/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Philippem Adamem Krikorianem (Francie) dne 13. května 2014

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Philippem Adamem Krikorianem (Francie) dne 13. května 2014
      (Věc C-243/14)
      (2015/C 016/24)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci původního řízení

         Grégoire Krikorian a další

      Žádost týkající se platnosti čl. 1 odst. 4 rámcového rozhodnutí Rady 2008/913/SVV ze dne 28. listopadu 2008 o boji proti některým formám a projevům rasismu a xenofobie prostřednictvím trestního práva (Úř. věst. L 328, s. 55) a výkladu tohoto rámcového rozhodnutí, jakož i čl. 6 odst. 1 a článku 13 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950, článku 47 Listiny základních práv Evropské unie a konečně čl. 4 odst. 3 SEU a čl. 19 odst. 1 druhého pododstavce SEU.


title: Věc T-48/13: Usnesení Tribunálu ze dne 18. května 2015 – Out of the blue v. OHIM – Mombauer (REFLEXX) „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               13.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/12

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. května 2015 – Out of the blue v. OHIM – Mombauer (REFLEXX)
   (Věc T-48/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 228/14)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Out of the blue KG (Lilienthal, Německo) (zástupci: G. Hasselblatt a I. George, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Poch, poté S. Hanne, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Meinhard Mombauer (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: M. Vohwinkel, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. listopadu 2012 (věc R 1656/2011-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Out of the blue KG a Meinhardem Mombauerem.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Žalobkyně a vedlejší účastník ponesou vlastní náklady řízení a nahradí každý polovinu nákladů řízení vynaložených žalovaným.

      (1)  Úř. věst. C 86, 23.3.2013.


title: Věc C-359/09: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Ítélőtábla — Maďarská republika) — Donat Cornelius Ebert v. Budapesti Ügyvédi Kamara ( „Advokáti — Směrnice 89/48/EHS — Uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy — Směrnice 98/5/ES — Trvalý výkon povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace — Používání profesního označení hostitelského členského státu — Podmínky — Zápis do seznamu stavovské organizace advokátů v hostitelském členském státě“ )

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Ítélőtábla — Maďarská republika) — Donat Cornelius Ebert v. Budapesti Ügyvédi Kamara
   (Věc C-359/09) (1)

   (Advokáti - Směrnice 89/48/EHS - Uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy - Směrnice 98/5/ES - Trvalý výkon povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace - Používání profesního označení hostitelského členského státu - Podmínky - Zápis do seznamu stavovské organizace advokátů v hostitelském členském státě)
   2011/C 103/08
   Jednací jazyk: maďařština

      Předkládající soud

   Fővárosi Ítélőtábla

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Donat Cornelius Ebert

      Žalovaná: Budapesti Ügyvédi Kamara

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Fővárosi Ítélőtábla — Výklad směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. 1989, L 19, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/5/ES ze dne 16. února 1998 o usnadnění trvalého výkonu povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace (Úř. věst. L 77, s. 36; Zvl. vyd. 06/03, s. 83) — Právní úprava členského státu, která vyhrazuje možnost vykonávat povolání advokáta pod profesním označením tohoto státu pouze advokátům, kteří v tomto státě byli zapsáni do stavovské organizace advokátů

      Výrok

               1)

               Směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001 (Úř. věst. L 206, s. 1; Zvl. vyd. 05/04, s. 138, dále jen „směrnice 89/48“), ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/5/ES ze dne 16. února 1998 o usnadnění trvalého výkonu povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace, nebrání tomu, aby vnitrostátní právní předpisy zaváděly pro účely výkonu činnosti advokáta pod profesním označením advokáta hostitelského členského státu povinné členství v takové organizaci, jako je advokátní komora.

               2)

               Směrnice 89/48 a 98/5 se navzájem doplňují tak, že pro advokáty z členských států zavádějí dva způsoby přístupu k povolání advokáta v hostitelském členském státě pod profesním označením tohoto státu.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Věc T-174/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. prosince 2008 – Komise v. Cooperação e Desenvolvimento Regional ( Rozhodčí doložka — Smlouva o finanční pomoci uzavřená v rámci zvláštního projektu v odvětví telepatických aplikací společného zájmu — Projekt Encata — Vrácení záloh — Úroky z prodlení — Rozsudek pro zmeškání )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/33

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. prosince 2008 – Komise v. Cooperação e Desenvolvimento Regional
   (Věc T-174/08) (1)

   („Rozhodčí doložka - Smlouva o finanční pomoci uzavřená v rámci zvláštního projektu v odvětví telepatických aplikací společného zájmu - Projekt Encata - Vrácení záloh - Úroky z prodlení - Rozsudek pro zmeškání“)
   (2009/C 32/63)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: M. Afonso, zmocněnec)

      Žalovaný: Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA (Setúbal, Portugalsko)
   Předmět věci
   Žaloba na základě článku 238 ES směřující k uložení žalované, aby vrátila část záloh vyplacených Evropským společenstvím v rámci smlouvy SU 1001 (SU) Encarta, včetně úroků z prodlení
   Výrok rozsudku

               1)

               Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA se ukládá zaplatit Komisi Evropských společenství částku 63 349,27 eur navýšenou o úroky z prodlení:

                           —

                           na základě sazby 6,29 % ročně od 31. ledna 2001 až do vyhlášení tohoto rozsudku,

                           —

                           na základě sazby stanovené irským zákonem, v současnosti tedy článkem 26 Debtors Act (Ireland), 1840, v platném znění, až do výše 6,29 % ročně, za období od vyhlášení tohoto rozsudku do úplného splacení dluhu.

               2)

               Cooperação e Desenvolvimento Regional se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008.


title: Věc C-284/12: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Koblenz — Německo) — Deutsche Lufthansa AG v. Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH ( „Státní podpory — Články 107 SFEU a 108 SFEU — Výhody poskytnuté veřejným podnikem provozujícím letiště nízkonákladové letecké společnosti — Rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v souvislosti s touto podporou — Povinnost soudů členských států ztotožnit se s posouzením Komise uvedeném v tomto rozhodnutí týkajícím se existence podpory“ )

text:
               8.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Koblenz — Německo) — Deutsche Lufthansa AG v. Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH
   (Věc C-284/12) (1)

   (Státní podpory - Články 107 SFEU a 108 SFEU - Výhody poskytnuté veřejným podnikem provozujícím letiště nízkonákladové letecké společnosti - Rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v souvislosti s touto podporou - Povinnost soudů členských států ztotožnit se s posouzením Komise uvedeném v tomto rozhodnutí týkajícím se existence podpory)
   2014/C 39/08
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Koblenz

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Deutsche Lufthansa AG

      Žalovaná: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

      za přítomnosti: Ryanair Ltd

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberlandesgericht Koblenz — Výklad čl. 107 odst. 1 a čl. 108 odst. 3 SFEU, jakož i čl. 2 písm. b) bodu i) směrnice Komise 2006/111/ES ze dne 16. listopadu 2006 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednotlivých podniků (Úř. věst. L 318, s. 17) — Státní podpory — Výhody poskytnuté veřejným podnikem provozujícím letiště nízkonákladové letecké společnosti — Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v souvislosti s touto podporou — Případná povinnost soudů členských států ztotožnit se s posouzením Komise týkajícím se selektivní povahy uvedené podpory

      Výrok

   V případě, kdy Komise v souladu s čl. 108 odst. 3 SFEU zahájila formální vyšetřovací řízení podle odstavce 2 uvedeného článku ohledně neoznámeného opatření, které je prováděno, je vnitrostátní soud, k němuž byl podán návrh na zastavení provádění tohoto opatření a na navrácení již uskutečněných plateb, povinen přijmout všechna nezbytná opatření za účelem vyvození důsledků z případného porušení povinnosti pozastavit provádění uvedeného opatření.
   Za tímto účelem může vnitrostátní soud rozhodnout o pozastavení provádění dotčeného opatření a nařídit navrácení již vyplacených částek. Může rovněž rozhodnout o nařízení předběžného opatření za účelem jak ochrany zájmů dotyčných stran, tak zachování užitečného účinku rozhodnutí Evropské komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
   Pokud má vnitrostátní soud pochybnosti o tom, zda dotčené opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU nebo o platnosti nebo výkladu rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, může požádat Evropskou komisi o objasnění, a dále může nebo musí v souladu s čl. 267 druhým a třetím pododstavcem SFEU položit předběžnou otázku Soudnímu dvoru Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 273, 8.9.2012.


title: Věc T-378/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2012 — Spar v. OHIM — Spa Group Europe (SPA GROUP) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SPA GROUP — Starší obrazové národní ochranné známky SPAR — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2012 — Spar v. OHIM — Spa Group Europe (SPA GROUP)
   (Věc T-378/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SPA GROUP - Starší obrazové národní ochranné známky SPAR - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 73/53
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Spar Handelsgesellschaft mbH (Schenefeld, Německo) (zástupci: R. Kaase a J. C. Plate, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Spa Group Europe Ltd & Co. KG (Norimberk, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 16. července 2009 (věc R 123/2008-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Spar Handelsgesellschaft mbH a Spa Group Europe Ltd & Co. KG.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Spar Handelsgesellschaft mbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Věc T-269/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. června 2009 — Socratec v. Komise (Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Trh silničních telematických systémů — Žalobkyně, na kterou byl během řízení prohlášen konkurs — Zánik právního zájmu na podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé)

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/40

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. června 2009 — Socratec v. Komise
   (Věc T-269/03) (1)

   (Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Trh silničních telematických systémů - Žalobkyně, na kterou byl během řízení prohlášen konkurs - Zánik právního zájmu na podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2009/C 180/73
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Socratec — Satellite Navigation Consulting, Research & Technology GmbH (Regensburg) (zástupci: M. Adolf a M. Lüken, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně S. Rating, poté A. Whelan a K. Mojzesowicz, a konečně K. Mojzesowicz a X. Lewis, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV (Waarle, Nizozemsko) (zástupci: G. Berrisch a D. W. Hull, solicitor)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Daimler AG, dříve DaimlerChrysler AG (Stuttgart, Německo); Daimler Financial Services AG, dříve DaimlerChrysler Services AG (Berlín, Německo); Deutsche Telekom AG (Bonn, Německo); Toll Collect GmbH (Berlín) (zástupci: J. Schütze a A. von Graevenitz, advokáti) a Spolková republika Německo (zástupci: původně C.-D. Quassowski a S. Flockermann, poté M. Lumma, zmocněnci, ve spolupráci s U. Karpensteinem a A. Rosenfeldem, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/792/ES ze dne 30. dubna 2003, kterým se spojení podniků prohlašuje za slučitelné se společným trhem a s Dohodou o EHP (věc COMP/M.2903 — Společný podnik DaimlerChrysler/Deutsche Telekom) (Úř. věst. L 300, s. 62)

      Výrok rozsudku

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Socratec — Satellite Navigation Consulting, Research & Technology GmbH ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů řízení Komise, Daimler AG, Daimler Financial Services AG, Deutsche Telekom AG a Toll Collect GmbH.

               3)

               Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV ponese vlastní náklady řízení.

               4)

               Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 251, 18.10.2003.


title: Věc C-419/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Městský soud v Praze — Česká republika) — Česká spořitelna, a.s. v. Gerald Feichter ( „Nařízení (ES) č. 44/2001 — Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech — Článek 5 bod 1 písm. a) a čl. 15 odst. 1 — Pojmy „smlouva nebo nároky ze smlouvy“ a  „smlouva uzavřená spotřebitelem“ — Vlastní směnka — Směnečné rukojemství — Ručení za závazky z úvěrové smlouvy“ )

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Městský soud v Praze — Česká republika) — Česká spořitelna, a.s. v. Gerald Feichter
   (Věc C-419/11) (1)

   (Nařízení (ES) č. 44/2001 - Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech - Článek 5 bod 1 písm. a) a čl. 15 odst. 1 - Pojmy „smlouva nebo nároky ze smlouvy“ a „smlouva uzavřená spotřebitelem“ - Vlastní směnka - Směnečné rukojemství - Ručení za závazky z úvěrové smlouvy)
   2013/C 141/08
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Městský soud v Praze

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Česká spořitelna, a.s.

      Žalovaný: Gerald Feichter

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Městský soud v Praze — Výklad čl. 5 bodu 1 písm. a) a čl. 15 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1, Zvl.vyd. 19/04, s. 42) — Pojmy „smlouva nebo nároky ze smlouvy“ a „smlouva uzavřená spotřebitelem“ — Soudní příslušnost pro rozhodnutí sporu týkajícího se povinnosti jednatele společnosti, který se stal směnečným rukojmím na základě směnky v neúplné podobě vydané touto společností ve prospěch banky k zajištění závazků vyplývajících z úvěrové smlouvy, zaplatit směnečnou sumu — Určení místa plnění závazku, jestliže směnka v původní podobě neobsahuje údaj o platebním místě

      Výrok

               1)

               Článek 15 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že fyzická osoba mající úzké profesionální nebo podnikatelské vazby na společnost, například ve formě jednatelství nebo většinového podílu na společnosti, nemůže být považována za spotřebitele ve smyslu tohoto ustanovení, pokud poskytuje směnečné rukojemství za vlastní směnku vystavenou k zajištění závazků této společnosti ze smlouvy o úvěru. Toto ustanovení se proto nepoužije pro určení soudu příslušného pro rozhodnutí o žalobě, kterou remitent vlastní směnky usazený v jednom členském státě uplatňuje nároky z této vlastní směnky, která má v den svého podpisu neúplnou podobu a později je doplněna remitentem, vůči směnečnému rukojmímu s bydlištěm v jiném členském státě.

               2)

               Článek 5 bod 1 písm. a) nařízení č. 44/2001 se použije pro určení soudu příslušného pro rozhodnutí o žalobě, kterou remitent vlastní směnky usazený v jednom členském státě uplatňuje nároky z této vlastní směnky, která má v den svého podpisu neúplnou podobu a později je doplněna remitentem, vůči směnečnému rukojmímu s bydlištěm v jiném členském státě.

      (1)  Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 3. března 2005 ve věci 32/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret): I/S Fini H proti Skatteministeriet (Šestá směrnice o DPH — Postavení osoby povinné k dani — Nárok na odpočet — Likvidace — Přímý a bezprostřední vztah — Plnění inherentní veškeré hospodářské činnosti)

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 3. března 2005
   ve věci 32/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret): I/S Fini H proti Skatteministeriet (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Postavení osoby povinné k dani - Nárok na odpočet - Likvidace - Přímý a bezprostřední vztah - Plnění inherentní veškeré hospodářské činnosti)
   (2005/C 115/03)
   Jednací jazyk: dánština
   Ve věci C-32/03, jejímž předmětem je žádost Højesteret (Dánsko) zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES směřující k získání ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi I/S Fini H a Skatteministeriet rozhodnutí o předběžné otázce, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas předseda senátu, A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský a U. Lõhmus (zpravodaj), soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, vydal dne 3. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 4 odst. 1 až 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, musí být vykládán v tom smyslu, že osoba, která přestala vykonávat obchodní činnost, ale pokračuje v placení nájmu a poplatků spojených s prostory sloužícími k této činnosti, neboť nájemní smlouva obsahuje ustanovení o nemožnosti výpovědi, je považována za osobou povinnou k dani ve smyslu tohoto článku, a může v důsledku toho odečítat DPH z částek takto uhrazených, pokud existuje přímý a bezprostřední vztah mezi provedenými platbami a obchodní činností a je prokázána neexistence podvodného úmyslu nebo zneužití.

      (1)  Úř. věst. C 83, 5.4.2003.


title: Věc T-499/15: Usnesení Tribunálu ze dne 28. března 2017 – LG Electronics v. EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zpětvzetí přihlášky k zápisu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/17

         Usnesení Tribunálu ze dne 28. března 2017 – LG Electronics v. EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE)
   (Věc T-499/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí přihlášky k zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2017/C 178/22)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: LG Electronics, Inc. (Soul, Korejská republika) (zástupce: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: A. Wulff a U. Hildebrandt, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. června 2015 (spojené věci R 1565/2014-2 a R 1939/2014-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Cyrus Wellness Consulting GmbH a LG Electronics, Inc.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2.

               LG Electronics, Inc., ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a Cyrus Wellness Consulting GmbH.

      (1)  Úř. věst. C 354, 26.10.2015.


title: Věc C-230/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 12. ledna 2006 – Militzer & Münch GmbH v. Ministero delle Finanze

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 12. ledna 2006 – Militzer & Münch GmbH v. Ministero delle Finanze
   (Věc C-230/06)
   (2006/C 190/15)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Corte suprema di cassazione (Itálie)
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Militzer & Münch GmbH

      Protinavrhovatel: Ministero delle Finanze
   Předběžné otázky

               1.

                           a)

                           Je třeba čl. 11a odst. 1 nařízení 87/1062/EHS (1) ve znění nařízení 93/2454/EHS (2) vykládat tak, že lze namítat lhůtu jedenácti měsíců stanovenou pro celní úřad odeslání, aby informoval o neuskutečněném vyřízení zboží v tranzitním režimu Společenství v případě, kdy se ukáže, že vyřízení ze strany celního úřadu určení bylo uskutečněno prostřednictvím falešných dokumentů, jejichž nepravost není snadno rozpoznatelná;

                           b)

                           je namístě pro účely výkladu výše uvedeného ustanovení použít zásady potvrzené v rozsudcích Soudního dvora ve věcech C-325/00 a C-222/01;

                           c)

                           a je přičítání veškerých důsledků nesrovnalosti při tranzitu ve Společenství celnímu odesílateli, v tomto případě, v rozporu se zásadou proporcionality?

               2.

               V případě popsaném v předcházejícím bodě použitelný čl. 11a odst. 2?

               3.

               Je třeba čl. 215 odst. 1 nařízení 92/2913/EHS (3) vykládat tak, že v případech, jako je případ popsaný v bodě 1, musí být příslušnost celního úřadu určena podle kritéria stanoveného ve druhé nebo třetí odrážce uvedeného odstavce?

      (1)  Úř. věst. L 107, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 253, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 302, s. 1.


title: Věc T-429/05: Žaloba podaná dne  7. prosince 2005  – Artegodan v. Komise

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/38

         Žaloba podaná dne 7. prosince 2005 – Artegodan v. Komise
   (Věc T-429/05)
   (2006/C 48/74)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Artegodan GmbH (Lüchow, Německo) (zástupce: U. Doepner, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               uložit žalované, aby zaplatila žalobkyni částku ve výši 1 430 821,36 euro včetně úroků s paušální sazbou 8 % za období od vydání rozsudku až do úplného zaplacení;

               —

               určit, že je žalovaná povinna uhradit žalobkyni veškeré škody, které jí vzniknou na základě nezbytných nákladů spojených s uvedením na trh za účelem opětovného dosažení postavení Tenuate retard na trhu, které měl tento léčivý přípravek před odnětím povolení;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se na Komisi domáhá náhrady škody na základě čl. 288 odst. 2 a článku 235 ES, jakož i určení, že žalovaná je povinna nahradit žalobkyni budoucí škodu, která jí vznikne z důvodu nákladů spojených s uvedením výrobku na trh.
   S ohledem na skutkový základ sporu je třeba zdůraznit, že žalobkyně je vlastníkem práv z registrace léčivého přípravku Tenuate retard, který obsahuje Amfepramone. Dne 9. března přijala žalobkyně, na základě článku 15a směrnice 75/319/EHS (1), rozhodnutí týkající se odnětí registrace humánního léčivého přípravku obsahujícího „amfepramone“ (K(2000)453). Příslušné německé orgány provedly uvedené rozhodnutí dne 11. dubna 2000. Rozsudkem ze dne 26. listopadu 2002 ve spojených věcech T-74/00, T-76/00, T-83/00 až T-85/00, T-132/00, T-137/00 a T-141/00 Soud prvního stupně rozhodnutí K(2000)453 zrušil. Kasační opravný prostředek podaný Komisí proti tomuto rozsudku byl zamítnut rozsudkem Soudního dvora Evropských společenství ve věci C-39/03 P.
   Žalobkyně z důvodů uvedených v její žalobě uplatňuje, že Komise tím, že vydala rozhodnutí K(2000)453, jednala protiprávně a porušila jím různá ustanovení určená k ochraně žalobce. Žalobkyně tvrdí, že její základní právo provozovat podnik, který založila (právo na podnikání a vlastnické právo), bylo porušeno. Krom toho se dovolává porušení článku 11 směrnice 65/65/EHS (2). Dále žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu proporcionality a základní zásady řádného výkonu správy.
   Žalobkyně tvrdí, že utrpěla újmu v návaznosti na dotčené rozhodnutí a jeho provedení. Podle žalobkyně výše uvedená porušení musí být žalovanou kompenzována.

      (1)  Druhá směrnice Rady 75/319/EHS ze dne 20. května 1975 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se hromadně vyráběných léčivých přípravků.

      (2)  Směrnice Rady 65/65/EHS ze dne 26. ledna 1965 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se léčivých přípravků.


title: Věc C-154/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. února 2011 — Nokia Oyj v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Medion AG

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/9

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. února 2011 — Nokia Oyj v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Medion AG
   (Věc C-154/10) (1)

   2011/C 173/18
   Jednací jazyk: finština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc T-143/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. února 2007 – Camurato Carfagno v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Hodnocení — Posudek o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2001/2002 — Žaloba na neplatnost — Námitka protiprávnosti — Zjevně nesprávné posouzení )

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/31

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. února 2007 – Camurato Carfagno v. Komise
   (Věc T-143/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Hodnocení - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2001/2002 - Žaloba na neplatnost - Námitka protiprávnosti - Zjevně nesprávné posouzení“)
   (2007/C 82/68)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Antonietta Camurato Carfagno (Brusel, Belgie) (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Joris a M. Velardo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žádost o zrušení rozhodnutí ze dne 9. dubna 2003 o konečném vyhotovení posudku o vývoji služebního postupu žalobkyně za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí ze dne 9. dubna 2003 o konečném vyhotovení posudku o vývoji služebního postupu žalobkyně za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002 se zrušuje.

               2)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 190, 24.7.2004.


title: Věc T-289/05 R: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  13. října 2005  – Milella a Campanella v. Komise

text:
               10.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/19

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. října 2005 – Milella a Campanella v. Komise
   (Věc T-289/05 R)
   (2005/C 315/36)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudu rozhodl o vyškrtnutí věci.


title: Věc T-645/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2011 Michael Heathem proti rozsudku vydanému dne 29. září 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-121/10, Heath v. ECB

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2011 Michael Heathem proti rozsudku vydanému dne 29. září 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-121/10, Heath v. ECB
   (Věc T-645/11 P)
   2012/C 65/28
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Michael Heath (Southampton, Spojené království) (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská centrální banka (ECB)

      Návrhová žádání

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 29. září 2011 ve věci F-121/10;

               —

               v důsledku toho vyhověl návrhovým žádáním předloženým navrhovatelem v prvním stupni a tudíž,

                           —

                           zrušil výplatní pásku z ledna 2010 a následujících měsíců v části, v níž uplatňují zvýšení důchodu o 0,6 %, tak aby bylo možné uplatnit zvýšení o 2,1 % vypočítané v souladu s platným GSA;

                           —

                           v případě potřeby zrušit rozhodnutí o zamítnutí žádostí o přezkum a stížností podaných navrhovatelem, tedy rozhodnutí ze dne 11. května 2010 a 9. září 2010;

                           —

                           uložit žalované v prvním stupni zaplatit rozdíl mezi zvýšením důchodu o 0,6 % přiznaným navrhovateli protiprávně od ledna 2010 a zvýšením důchodu o 2,1 %, na které měl nárok, tedy zvýšení platu o 1,5 % měsíčně za období od ledna 2010. Tyto částky musejí být navýšeny o úrok od data jejich příslušné doby splatnosti až do jejich skutečného zaplacení, stanovený na základě sazby určené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace a použitelné pro dotčené období, zvýšené o dva procentní body;

               —

               uložit žalované v prvním stupni zaplatit 5 000 eur jako náhradu majetkové škody způsobené navrhovateli v důsledku ztráty jeho kupní síly;

               —

               uložit žalované v prvním stupni zaplatit 5 000 eur, stanovených ex aequo et bono, jako náhradu jeho nemajetkové újmy;

               —

               uložit žalované v prvním stupni náhradu veškerých nákladů řízení;

               —

               uložit žalované v prvním stupni náhradu veškerých nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel pět důvodů kasačního opravného prostředku:

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení, porušení smyslu pojmu aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení a porušení zásady právní jistoty.

               2)

               Druhý a třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení pojmu přezkumu zjevně nesprávného posouzení, zkreslení spisu a porušení povinnosti uvést odůvodnění, čl. 17 odst. 7 přílohy III pracovního řádu a pravidel týkajících se důkazního břemene při přezkumu legality stanoviska pojistného matematika a legality jeho obsahu Soudem pro veřejnou službu.

               3)

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející ze zkreslení spisu a porušení povinnosti uvést odůvodnění a práva na obhajobu, jelikož Soud pro veřejnou službu neprovedl žádným způsobem přezkum souladu zásahu pojistného matematika pracujícího v ECB do 31. října 2009, přesahujícího do období po 1. listopadu 2009, s právem.

               4)

               Pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení článku 48 pracovního řádu, jakož i porušení svobody sdružování a základního práva na kolektivní vyjednávání, tak jak jsou zakotveny zejména článkem 11 Evropské úmluvy o lidských právech a základních svobodách (EÚLP) a článkem 28 Listiny základních práv Evropské unie, jelikož Soud pro veřejnou službu měl za to, že „žalobce nemůže ECB vyčítat, že úpravu důchodů pro rok 2010 nekonzultovala s výborem zaměstnanců“.


title: Spojené věci T-463/13 a T-464/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. listopadu 2015 – Comunidad Autónoma de Galicia a Retegal v. Komise „Státní podpory — Digitální televizní vysílání — Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech ve Španělsku — Rozhodnutí prohlašující podpory za částečně slučitelné a částečně neslučitelné s vnitřním trhem — Pojem ‚podnik‘ — Hospodářská činnost — Zvýhodnění — Služba obecného hospodářského zájmu — Selektivní povaha — Článek 107 odst. 3 písm. c) SFEU — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. listopadu 2015 – Comunidad Autónoma de Galicia a Retegal v. Komise
   (Spojené věci T-463/13 a T-464/13) (1)

   („Státní podpory - Digitální televizní vysílání - Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech ve Španělsku - Rozhodnutí prohlašující podpory za částečně slučitelné a částečně neslučitelné s vnitřním trhem - Pojem ‚podnik‘ - Hospodářská činnost - Zvýhodnění - Služba obecného hospodářského zájmu - Selektivní povaha - Článek 107 odst. 3 písm. c) SFEU - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 027/43)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Comunidad Autónoma de Galicia (Španělsko) (zástupci: M. Lorenzo Outón a P. Egerique Mosquera, advokáti) (věc T-463/13) a Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal) (Santiago de Compostella, Španělsko) (zástupci: F. García Martínez a B. Pérez Conde, advokáti) (věc T-464/13)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, B. Stromsky a P. Němečková, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: SES Astra (Betzdorf, Lucembursko) (zástupci: F. González Díaz a F. Salerno, advokáti, ve věci T-463/13 též V. Romero Algarra, advokátka)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2014/489/EU ze dne 19. června 2013 o státní podpoře SA.28599 [C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)] poskytnuté Španělským královstvím na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech (kromě oblasti Kastilie-La Mancha) (Úř. věst. L 217, s. 52)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Comunidad Autónoma de Galicia (Španělsko) a Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, SA (Retegal), ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí a společností SES Astra.

      (1)  Úř. věst. C 304, 19.10.2013.


               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/1

         2009/C 113/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 102, 1.5.2009

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 90, 18.4.2009

      Úř. věst. C 82, 4.4.2009

      Úř. věst. C 69, 21.3.2009

      Úř. věst. C 55, 7.3.2009

      Úř. věst. C 44, 21.2.2009

      Úř. věst. C 32, 7.2.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-105/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 4. března 2013 — P.J. Vonk Noordegraaf v. Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 4. března 2013 — P.J. Vonk Noordegraaf v. Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Věc C-105/13)
   2013/C 147/20
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: P.J. Vonk Noordegraaf

      Žalovaný: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Předběžná otázka

   Použije se nařízení (ES) č. 73/2009 (1), zejména jeho články 34, 36 a 137 správně, pokud se zemědělci, který na základě výroby nezávislé na půdě nabyl platební nároky, které se připočetly k ploše nacházející se v jeho vlastnictví, nevyplatí rozhodující část těchto platebních nároků jen z toho důvodu, že plocha zjištěná za účelem platby, na kterou lze poskytnout podporu, se následkem změny měřící metody jeví menší, přestože zemědělec v dobré víře deklaroval nezměněnou plochu hektarů v jeho vlastnictví, na kterou lze poskytnout podporu, v souladu s měřící metodou používanou členským státem při aktivaci platebních nároků podle článku 34 tohoto nařízení, kterou ale později Komise odmítla?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (Úř. věst. L 30, s. 16).


title: Věc T-89/05: Žaloba podaná dne 21. února 2005 GAEC SALAT proti Komisi Evropských společenství

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/40

         Žaloba podaná dne 21. února 2005 GAEC SALAT proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-89/05)
   (2005/C 106/79)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 21. února 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství společností GAEC SALAT, se sídlem v Cussac (Francie), zastoupenou Françoisem Delpeuchem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1)

               určil, že odmítnutí Evropské Komise rozhodnout o stížnosti podané GAEC SALAT dne 15. října 2004 a zapsané dne 26. října 2004 pod číslem 0411325 je nezákonné,

               2)

               z toho vyvodil veškeré právní následky.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V dané věci žalobkyně podala stížnost ke Komisi, jejímž předmětem byla změna specifikace označení původu „SALERS“ nařízením Komise (ES) č. 828/2003 ze dne 14. května 2003, kterým se mění specifikace 16 názvů uvedených v příloze nařízení (ES) č. 1107/96 o zápisu zeměpisných označení a označení původu podle postupu stanoveného v článku 17 nařízení Rady (EHS) č. 2081/92. Toto označení původu jako takové již bylo zapsáno na základě nařízení (ES) č. 1107/96.
   Podle žalobkyně je tato změna specifikace porušením obecných právních zásad, konkrétně zásad rovného zacházení a nediskriminace ve vztahu k označení původu sýru Salers a sýru Laguiole.


title: Věc C-606/15: Žaloba podaná dne 17. listopadu 2015 – Evropská komise v. Česká republika

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/22

         Žaloba podaná dne 17. listopadu 2015 – Evropská komise v. Česká republika
   (Věc C-606/15)
   (2016/C 027/26)
   Jednací jazyk: čeština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: Z. Malůšková, J. Hottiaux, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Česká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               určil, že Česká republika tím, že

                           —

                           svěřila inspekčnímu orgánu úlohu dozoru nad železničním systémem, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 19 odst. 1 směrnice 2004/49/ES;

                           —

                           nezajistila, aby inspekční orgán zahájil vyšetřování nejpozději do jednoho týdne od obdržení hlášení o nehodě nebo mimořádné události, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 21 odst. 3 směrnice 2004/49/ES;

                           —

                           nezajistila, aby byla závěrečná zpráva o vyšetřování zaslána příslušným stranám uvedeným v čl. 22 odst. 3 směrnice 2004/49/ES, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 23 odst. 2 směrnice 2004/49/ES;

                           —

                           nezajistila, aby inspekční orgán určil bezpečnostní doporučení bezpečnostnímu orgánu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 25 odst. 2 první věty směrnice 2004/49/ES;

                           —

                           nestanovila povinnost bezpečnostního orgánu přijmout opatření k tomu, aby zajistil, že bezpečnostní doporučení budou řádně vzata v úvahu a realizována, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 25 odst. 2 druhé věty směrnice 2004/49/ES;

                           —

                           nestanovila povinnost bezpečnostního orgánu podávat alespoň jednou ročně zprávu o opatřeních, která byla nebo budou přijata v návaznosti na bezpečnostní doporučení, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 25 odst. 3 směrnice 2004/49/ES.

               —

               uložil České republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně následující argumenty:
   Česká republika do dne 30. červnu 2015, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku, nesdělila žádnou změnu vnitrostátních právních předpisů, která by zajistila jejich soulad s čl. 19 odst. 1, čl. 21 odst. 3, čl. 23 odst. 2 a čl. 25 odst. 2 a 3 směrnice 2004/49/ES (1).

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (Směrnice o bezpečnosti železnic), Úř. věst. L 164, s. 44; Zvl. vyd. 07/08, s. 227.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. července 2005 ve věci C-449/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/51/ES — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/21

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 21. července 2005
   ve věci C-449/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/51/ES - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 217/41)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-449/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 27. října 2004, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: C. O'Reilly a A.-M. Rouchaud-Joët) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnec: S. Schreiner), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení A. Borg Barthet, předseda, J.-P. Puissochet a A. Ó Caoimh (zpravodaj), soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 21. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2001/51/ES ze dne 28. června 2001, kterou se doplňuje článek 26 úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985, nesplnilo povinnosti, které pro něho vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 314, 18.12.2004.


               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/1

         Složení slibu nových členů Soudního dvora
   (2006/C 326/01)
   Jmenováni soudci Soudního dvora Evropských společenství rozhodnutím zástupců vlád členských států Evropských společenství ze dnů 6. dubna 2006 (1) a 6. července 2006 (2), na období od 7. října 2006 do 6. října 2012, p. Bonichot, pí Lindh a p. von Danwitz složili dne 6. října 2006 slib před Soudním dvorem.
   Jmenováni generálními advokáty Soudního dvora Evropských společenství rozhodnutím zástupců vlád členských států Evropských společenství ze dne 6. dubna 2006 (1), na období od 7. října 2006 do 6. října 2012, p. Bot, p. Mazák a pí Trstenjak složili dne 6. října 2006 slib před Soudním dvorem.

      (1)  Úř. věst. L 104, 13. 4. 2006, s. 39.

      (2)  Úř. věst. L 215, 5. 8. 2006, s. 30.


title: Věc C-80/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Baranya Megyei Bíróság (Maďarsko) dne 22. února 2011 — Mahagében Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               18.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Baranya Megyei Bíróság (Maďarsko) dne 22. února 2011 — Mahagében Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Věc C-80/11)
   2011/C 179/10
   Jednací jazyk: maďařština

      Předkládající soud

   Magyar Köztársaság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Mahagében Kft.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba směrnici 2006/112 (1) vykládat v tom smyslu, že osoba povinná k DPH, která splňuje věcné podmínky pro odpočet této daně v souladu s ustanoveními směrnice, může být zbavena svého nároku na odpočet daně prostřednictvím vnitrostátního pravidla nebo praxe, která zakazuje odpočet DPH odvedené při pořízení zboží v případě, že faktura je jediným hodnověrným dokladem, který prokazuje dodání zboží, a osoba povinná k dani nemá k dispozici doklad vydaný vystavitelem faktury, který prokazuje, že vystavitel měl k dispozici zboží, že je mohl dodat a že splnil své povinnosti v oblasti přiznání k dani? Může členský stát na základě článku 273 této směrnice ke správnému výběru daně a k předcházení daňovým únikům vyžadovat, aby měl příjemce faktury k dispozici jiný doklad, který dosvědčí, že vystavitel faktury měl k dispozici zboží a že toto zboží bylo dodáno nebo dopraveno příjemci faktury?

               2)

               Je pojem řádné péče zmíněný v čl. 44 odst. 5 maďarského zákona o DPH, ohledně něhož daňový orgán a judikatura ukládají, že se příjemce faktury musí ujistit, že vystavitel faktury je osobou povinnou k této dani, že zanesl zboží do účetnictví, že má k dispozici faktury o jeho pořízení a že splnil své povinnosti v oblasti přiznání a výběru DPH, v souladu se zásadami neutrality a proporcionality, uváděnými opakovaně Soudním dvorem ve spojení s používáním směrnice?

               3)

               Je třeba článek 167 a čl. 178 písm. a) směrnice 2006/112 o společném systému daně z přidané hodnoty vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu pravidlu nebo praxi, která podmiňuje uplatnění nároku na odpočet daně požadavkem, aby osoba povinná k dani, která je příjemcem faktury, prokázala, že společnost, která je vystavitelem faktury, dodržuje právní úpravu?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1)


title: Věc C-347/06: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Itálie) – ASM Brescia SpA v. Comune di Rodengo Saiano (Články 43 ES, 49 ES a 86 ES — Koncese na provozování veřejné služby distribuce plynu — Směrnice 2003/55 — Předčasné ukončení ke konci přechodného období — Zásady ochrany legitimního očekávání a právní jistoty)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Itálie) – ASM Brescia SpA v. Comune di Rodengo Saiano
   (Věc C-347/06) (1)

   (Články 43 ES, 49 ES a 86 ES - Koncese na provozování veřejné služby distribuce plynu - Směrnice 2003/55 - Předčasné ukončení ke konci přechodného období - Zásady ochrany legitimního očekávání a právní jistoty)
   (2008/C 223/09)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: ASM Brescia SpA

      Žalovaná: Comune di Rodengo Saiano

      Za přítomnosti: Anigas – Associazione Nazionale Industriali del Gas
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Výklad čl. 43, 49 a 86 odst. 1, ES a čl. 23 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (Úř. věst. L 176, s. 57; Zvl. vyd. 12/02, s. 230) – Automatické prodloužení koncesí na provozování veřejné služby distribuce plynu na …
   Výrok

               1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES nebrání tomu, aby taková právní úprava členského státu, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, stanovila dle jí vymezených podmínek prodloužení přechodného období, po jehož uplynutí dojde k předčasnému ukončení takové koncese na distribuci zemního plynu, jako je koncese dotčená v původním řízení. Za těchto podmínek je rovněž třeba mít za to, že takové právní úpravě nebrání ani článek 10 ES a zásada proporcionality.

               2)

               Články 43 ES, 49 ES a čl. 86 odst. 1 ES nebrání tomu, aby taková právní úprava členského státu, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, stanovila dle jí vymezených podmínek prodloužení přechodného období, po jehož uplynutí dojde k předčasnému ukončení takové koncese na distribuci zemního plynu, jako je koncese dotčená v původním řízení, za předpokladu, že takové prodloužení může být považováno za nezbytné za účelem umožnit smluvním stranám rozvázat jejich smluvní vztahy za podmínek přijatelných jak z hlediska požadavků veřejné služby, tak i z ekonomického hlediska.

      (1)  Úř. věst. C 281, 18.11.2006.


title: Věc T-539/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. listopadu 2015 – North Drilling v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Nesprávné posouzení — Úprava časových účinků zrušení“

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. listopadu 2015 – North Drilling v. Rada
   (Věc T-539/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Nesprávné posouzení - Úprava časových účinků zrušení“)
   (2016/C 016/43)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: North Drilling Co. (Teherán, Írán) (zástupci: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea a J. Iriarte Ángel, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. de Elera-San Miguel Hurtado a M. Bishop, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2014/222/SZBP ze dne 16. dubna 2014, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 119, s. 65), jakož i prováděcího nařízení Rady (EU) č. 397/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 119, s. 1), a to v rozsahu, v němž se uvedené akty týkají žalobkyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 rozhodnutí Rady 2014/222/SZBP ze dne 16. dubna 2014, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, a článek 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 397/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, se v rozsahu, v němž se týkají společnosti North Drilling Co, zrušují.

               2)

               Účinky článku 1 rozhodnutí 2014/222 a článku 1 prováděcího nařízení č. 397/2014 jsou ve vztahu ke společnosti North Drilling zachovány až do doby uplynutí lhůty pro podání opravného prostředku uvedené v článku 56 prvním pododstavci statutu Soudního dvora anebo, pokud bude opravný prostředek v této lhůtě podán, až do jeho zamítnutí.

               3)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc T-324/13: Žaloba podaná dne 17. června 2013 — Endoceutics v. OHIM — Merck (FEMIVIA)

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/32

         Žaloba podaná dne 17. června 2013 — Endoceutics v. OHIM — Merck (FEMIVIA)
   (Věc T-324/13)
   2013/C 252/53
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Endoceutics, Inc. (Quebec, Kanada) (zástupce: M. Wahlin, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Merck KGaA (Darmstadt, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. dubna 2013 ve věci R 1021/2012-4;

               —

               zamítl námitku další účastnice řízení a povolil zápis ochranné známky Společenství, která je předmětem přihlášky, konkrétně přihlášky ochranné známky FEMIVIA č. 9 386 343;

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu nákladů odvolacího řízení a řízení před OHIM, které vynaložila žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „FEMIVIA“ pro výrobky zařazené do třídy 5 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 386 343

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství „FEMIBION“ pro výrobky zařazené do třídy 5 a mezinárodní zápis černobílé obrazové ochranné známky „femibion“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29 a 30 s účinkem v Evropské unii

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a odmítnutí přihlášky ochranné známky Společenství v plném rozsahu

      Žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-308/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko) dne 30. května 2016 – Kozuba Premium Selection sp. z o.o. z siedzibą w Warszawie v. Dyrektorowi Izby Skarbowej w Warszawie

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/32

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko) dne 30. května 2016 – Kozuba Premium Selection sp. z o.o. z siedzibą w Warszawie v. Dyrektorowi Izby Skarbowej w Warszawie
   (Věc C-308/16)
   (2016/C 335/43)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatelka: Kozuba Premium Selection sp. z o.o. se sídlem ve Varšavě

      Odpůrce: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 135 odst. 1 písm. j) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) vykládán tak, že brání vnitrostátní právní úpravě [čl. 43 odst. 1 bod 10 zákona ze dne 11. března 2004 o dani ze zboží a služeb (ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług) (Dz. U. č. 54, částka 535, v platném znění; dále jen „zákon o DPH“)], podle které je od DPH osvobozeno dodání budov, inženýrských staveb nebo jejich částí, s výjimkou případů, kdy:

               a)

               se dodání uskuteční v rámci prvního obydlení nebo před ním,

               b)

               mezi prvním obydlením a dodáním budovy, inženýrské stavby nebo jejich částí uplynula méně než 2 léta v tom rozsahu, ve kterém čl. 2 bod 14 zákona o DPH definuje, že prvním obydlením je dání budov, inženýrských staveb nebo jejich částí do užívání při výkonu činnosti podléhající zdanění prvnímu nabyvateli nebo uživateli budov, inženýrských staveb nebo jejich částí po jejich:

                           a)

                           výstavbě, nebo

                           b)

                           přestavbě, pokud náklady na přestavbu ve smyslu předpisů o dani z příjmů představovaly alespoň 30 % počáteční hodnoty?

      (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1


title: Věc C-14/15: Žaloba podaná dne 14. ledna 2015 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie

text:
               23.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/7

         Žaloba podaná dne 14. ledna 2015 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Věc C-14/15)
   (2015/C 096/09)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: F. Drexler, A. Caiola, M. Pencheva, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí Rady 2014/731/EU ze dne 9. října 2014 o zahájení automatizované výměny údajů o registraci vozidel na Maltě (1), rozhodnutí Rady 2014/743/EU ze dne 21. října 2014 o zahájení automatizované výměny údajů o registraci vozidel na Kypru (2) a rozhodnutí Rady 2014/744/EU ze dne 21. října 2014 o zahájení automatizované výměny údajů o registraci vozidel v Estonsku (3);

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Parlament uplatňuje na podporu své žaloby na neplatnost dva žalobní důvody, jež vychází z porušení Smluv a z porušení podstatných náležitostí.
   Zaprvé má Parlament za to, že Rada při přijetí napadených rozhodnutí nepoužila náležitý právní základ.
   Zadruhé Parlament Radě vytýká, že použila rozhodovací postup, který není z právního hlediska správný.

      (1)  Úř. věst. L 302, s. 56.

      (2)  Úř. věst. L 308, s. 100.

      (3)  Úř. věst. L 308, s. 102.


title: Věc T-15/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. března 2010 — Euro-Information v. OHIM (EURO AUTOMATIC CASH) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství EURO AUTOMATIC CASH — Absolutní důvody pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/43

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. března 2010 — Euro-Information v. OHIM (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Věc T-15/09) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství EURO AUTOMATIC CASH - Absolutní důvody pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 113/69
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) (Štrasburk, Francie) (zástupce: A. Grolée, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. listopadu 2008 (věc R 70/2006-4) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení EURO AUTOMATIC CASH jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 18. listopadu 2008 (věc R 70/2006-4) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese čtyři pětiny nákladů vynaložených účastníky řízení před Tribunálem.

               3)

               Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) ponese pětinu nákladů vynaložených účastníky řízení před Tribunálem.

               4)

               OHIM nahradí nezbytné náklady vynaložené žalobkyní v řízení před odvolacím senátem OHIM.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc C-552/09 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. března 2011 — Ferrero SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Obrazová ochranná známka Společenství TiMi KiNDERJOGHURT — Starší slovní ochranná známka KINDER — Řízení o prohlášení neplatnosti — Článek 52 odst. 1 písm. a) — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 — Posouzení podobnosti označení — Skupina ochranných známek“ )

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/8

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. března 2011 — Ferrero SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck
   (Věc C-552/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Obrazová ochranná známka Společenství TiMi KiNDERJOGHURT - Starší slovní ochranná známka KINDER - Řízení o prohlášení neplatnosti - Článek 52 odst. 1 písm. a) - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 - Posouzení podobnosti označení - Skupina ochranných známek)
   2011/C 152/13
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ferrero SpA (zástupce: C. Gielen, advocaat)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 14. října 2009, Ferrero SpA v. OHIM — Tirol Milch (T-140/08), kterým Soud zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) R 682/2007-2 ze dne 30. ledna 2008, kterým bylo zrušeno rozhodnutí zrušovacího oddělení, jímž byla v rámci návrhu na prohlášení neplatnosti podaného žalobkyní prohlášena za neplatnou slovní ochranná známka „TiMi KINDERJOGHURT“ pro výrobky zařazené do třídy 29

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Ferrero SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.03.2010.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. listopadu 2004 ve věci T-396/02, August Storck KG proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Trojrozměrná ochranná známka — Tvar bonbónu — Absolutní důvody pro zamítnutí — Čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Rozlišovací způsobilost získaná užíváním — Čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/22

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 10. listopadu 2004
   ve věci T-396/02, August Storck KG proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Trojrozměrná ochranná známka - Tvar bonbónu - Absolutní důvody pro zamítnutí - Čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Rozlišovací způsobilost získaná užíváním - Čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94)
   (2005/C 19/47)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-396/02, August Storck KG, se sídlem v Berlíně (Německo), zastoupená H. Wrage-Molkenthinem, T. Reherem, A. Heisem a I. Rohrem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: B. Müller a G. Schneider), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. října 2002 (věc R 187/2001-4), kterým se zamítá zápis trojrozměrné ochranné známky tvořené tvarem bonbónu světle hnědé barvy, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, V. Tiili a M. Vilaras, soudci; vedoucí soudní kanceláře: B. Pastor, náměstkyně vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 10. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 8.3.2003.


title: Věc C-19/07: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. ledna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Paul Chevassus-Marche v. Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minérales d'Evian SA (SAEME) (Sbližování právních předpisů — Směrnice 86/653/EHS — Nezávislí obchodní zástupci — Nárok na provizi zástupce, kterému je svěřena určitá územní oblast — Obchody uzavřené bez účasti zmocnitele)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. ledna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Paul Chevassus-Marche v. Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minérales d'Evian SA (SAEME)
   (Věc C-19/07) (1)

   (Sbližování právních předpisů - Směrnice 86/653/EHS - Nezávislí obchodní zástupci - Nárok na provizi zástupce, kterému je svěřena určitá územní oblast - Obchody uzavřené bez účasti zmocnitele)
   (2008/C 64/16)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Cour de cassation
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Paul Chevassus-Marche

      Žalované: Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minérales d'Evian SA (SAEME)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Soudní dvůr de cassation – Výklad čl. 7 odst. 2 směrnice Rady 86/653/EHS ze dne 18. prosince 2007 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců (Úř. věst. L 382, s. 17; Zvl. vyd. 06/01, s. 177) – Ukončení smlouvy o obchodním zastoupení – Provize, jež náleží obchodnímu zástupci, kterému je svěřena určitá územní oblast nebo skupina určitých zákazníků – Existence nároku na tuto provizi bez přímé nebo nepřímé kontroly zmocnitele nad obchody mezi třetí osobou a zákazníkem patřícím do územní oblasti svěřené obchodnímu zástupci
   Výrok
   První odrážka čl. 7 odst. 2 směrnice Rady 86/653/EHS ze dne 18. prosince 1986 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců musí být vykládána v tom smyslu, že obchodní zástupce, kterému je svěřena určitá územní oblast, nemá nárok na provizi z obchodů, které uzavřeli zákazníci patřící do této oblasti s třetí osobou, pokud se na nich přímo nebo nepřímo neúčastnil zmocnitel.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


title: Věc C-526/03: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne  14. listopadu 2005  – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/29

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. listopadu 2005 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-526/03) (1)

   (2006/C 143/55)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004.


title: Věc C-538/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Olot (Španělsko) dne 15. října 2015 – Francesc de Bolós Pi v. Urbaser, S.A.

text:
               21.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 429/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Olot (Španělsko) dne 15. října 2015 – Francesc de Bolós Pi v. Urbaser, S.A.
   (Věc C-538/15)
   (2015/C 429/16)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia de Olot

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Francesc de Bolós Pi

      Žalovaná: Urbaser, S.A.

      Předběžné otázky

               1)

               Je taková právní úprava, jako je královské nařízení č. 1373/2003 ze dne 7. listopadu 2003, kterým se stanoví sazebník odměn právních zástupců vystupujících před soudem, jež podřizuje jejich odměnu minimální sazbě, která může být zvýšena či snížena jen o 12 %, slučitelná s článkem 101 SFEU ve spojení s článkem 10 SFEU a s čl. 4 odst. 3 SEU, pokud se orgány členského státu, včetně soudů, nemohou za výjimečných okolností skutečně odchýlit od minimálních sazeb?

               2)

               Může být za účelem odchýlení se od minimálních odměn stanovených ve sporném sazebníku významný nepoměr mezi prací skutečně odvedenou právním zástupcem vystupujícím před soudem a výši odměny, kterou může podle sazebníku obdržet, považován za výjimečnou okolnost?

               3)

               Je královské nařízení č. 1373/2003 v souladu s článkem 56 SFEU?

               4)

               Splňuje toto královské nařízení podmínky týkající se nezbytnosti a přiměřenosti stanovené v čl. 15 odst. 3 směrnice 2006/123/ES (1)?

               5)

               Zahrnuje článek 6 Evropské úmluvy o lidských právech a základních svobodách právo skutečně napadnout odměny právního zástupce vystupujícího před soudem, pokud jsou nepřiměřeně vysoké a neodpovídají skutečně odvedené práci?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/13/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (Úř. věst. L 376, s. 36).


title: Věc C-357/14 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. října2015 – Electrabel SA a Dunamenti Erőmű Zrt. v. Komise „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Podpory poskytnuté maďarskými orgány některým výrobcům elektřiny — Dohody o nákupu elektřiny uzavřené mezi veřejným podnikem a některými výrobci elektřiny — Rozhodnutí, kterým se tyto podpory prohlašují za neslučitelné se společným trhem a nařizuje se jejich navrácení — Pojem ‚účastník řízení‘, který může podat kasační opravný prostředek k Soudnímu dvoru — Přistoupení Maďarska k Evropské unii — Okamžik rozhodný pro posouzení existence podpory — Pojem ‚státní podpora‘ — Výhoda — Kritérium soukromého investora — Způsob určení výše uvedených podpor“

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. října2015 – Electrabel SA a Dunamenti Erőmű Zrt. v. Komise
   (Věc C-357/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Podpory poskytnuté maďarskými orgány některým výrobcům elektřiny - Dohody o nákupu elektřiny uzavřené mezi veřejným podnikem a některými výrobci elektřiny - Rozhodnutí, kterým se tyto podpory prohlašují za neslučitelné se společným trhem a nařizuje se jejich navrácení - Pojem ‚účastník řízení‘, který může podat kasační opravný prostředek k Soudnímu dvoru - Přistoupení Maďarska k Evropské unii - Okamžik rozhodný pro posouzení existence podpory - Pojem ‚státní podpora‘ - Výhoda - Kritérium soukromého investora - Způsob určení výše uvedených podpor“)
   (2015/C 381/10)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Electrabel SA a Dunamenti Erőmű Zrt. (zástupci: J. Philippe, F.-H. Boret a A.-C. Guyon, avocats, P. Turner, QC)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnost Dunamenti Erőmű Zrt. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Electrabel SA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 329, 22.9.2014.