title: Věc C-642/15 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. prosince 2016 – Toni Klement v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Bullerjan GmbH „Kasační opravný prostředek — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Ochranná známka Evropské unie — Trojrozměrná ochranná známka ve tvaru trouby — Článek 51 odst. 1 písm. a) — Návrh na zrušení ochranné známky Evropské unie — Článek 15 odst. 1 druhý pododstavec písm. a) — Skutečné užívání ochranné známky — Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti“

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/13

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. prosince 2016 – Toni Klement v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Bullerjan GmbH
   (Věc C-642/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Ochranná známka Evropské unie - Trojrozměrná ochranná známka ve tvaru trouby - Článek 51 odst. 1 písm. a) - Návrh na zrušení ochranné známky Evropské unie - Článek 15 odst. 1 druhý pododstavec písm. a) - Skutečné užívání ochranné známky - Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti“)
   (2017/C 030/13)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Toni Klement (zástupce: J. Weiser, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec), Bullerjan GmbH

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 24. září 2015, Klement v. OHIM – Bullerjan (Tvar trouby) (T-211/14, nezveřejněný, EU:T:2015:688), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 68, 22.2.2016.


title: Věc T-516/15: Žaloba podaná dne 7. září 2015 – Gruppe Nymphenburg Consult v. OHIM (Limbic® Types)

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/48

         Žaloba podaná dne 7. září 2015 – Gruppe Nymphenburg Consult v. OHIM (Limbic® Types)
   (Věc T-516/15)
   (2015/C 354/59)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gruppe Nymphenburg Consult AG (Mnichov, Německo) (zástupci: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „Limbic® Types“ – Přihláška č. 12 316 469

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. června 2015 ve věci R 1974/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí týkající se přihlášky ochranné známky č. 012 316 469 Limbic® Types;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení článku 63, čl. 75 první věty a článku 76 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-291/05: Žaloba podaná dne 25. července 2005 Mohammadem Rezou Fardoomem a Michaelem Ashbrookem proti Komisi Evropských společenství

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/37

         Žaloba podaná dne 25. července 2005 Mohammadem Rezou Fardoomem a Michaelem Ashbrookem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-291/05)
   (2005/C 229/77)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 25. července 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Mohammadem Rezou Fardoomem, s bydlištěm v Roodt-sur-Syre (Lucembursko) a Michaelem Ashbrookem, s bydlištěm v Strassen (Lucembursko), zastoupenými Gillesem Bounéouem a Frédéricem Frabettim, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobci navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí vedoucího oddělení ADialogue social@, přijatá dne 4. listopadu 2004, kterými se žalobcům odmítají cestovní příkazy k účasti na schůzi konané dne 13. září 2004 s komisařem, o které bylo požádáno dne 9. září 2004,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci byli povoláni jako zástupci odborové organizace na schůzi s komisařem, která se konala dne 13. září 2004. Za účelem účasti na této schůzi podali žalobci předem žádost o vydání cestovního příkazu. Tato žádost byla posouzena služebně nadřízenou osobou až o čtyřicet jedna dní později. Příkazce vycházeje z těchto okolností zamítl žádost o cestovní příkazy.
   Žalobci navrhují zrušení posledně uvedeného rozhodnutí. Na podporu své žaloby uplatňují porušení článku 24a služebního řádu, svobody sdružování v odborových organizacích, zásady rovného zacházení, zásady zákazu diskriminace, jakož i zákazu svévolného postupu. V tomto ohledu žalobci tvrdí, že podali své žádosti ve stanovené lhůtě a že neodpovídají za skutečnost, že byly tyto žádosti posouzeny opožděně. Žalobci rovněž uplatňují, že žádosti o služební cesty se netýkaly náhrady cestovních výdajů a tudíž rozpočet orgánu nebude a posteriori dotčen.
   Žalobci se také dovolávají porušení zásady uvést odůvodnění, jakož i zásady Komise postupovat s řádnou péčí.


title: Věc T-245/05: Žaloba podaná dne 4. července 2005 The Black Decker & Corporation proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/46

         Žaloba podaná dne 4. července 2005 The Black Decker & Corporation proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-245/05)
   (2005/C 217/101)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 4. července 2005 žaloba směřující proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu podaná The Black & Decker Corporation, se sídlem v Townson, Maryland (USA), zastoupenou P. Harrisem, advokátem.
   Atlas Copco Aktiebolag, se sídlem ve Stockholmu (Švédsko) byla rovněž účastníkem řízení před prvním odvolacím senátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. dubna 2005 (Věc R 723/2004-1);

               —

               prohlásil námitkové řízení B499 004 za nepřípustné;

               —

               uložil náhradu nákladů řízení žalobkyně v projednávaném řízení a v odvolacím řízení OHIM.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Žalobkyně

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               Barevná obrazová ochranná známka černé a žluté barvy, ve formě nástroje pro výrobky ve třídě 7 (ručně ovládané přenosné elektrické nástroje atd.)

               Majitel ochranné známky nebo označení, namítaných v námitkovém řízení:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Nezapsané ochranné známky a označení používané v oblasti obchodu ve všech členských státech pro nástroje.

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí námitky jako nepřípustné

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zrušení napadeného rozhodnutí a vrácení věci námitkovému oddělení k dalšímu řízení

               Dovolávané žalobní důvody:

               Žalobkyně tvrdí, že námitka musí být prohlášena za nepřípustnou, jelikož v rozporu s pravidlem 18 odst. 1 nařízení č. 2868/95 (1) neurčila dostatečně jasně starší ochranné známky a označení, na základě kterých se námitka podává.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství, Úř. věst. L 303, 15.12.1995, s. 1.


title: Věc C-406/07: Žaloba podaná dne 4. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/34

         Žaloba podaná dne 4. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-406/07)
   (2007/C 269/58)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: D. Triandafillou)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika nesplnila:

                           a)

                           povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 56 ES a 43 ES a z článků 40 a 31 Dohody o EHP, jelikož uplatňuje na dividendy plynoucí ze zahraničí méně výhodný daňový režim, než je režim uplatňovaný na dividendy, které mají vnitrostátní původ;

                           b)

                           povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 43 ES a z článku 31 Dohody o EHP tím, že zachovává v platnosti ustanovení zákona o dani z příjmů (zákon 2238/94 ve znění naposledy pozměněném zákonem 3296/2004), na základě kterého podléhají zahraniční osobní společnosti v Řecku vyššímu daňovému zatížení než řecké společnosti;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise se domnívá, že členské státy nemohou uplatnit na dividendy, které plynou ze zahraničí, vyšší daň, než je daň uplatňovaná na dividendy, které mají vnitrostátní původ.
   Osvobození od daně stanovené řeckými daňovými předpisy, které směřuje k zamezení dvojímu zdanění zisků společností rozdělovaných společníkům, se uplatňuje pouze na dividendy, které mají vnitrostátní původ.
   Účinkem řeckých daňových předpisů je tudíž odrazení osob povinných k dani v Řecku od investování svého kapitálu do společností usazených v jiném členském státě.
   Ustanovení řeckých právních předpisů mají mimoto omezující účinek vůči společnostem usazeným v jiných členských státech, neboť tyto právní předpisy brání těmto společnostem získávat kapitálové prostředky v Řecku.
   Jelikož se na kapitálové příjmy, které neplynou z Řecka, uplatňuje méně výhodný daňový režim, než je režim, který se uplatňuje na dividendy vyplácené společnostmi usazenými v Řecku, podíly společností usazených v jiných členských státech představují menší zájem pro investory usazené v Řecku než podíly společností, které mají své sídlo v Řecku.
   Z výše uvedeného vyplývá, že právní ustanovení, jako jsou dotčená ustanovení, představují omezení volného pohybu kapitálu, která jsou v zásadě zakázaná článkem 56 ES.
   Co se týče osob, které mají úplnou daňovou povinnost v Řecku a jsou majiteli zahraničních obchodních podílů, které jim umožňují vykonávat skutečný vliv na rozhodnutí ve společnosti a řídit její činnosti, jedná se též o omezení svobody usazování zakázané článkem 43 ES.


title: Věc T-170/12: Žaloba podaná dne 10. dubna 2012 — Beyond Retro v. OHIM — S&K Garments (BEYOND VINTAGE)

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/23

         Žaloba podaná dne 10. dubna 2012 — Beyond Retro v. OHIM — S&K Garments (BEYOND VINTAGE)
   (Věc T-170/12)
   2012/C 194/39
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Beyond Retro Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: S&K Garments, Inc. (New York, Spojené státy)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 31. ledna 2012 ve spojených věcech R 493/2011-4 a R 548/2011-4; a

               —

               rozhodl, že OHIM a další účastnici řízení před odvolacím senátem ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Mezinárodní zápis slovní ochranné známky „BEYOND VINTAGE“, pro výrobky a služby ve třídách 14, 18 a 25 — Přihláška k zápisu ochranné známky Společenství č. W 994046

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis ochranné známky Společenství č. 5629035 slovní ochranné známky „BEYOND RETRO“, pro výrobky a služby ve třídách 25 a 35

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání žalobkyně ve věci R 548/2011-4 a zrušení rozhodnutí námitkového oddělení ve věci R 493/2011-4

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-423/07: Žaloba podaná dne 13. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/21

         Žaloba podaná dne 13. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-423/07)
   (2007/C 297/35)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Kukovec, zmocněnec, a M. Canal Fontcuberta, advokátka)

      Žalované: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Španělské království tím, že mezi stavební práce, na které měla být udělena koncese, ve vyhlášení koncese a v zadávací dokumentaci pro zadání správní koncese na výstavbu, údržbu a provozování spojení dálnice A-6 se Segovií a Avilou, jakož i na údržbu a provozování úseku Villalba-Adanero na této dálnici nezahrnulo práce, které byly později zadány, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 3 a čl. 11 odst. 3, 6, 7, 11 a 12 směrnice 93/37/EHS (1), jakož i ze zásad Smlouvy o ES, zejména ze zásady rovného zacházení a zásady zákazu diskriminace;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na základě královského nařízení 1274/1999 ze dne 5. listopadu 1999 udělilo Ministerio de Fomento (ministerstvo pro infrastrukturu a dopravu) správní koncesi na výstavbu, údržbu a provozování těchto úseků placené dálnice: spojení placené dálnice A-6 se Segovií a spojení placené dálnice A-6 s Ávilou, a na údržbu a provozování placené dálnice A-6 v úseku Villalba-Adanero od roku 2018. V rámci udělení této koncese byla zadána řada stavebních prací, které nebyly vyhlášeny, a to v hodnotě vyšší, než je celková hodnota zveřejněných prací, a které jsou částečně mimo oblast, jež je předmětem koncese.
   Komise jednak tvrdí, že Španělské království tím, že zadalo práce bez předchozího zveřejnění, porušilo článek 3 směrnice 93/37, a v důsledku toho i čl. 11 odst. 3, 6, 7, 11 a 12 téže směrnice. Komise tvrdí, že všechny zadávané práce měly být zveřejněny v Úředním věstníku v souladu se směrnicí 93/37.
   Krom toho má Komise za to, že ve zveřejněném vyhlášení ani ve zveřejněné zadávací dokumentaci není žádný údaj, jenž by umožňoval uchazečům podávat nabídky na stavební práce v úsecích mimo spojení placené dálnice A-6 se Segovií a Ávilou, které byly později zadány. Komise se tedy domnívá, že španělské orgány tím, že přijaly nabídku, která se zjevně odchyluje od základních podmínek stanovených ve zveřejněném vyhlášení a zadávací dokumentaci, porušily zásadu rovného zacházení.

      (1)  Směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce (Úř. věst. L 199, s. 54; Zvl. vyd. 06/02, s. 163).


title: Věc C-221/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne  15. května 2006  – Stadtgemeinde Frohnleiten und Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 15. května 2006 – Stadtgemeinde Frohnleiten und Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Věc C-221/06)
   (2006/C 178/35)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Stadtgemeinde Frohnleiten und Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH

      Žalovaný: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   Předběžná otázka
   Brání články 10 ES, 12 ES, 23 ES, 25 ES, 49 ES nebo 90 ES vnitrostátnímu daňovému předpisu, ve kterém skládkování odpadů na skládce podléhá zdanění (příspěvku na staré zátěže), avšak který stanoví osvobození od tohoto zdanění pro skládkování odpadů, které vznikají prokazatelně při zajištění nebo sanaci kontaminovaných ploch (ploch podezřelých ze starých zátěží nebo starých zátěží), pokud tyto plochy (plochy podezřelé ze staré zátěže nebo staré zátěže) jsou zapsány do úředních registrů stanových v zákoně (Verdachtsflächenkataster – katastr ploch podezřelých ze starých zátěží a Altlastenatlas – registr starých zátěží), přičemž do těchto registrů mohou být zapsány pouze vnitrostátní plochy, a proto je možné osvobození od zdanění jen pro skládkování odpadů, které pocházejí z ploch podezřelých ze starých zátěží nebo starých zátěží nacházejících se v tuzemsku?


title: Věc C-458/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Saarbrücken (Německo) dne 28. srpna 2015 – trestní řízení proti K. B.

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Saarbrücken (Německo) dne 28. srpna 2015 – trestní řízení proti K. B.
   (Věc C-458/15)
   (2015/C 354/28)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Saarbrücken

      Účastník původního trestního řízení

   K. B.

      Předběžná otázka

   Je zařazení organizace Tygři osvobození tamilského Ílamu (Liberation Tigers of Tamil Eelam) na seznam podle čl. 2 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (1) v období od 11. srpna 2007 do 27. listopadu 2009 včetně, a to zejména na základě rozhodnutí Rady ze dne 28. června 2007 (2007/445/ES) (2), ze dne 20. prosince 2007 (2007/868/ES ve znění opravného rozhodnutí z téhož dne) (3), ze dne 15. července 2008 (2008/583/ES) (4), ze dne 26. ledna 2009 (2009/62/ES) (5) a nařízení (ES) č. 501/2009 ze dne 15. června 2009 (6) neplatné?

      (1)  Úř. věst. L 344, s. 70; Zvl.vyd. 18/01, s. 207.

      (2)  Úř. věst. L 169, s. 58.

      (3)  Úř. věst. L 340, s. 100.

      (4)  Úř. věst. L 188, s. 21.

      (5)  Úř. věst. L 23, s. 25.

      (6)  Úř. věst. L 151, s. 14.


title: Věc C-561/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonsko) dne 5. prosince 2012 — Nordecon AS, Ramboll Eesti AS v. Rahandusministeerium

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonsko) dne 5. prosince 2012 — Nordecon AS, Ramboll Eesti AS v. Rahandusministeerium
   (Věc C-561/12)
   2013/C 38/17
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Riigikohus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Nordecon AS, Ramboll Eesti AS

      Žalovaný: Rahandusministeerium (Ministerstvo financí)

      Další účastník řízení: Maanteeamet (úřad pro pozemní komunikace)

      Předběžné otázky

               a)

               Je třeba čl. 30 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (1) ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby vykládat v tom smyslu, že umožňuje veřejnému zadavateli, aby s uchazeči jednal o takových nabídkách, které neodpovídají závazným požadavkům stanoveným v technických specifikacích veřejné zakázky?

               b)

               V případě kladné odpovědi na otázku a): Je pak třeba čl. 30 odst. 2 směrnice 2004/18 vykládat v tom smyslu, že umožňuje veřejnému zadavateli, aby v průběhu vyjednávání po otevření nabídek změnil závazné požadavky technických specifikací za podmínky, že se nezmění předmět veřejné zakázky a zaručí se rovné zacházení se všemi uchazeči?

               c)

               V případě kladné odpovědi na otázku b): Je pak třeba čl. 30 odst. 2 směrnice 2004/18 vykládat v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, podle které je změna závazných požadavků technických specifikací v průběhu vyjednávání po otevření nabídek vyloučena?

               d)

               V případě kladné odpovědi na otázku a): Je pak třeba čl. 30 odst. 2 směrnice 2004/18 vykládat v tom smyslu, že brání veřejnému zadavateli v tom, aby jako nejlepší klasifikoval nabídku, které není po ukončení vyjednávání v souladu se závaznými požadavky technických specifikací?

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132.


title: Věc T-402/13: Žaloba podaná dne 31. července 2013 — Orange v. Komise

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/28

         Žaloba podaná dne 31. července 2013 — Orange v. Komise
   (Věc T-402/13)
   2013/C 313/53
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Orange (Paříž, Francie) (zástupci: J.-P. Gunther a A. Giraud, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 25. a 27. června 2013 určených společnostem France Télécom a Orange, jakož i všem společnostem, jež jsou jimi přímo či nepřímo kontrolovány, kterými jim byla uložena povinnost podřídit se kontrolám na základě čl. 20 odst. 4 nařízení Rady č. 1/2003 (1). Tato rozhodnutí byla přijata v rámci řízení o použití článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP týkajícího se sektoru poskytování služeb připojení k internetu (věc AT.40090).
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení zásad nezbytnosti a proporcionality, jelikož Komise nařídila kontrolu týkající se praktik, které jsou velmi podobné praxi popsané v rozhodnutí vydaném francouzským orgánem na ochranu hospodářské soutěže, které bylo vydáno teprve před devíti měsíci, a to i když francouzský orgán na ochranu hospodářské soutěže nekvalifikoval žádné jednání společnosti Orange jako protisoutěžní. Žalobkyně tvrdí, že při kontrole nehledala Komise dodatečné důkazy k těm, které již měla k dispozici, což měla v souladu s judikaturou vydanou v dané oblasti učinit.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází ze svévolného charakteru napadených rozhodnutí, jelikož Komise neměla k dispozici dostatečně závažné a podrobné indicie, aby mohla přijmout tak intrusivní opatření, jakým je kontrola.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích [101 SFEU] a [102 SFEU] (Úř. věst 2003, L 1, s. 1).


title: Věc C-173/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 8. dubna 2011 — Football Dataco Ltd, Scottish Premier League Ltd, Scottish Football League, PA Sport UK Ltd v. Sportradar GmbH (společnost se sídlem v Německu), Sportradar (společnost se sídlem ve Švýcarsku)

text:
               2.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 8. dubna 2011 — Football Dataco Ltd, Scottish Premier League Ltd, Scottish Football League, PA Sport UK Ltd v. Sportradar GmbH (společnost se sídlem v Německu), Sportradar (společnost se sídlem ve Švýcarsku)
   (Věc C-173/11)
   2011/C 194/13
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Football Dataco Ltd, Scottish Premier League Ltd, Scottish Football League, PA Sport UK Ltd

      Odpůrkyně: Sportradar GmbH (společnost se sídlem v Německu), Sportradar (společnost se sídlem ve Švýcarsku)

      Předběžné otázky

               1)

               Nahraje-li subjekt na svůj internetový server umístěný v členském státě A údaje z databáze chráněné zvláštním právem podle směrnice 96/9/ES (1) (dále jen „směrnice o databázích“) a na požádání uživatele v jiném členském státě B internetový server takové údaje zašle na počítač uživatele tak, že se údaje uloží do paměti tohoto počítače a zobrazí se na jeho obrazovce,

                           a)

                           představuje zaslání údajů „vytěžování“ nebo „zužitkování“ tímto subjektem?

                           b)

                           dojde k vytěžování nebo zužitkování tímto subjektem

                                       i)

                                       pouze ve státě A,

                                       ii)

                                       pouze ve státě B, nebo

                                       iii)

                                       ve státech A i B?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází (Úř. věst. L 77, s. 20; Zvl. vyd. 13/15, s. 459).


title: Věc F-24/08: Žaloba podaná dne 22. února 2008 – Wilms v. Komise

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/34

         Žaloba podaná dne 22. února 2008 – Wilms v. Komise
   (Věc F-24/08)
   (2008/C 116/65)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Günter Wilms (Brusel, Belgie) (zástupce: M. van der Woude, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí ze dne 17. dubna 2007 v rozsahu, v němž žalobci nepřiznává žádný přednostní bod za období pro účely povyšování 2003, takže tento má jeden přednostní bod a 19 bodů celkem, a uložení náhrady škody
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 17. dubna 2007 v rozsahu, v němž žalobci nepřiznává žádný přednostní bod za období pro účely povyšování 2003, takže tento má jeden přednostní bod a 19 bodů celkem;

               —

               uložit žalované povinnost nahradit škodu ve výši nejméně 5 000 EUR;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-612/14: Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Souruh v. Rada

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/25

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Souruh v. Rada
   (Věc T-612/14)
   2014/C 361/38
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Souruh SA (Damašek, Sýrie) (zástupci: E. Ruchat a C. Cornet d’Elzius, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že žaloba je přípustná a opodstatněná, a v důsledku toho

               —

               zrušil rozhodnutí 2014/309/SZBP ze dne 28. května 2014 a na něj navazující prováděcí akty v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně,

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné s důvody uplatňovanými ve věci T-432/11, Makhlouf v. Conseil (1), nebo jsou jim podobné.

      (1)  Úř. věst. C 290, s. 13.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. ledna 2005 ve věci C-27/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Innsbruck): Petra Engler proti Janus Versand GmbH (Bruselská úmluva — Žádost o výklad čl. 5 bodů 1 a 3, jakož i čl. 13 prvního pododstavce bodu 3 — Právo spotřebitele, který je příjemcem klamavé reklamy, soudně vymáhat zdánlivě vyhranou cenu — Kvalifikace — Žaloba smluvní povahy podle čl. 13 prvního pododstavce bodu 3 nebo čl. 5 bodu 1 nebo ve věci týkající se deliktní odpovědnosti podle čl. 5 bodu 3 — Podmínky)

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 20. ledna 2005
   ve věci C-27/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Innsbruck): Petra Engler proti Janus Versand GmbH (1)

   (Bruselská úmluva - Žádost o výklad čl. 5 bodů 1 a 3, jakož i čl. 13 prvního pododstavce bodu 3 - Právo spotřebitele, který je příjemcem klamavé reklamy, soudně vymáhat zdánlivě vyhranou cenu - Kvalifikace - Žaloba smluvní povahy podle čl. 13 prvního pododstavce bodu 3 nebo čl. 5 bodu 1 nebo ve věci týkající se deliktní odpovědnosti podle čl. 5 bodu 3 - Podmínky)
   (2005/C 57/03)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-27/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě Protokolu ze dne 3. června 1971 o výkladu Úmluvy ze dne 27. září 1968 o soudní příslušnosti a o výkonu soudních rozhodnutí v občanských a soudních věcech Soudním dvorem, podaná rozhodnutím Oberlandesgericht Innsbruck (Rakousko) ze dne 14. ledna 2002, došlým Soudnímu dvoru dne 31. ledna 2002 v řízení Petra Engler proti Janus Versand GmbH, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, C. Gulmann a R. Schintgen (zpravodaj), soudci, generální advokát: F. G. Jakobs, vedoucí soudní kanceláře: M. - F. Contet, vrchní rada, vydal dne 20. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Pravidla o příslušnosti stanovená Úmluvou ze dne 27. září 1968 o soudní příslušnosti a o výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, ve znění Úmluvy ze dne 9. října 1978 o přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, ve znění Úmluvy ze dne 25. října 1982 o přistoupení Helénské republiky, ve znění Úmluvy ze dne 26. května 1989 o přistoupení Španělského království a Portugalské republiky a ve znění Úmluvy ze dne 29. listopadu 1996 o přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království, musejí být vykládána následujícím způsobem:

               —

               žaloba, kterou se spotřebitel domáhá určení podle právních předpisů smluvního státu, na jehož území má své bydliště, že společnost zásilkového prodeje se sídlem v jiném smluvním státě je povinna vydat cenu zdánlivě jím vyhranou, má smluvní povahu ve smyslu čl. 5 bodu 1 uvedené úmluvy, za podmínky, že jednak tato společnost za účelem přimět spotřebitele k uzavření smlouvy mu zaslala jmenovitě určenou zásilku, která mohla vyvolat dojem, že mu bude udělena cena, pokud zašle zpět „poukázku k vyplacení“ přiloženou k této zásilce, a že jednak uvedený spotřebitel přijme podmínky stanovené prodejcem a skutečně požádá o vyplacení slíbené výhry;

               —

               naproti tomu, i když uvedená zásilka obsahuje kromě toho reklamní katalog výrobků této společnosti s formulářem „nezávazná zkušební objednávka“, dvojí okolnost, že udělení ceny není závislé na objednávce zboží a že spotřebitel skutečně žádnou takovou objednávku neučinil, nemá žádný vliv na výše uvedený výklad.

      (1)  Úř. věst. C 109, 4.5.2002.


title: Věc T-71/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. února 2017 – Jaguar Land Rover v. EUIPO – Nissan Jidosha (Land Glider) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Land Glider — Starší slovní a obrazové ochranné známky Evropské unie a národní ochranné známky LAND ROVER — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/44

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. února 2017 – Jaguar Land Rover v. EUIPO – Nissan Jidosha (Land Glider)
   (Věc T-71/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Land Glider - Starší slovní a obrazové ochranné známky Evropské unie a národní ochranné známky LAND ROVER - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 104/62)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jaguar Land Rover Ltd (Coventry, Spojené království) (zástupce: R. Ingerl, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Garrido Otaola, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Nissan Jidosha KK (Jokohama, Japonsko) (zástupce: A. Franke, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. prosince 2014 (věc R 1415/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Jaguar Land Rover a Nissan Jidosha

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 9. prosince 2014 (věc R 1415/2013-4) se zrušuje.

               2.

               EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Jaguar Land Rover Ltd.

               3.

               Společnost Nissan Jidosha KK ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 13. 4. 2015.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 16. června 2005 ve věci C-191/04: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (Nesplnění povinnosti státem — Znečištění a škodlivé látky — Čištění městských odpadních vod — Směrnice 91/271/EHS)

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 16. června 2005
   ve věci C-191/04: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Znečištění a škodlivé látky - Čištění městských odpadních vod - Směrnice 91/271/EHS)
   (2005/C 193/11)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-191/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění smluvní povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 23. dubna 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnci: A. Bordes a G. Valero Jordana) proti Francouzské republice (zmocněnci: G. de Bergues a C. Jurgensen-Mercier), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení A. Borg Barthet (zpravodaj), předseda senátu, A. La Pergola a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 16. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Francouzská republika tím, že do šesti měsíců od výzvy učiněné dne 18. prosince 2000 nesdělila Komisi Evropských společenství informace, jež měly příslušné orgány nebo jiné vhodné subjekty získat do 31. prosince 1999 v rámci monitorování vypouštění zbytkového kalu zavedeného článkem 15 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod, pokud jde o aglomerace, na něž se vztahuje lhůta 31. prosince 1998, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 15 odst. 4 této směrnice.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 156, 12.6.2004.


title: Věc C-83/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Thüringer Finanzgericht, Gotha (Německo) dne 25. února 2008 – Glückauf Brauerei GmbH v. Hauptzollamt Erfurt

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Thüringer Finanzgericht, Gotha (Německo) dne 25. února 2008 – Glückauf Brauerei GmbH v. Hauptzollamt Erfurt
   (Věc C-83/08)
   (2008/C 128/35)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Thüringer Finanzgericht, Gotha
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Glückauf Brauerei GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Erfurt
   Předběžné otázky
   Mají se kritéria právní a hospodářské nezávislosti ve smyslu čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů (1) pro účely uplatnění snížené sazby daně vykládat se zřetelem na body odůvodnění směrnice v tom smyslu, že o hospodářskou závislost mezi jinak právně nezávislými pivovary jde pouze tehdy, když příslušné pivovary nevystupují na trhu jako na sobě nezávislí konkurenti, nebo postačuje již faktická možnost ovlivňování hospodářské činnosti pivovarů na to, aby již nebylo splněno kritérium nezávislosti?

      (1)  Úř. věst. L 316, s. 21; Zvl.vyd. 09/01, s. 206.


title: Věc C-270/10: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 28. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus — Finsko) — řízení zahájené Lottou Gistö ( Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství — Článek 14 první pododstavec — Určení daňového domicilu manžela nebo manželky úředníků Evropské unie — Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví pravidlo, podle něhož dotčená osoba, která po dobu tří let pobývá v zahraničí, není nadále považována za rezidenta země, takže nadále nepodléhá neomezené daňové povinnosti ze svých příjmů )

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/8

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 28. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus — Finsko) — řízení zahájené Lottou Gistö
   (Věc C-270/10) (1)

   (Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství - Článek 14 první pododstavec - Určení daňového domicilu manžela nebo manželky úředníků Evropské unie - Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví pravidlo, podle něhož dotčená osoba, která po dobu tří let pobývá v zahraničí, není nadále považována za rezidenta země, takže nadále nepodléhá neomezené daňové povinnosti ze svých příjmů)
   2011/C 298/13
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Lotta Gistö

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Korkein hallinto-oikeus — Výklad článku 14 (nyní článek 13) Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie — Určení daňového domicilu úředníků Evropské unie a jejich manžela nebo manželky, který nebo která nevykonává vlastní profesionální činnost v členském státě původu — Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví pro své státní příslušníky pravidlo, podle něhož po uplynutí tří let od konce roku, ve kterém došlo k vystěhování, není státní příslušník nadále považován za rezidenta této země, takže nadále nepodléhá neomezené daňové povinnosti ze svých příjmů

      Výrok

   Článek 14 první pododstavec Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství, původně připojeného ke Smlouvě o vytvoření jednotné Rady a jednotné Komise Evropských společenství, poté na základě Amsterodamské smlouvy ke Smlouvě o ES, musí být vykládán v tom smyslu, že se na manžela nebo manželku osoby, která si pouze z důvodu vstupu posledně jmenované osoby do služeb Evropské unie zřídila bydliště na území členského státu jiného, než kterého byla daňovým rezidentem v okamžiku vstupu uvedené osoby do služeb Unie, pohlíží tak, že si zachoval nebo zachovala svůj daňový domicil v posledně uvedeném státě, pokud sám nebo sama nevykonává vlastní profesionální činnost.

      (1)  Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


title: Věc T-504/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2014 – Murnauer Markenvertrieb v. OHIM (NOTFALL CREME) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství NOTFALL CREME — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Rovné zacházení“

text:
               22.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2014 – Murnauer Markenvertrieb v. OHIM (NOTFALL CREME)
   (Věc T-504/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství NOTFALL CREME - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Rovné zacházení“)
   (2014/C 462/33)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Egelsbach, Německo) (zástupci: F. Traub a H. Daniel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Poch, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. září 2012 (věc R 271/2012-4) týkajícímu se přihlášky obrazového označení NOTFALL CREME jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Murnauer Markenvertrieb GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vznikly Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


title: Věc C-221/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Supreme Court, Irsko, ze dne 11. května 2005 ve věci Sam McCauley Chemists (Blackpool) Ltd a Mark Sadja proti Pharmaceutical Society of Ireland, Minister for Health and Children, Ireland a Attorney General

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Supreme Court, Irsko, ze dne 11. května 2005 ve věci Sam McCauley Chemists (Blackpool) Ltd a Mark Sadja proti Pharmaceutical Society of Ireland, Minister for Health and Children, Ireland a Attorney General
   (Věc C-221/05)
   (2005/C 193/20)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Supreme Court, Irsko, ze dne 11. května 2005 ve věci Sam McCauley Chemists (Blackpool) Ltd a Mark Sadja proti Pharmaceutical Society of Ireland, Minister for Health and Children, Ireland a Attorney General, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 19. května 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Supreme Court, Irsko, žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Článek 2 směrnice Rady 85/433/EHS ze dne 16. září 1985 o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru farmacie obsahující opatření k usnadnění účinného výkonu práva usazování v určitých činnostech v oboru farmacie (1):

               a)

               ukládá jedinou povinnost omezenou na požadavek, aby členský stát uznal kvalifikace uvedené v čl. 2 odst. 1 uvedené směrnice, s výjimkou případu zřízení nových lékáren, jak je definováno v čl. 2 odst. 2, nebo

               b)

               ukládá členskému státu jednoznačnou povinnost uznat kvalifikace uvedené v čl. 2 odst. 1, ale navíc, uděluje členskému státu diskreční pravomoc rozšířit takové uznání na osoby, které jsou držiteli takové kvalifikace, pokud jde o zřízení nových lékáren pro veřejnost, jak je definováno v čl. 2 odst. 2?

      (1)  Úř. věst. L 254, 24.9.1985, s. 37.


title: Věc C-112/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. března 2009 Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) proti usnesení Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 13. ledna 2009 ve věci T-456/08, Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) v. Komise Evropských společenství

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. března 2009 Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) proti usnesení Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 13. ledna 2009 ve věci T-456/08, Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-112/09 P)
   2010/C 63/30
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) (zástupci: R. Allendesalazar Corcho a R. Vallina Hoset, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise
   Usnesením ze dne 14. ledna 2010 Soudní dvůr (osmý senát) kasační opravný prostředek zamítl.


title: Věc T-46/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. ledna 2008 – Komise v. Environmental Management Consultants ( Rozhodčí doložka — Vrácení vyplacených záloh — Úroky z prodlení — Rozsudek pro zmeškání )

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/34

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. ledna 2008 – Komise v. Environmental Management Consultants
   (Věc T-46/05) (1)

   („Rozhodčí doložka - Vrácení vyplacených záloh - Úroky z prodlení - Rozsudek pro zmeškání“)
   (2008/C 64/54)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Triantafyllou, zmocněnec, ve spolupráci s N. Korogiannakisem, advokátem)

      Žalovaná: Environmental Management Consultants (Nikósie, Kypr)
   Předmět věci
   Žaloba podaná Komisí podle článku 238 ES za účelem vrácení částky 31 965,28 eur, kterou zaplatila v rámci výkonu smlouvy IC18/CT98/0273, navýšené o zákonné úroky.
   Výrok rozsudku

               1)

               Environmental Management Consultants Ltd se ukládá zaplatit Komisi částku 31 965,28 eur navýšenou o úroky:

                           —

                           ve výši 9,26 % p.a. od 1. do 31. srpna 2001;

                           —

                           ve výši 8,62 % p.a. od 1. září do 31. prosince 2001;

                           —

                           ve výši 10,57 % p.a. od 1. ledna do 30. června 2002;

                           —

                           ve výši 10,47 % p.a. od 1. července do 31. prosince 2002;

                           —

                           ve výši 9,97 % p.a. od 1. ledna do 30. června 2004;

                           —

                           vy výši 9,22 % p.a. do 1. července do 31. prosince 2003;

                           —

                           ve výši 9,14 % p.a. od 1. ledna do 30. června 2004;

                           —

                           ve výši 9,13 % p.a. od 1. července do 31. prosince 2004;

                           —

                           ve výši 9,21 % p.a. od 1. ledna do 31. ledna 2005;

                           —

                           v zákonné výši, stanovené podle § 288 Bürgerliches Gesetzbuch (německého občanského zákoníku), aniž by ale tato sazba mohla převyšovat 9,21 % p.a., od 1. února 2005 do ledna do úplného splacení dluhu.

               2)

               Environmental Management Consultants se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006.


title: Věc T-199/13: Žaloba podaná dne 8. dubna 2013 — DTM Ricambi v. OHIM — Star (STAR)

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/51

         Žaloba podaná dne 8. dubna 2013 — DTM Ricambi v. OHIM — Star (STAR)
   (Věc T-199/13)
   2013/C 156/94
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: DTM Ricambi Srl (Bologna, Itálie) (zástupce: V. Catelli, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Star SpA (Lodi, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 24. ledna 2013 ve věci R 124/2012-1 a vyhověl zápisu ochranné známky Společenství „STAR“ podané pod č. 5878038 pro třídy 7, 9 a 12;

               —

               uložil Star, aby nesla vlastní náklady řízení a nahradila náklady řízení žalobkyně, včetně řízení před námitkovým oddělením a před odvolacím senátem OHIM.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „STAR“ pro výrobky zařazené do tříd 7, 9 a 12

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Star

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „STAR“ pro výrobky zařazené do třídy 39, národní obrazová ochranná známka a mezinárodní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „STAR LODI“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 12, 38, 39 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: neexistence nebezpečí záměny, „znehodnocení“ starší ochranné známky


title: Věc T-682/14: Žaloba podaná dne 19. září 2014 — Mylan Laboratories a Mylan v. Komise

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/32

         Žaloba podaná dne 19. září 2014 — Mylan Laboratories a Mylan v. Komise
   (Věc T-682/14)
   (2014/C 431/55)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mylan Laboratories Ltd (Hyderabad, Indie) a Mylan, Inc. (Canonsburg, Spojené státy) (zástupci: S. Kon, C. Firth a C. Humpe, Solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil články 2, 7 a 8 rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 ve věci AT.39612 Perindopril (Servier) v rozsahu, v němž se týkají žalobkyň, nebo

               —

               podpůrně zrušil článek 7 rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 ve věci AT.39612 Perindopril (Servier) v rozsahu, v němž ukládá žalobkyním pokutu, nebo

               —

               podpůrněji snížil pokutu uloženou žalobkyním podle článku 7 rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 ve věci AT.39612 Perindopril (Servier), nebo

               —

               ještě podpůrněji zrušil články 2, 7 a 8 rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 ve věci AT.39612 Perindopril (Servier) v rozsahu, v němž se týkají společnosti Mylan Inc.,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně osm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí obsahuje skutkové omyly a zjevně nesprávná posouzení v analýze relevantního skutkového, právního a hospodářského kontextu, ve kterém byla uzavřena dohoda o vypořádání týkající se patentu mezi Mylan Laboratories (dříve známá pod názvem Matrix Laboratories) a Servier.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo právními a skutkovými pochybeními, když uvádí, že společnost Matrix byla potenciálním soutěžitelem společnosti Servier.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí právně dostačujícím způsobem neprokazuje, že cílem dohody o vypořádání týkající se patentu bylo omezit hospodářskou soutěž v rozporu s článkem 101 SFEU.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí právně dostačujícím způsobem neprokazuje, že dohoda o vypořádání týkající se patentu měla za následek omezení hospodářské soutěže v rozporu s článkem 101 SFEU.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází podpůrně z toho, že Komise uložením pokuty žalobkyním porušila článek 23 nařízení č. 1/2003 (1), jakož i zásady proporcionality, nullum crimen nulla poena sine lege a právní jistoty.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází podpůrněji z toho, že Komise uložila pokutu, která je zjevně nepřiměřená závažnosti údajného protiprávního jednání.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila procesní práva společnosti Mylan Inc. na obhajobu, když bez zaslání dodatečného oznámení námitek změnila základ, na němž byla společnosti Mylan Inc. přičtena odpovědnost v napadeném rozhodnutí, takovým způsobem, že se liší od základu, na němž byla odpovědnost předběžně stanovena v oznámení námitek.

               8.

               Osmý žalobní důvod vychází z toho, že Komise (i) porušila zásadu osobní odpovědnosti a presumpce neviny, když společnost Mylan Inc. považovala za odpovědnou za údajné protiprávní jednání společnosti Matrix; a (ii) dopustila se zjevně nesprávného posouzení, když měla za to, že společnost Mylan Inc. vykonávala během relevantního období rozhodující vliv na chování společnosti Matrix.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích [101 SFEU] a [102 SFEU] (Úř. věst. 2003 L 1, s. 1).


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. září 2004 ve věci C-72/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Massa): Carbonati Apuani Srl proti Comune di Carrara (Poplatky s účinkem rovnocenným clu — Daň vybíraná z mramorů vytěžených na území obce z důvodu jejich přepravy za hranice území obce)

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/9

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 9. září 2004
   ve věci C-72/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Massa): Carbonati Apuani Srl proti Comune di Carrara (1)

   (Poplatky s účinkem rovnocenným clu - Daň vybíraná z mramorů vytěžených na území obce z důvodu jejich přepravy za hranice území obce)
   (2004/C 262/18)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-72/03, Carbonati Apuani Srl proti Comune di Carrara, jejímž předmětem je rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná Commissione tributaria provinciale di Massa Carrara (Itálie) usnesením ze dne 11. prosince 2002, zapsaná do rejstříku Soudního dvora dne 18. února 2003, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, A. Rosas a S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta a K. Lenaerts (zpravodaj), soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 9. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Daň odstupňovaná podle váhy zboží vybíraná pouze v jedné obci členského státu a postihující určitou kategorii zboží z důvodu jeho přepravy za hranice území obce představuje poplatek s účinkem rovnocenným vývoznímu clu ve smyslu článku 23 ES bez ohledu na skutečnost, že daň rovněž postihuje zboží, jehož konečné místo určení je uvnitř dotyčného členského státu.

               2)

               Článek 23 ES nemůže být dovoláván na podporu žádostí o navrácení částek vybraných před 16. červencem 1992 na základě daně z mramorů s výjimkou žalobců, kteří před tímto dnem podali žalobu k soudu nebo jí rovnocennou stížnost.

      (1)  Úř. věst. C 83, 5.4.2003.


title: Věc C-368/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. května 2012 — Evropská komise v. Nizozemské království ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/18/ES — Postupy při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby — Veřejná zakázka na dodání, instalaci a údržbu automatů na teplé nápoje a na dodávky čaje, kávy a dalších přísad — Článek 23 odst. 6 a 8 — Technické specifikace — Článek 26 — Podmínky plnění zakázky — Článek 53 odst. 1 — Kritéria pro zadání zakázky — Hospodářsky nejvýhodnější nabídka — Výrobky pocházející z ekologického zemědělství a spravedlivého obchodu — Použití značek v rámci formulování technické specifikace a kritérií pro zadání zakázky — Článek 39 odst. 2 — Pojem „dodatečné informace“ — Článek 2 — Zásady zadávání zakázek — Zásada transparentnosti — Článek 44 odst. 2 a článek 48 — Ověření vhodnosti a výběr účastníků — Minimální úroveň technické a odborné způsobilosti — Dodržování „kritérií trvalé udržitelnosti nákupů a společensky odpovědného jednání podniků“  “ )

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. května 2012 — Evropská komise v. Nizozemské království
   (Věc C-368/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/18/ES - Postupy při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby - Veřejná zakázka na dodání, instalaci a údržbu automatů na teplé nápoje a na dodávky čaje, kávy a dalších přísad - Článek 23 odst. 6 a 8 - Technické specifikace - Článek 26 - Podmínky plnění zakázky - Článek 53 odst. 1 - Kritéria pro zadání zakázky - Hospodářsky nejvýhodnější nabídka - Výrobky pocházející z ekologického zemědělství a spravedlivého obchodu - Použití značek v rámci formulování technické specifikace a kritérií pro zadání zakázky - Článek 39 odst. 2 - Pojem „dodatečné informace“ - Článek 2 - Zásady zadávání zakázek - Zásada transparentnosti - Článek 44 odst. 2 a článek 48 - Ověření vhodnosti a výběr účastníků - Minimální úroveň technické a odborné způsobilosti - Dodržování „kritérií trvalé udržitelnosti nákupů a společensky odpovědného jednání podniků“)
   2012/C 194/04
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Zadra a F. Wilman, zmocněnci)

      Žalovaný: Nizozemské království (zástupkyně: C. Wissels a M. de Ree, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 2, čl. 23 odst. 6 a 8, čl. 44 odst. 2, čl. 48 odst. 1 a 2, jakož i čl. 53 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114) — Zásady pro zadávání veřejných zakázek — Technické specifikace — Ověření vhodnosti a výběr účastníků, zadání zakázky — Technická nebo odborná způsobilost — Kritéria pro zadání zakázky — Dodání, instalace a servis automatů na kávu

      Výrok

               1)

               Nizozemské království tím, že v rámci zadávání veřejné zakázky na dodání a provoz automatů na kávu, která byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie dne 16. srpna 2008, provincie Severní Holandsko:

                           —

                           stanovila technickou specifikaci neslučitelnou s čl. 23 odst. 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1422/2007 ze dne 4. prosince 2007, když vyžadovala, aby některé dodávané výrobky byly opatřeny danou ekoznačkou, místo aby použila podrobné specifikace;

                           —

                           stanovila kritéria pro zadání zakázky neslučitelná s čl. 53 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice, když stanovila, že opatření některých dodávaných výrobků danou značkou vede k přiznání určitého počtu bodů v rámci volby hospodářsky nejvýhodnější nabídky, aniž provedla výčet kritérií, na nichž jsou tyto značky založeny, a povolila, aby skutečnost, že výrobek tato kritéria splňuje, byla prokázána jakýmkoliv vhodným způsobem;

                           —

                           stanovila minimální úroveň technické způsobilosti nepovolenou čl. 44 odst. 2 a článkem 48 téže směrnice, když v rámci požadavků na vhodnost a minimální úroveň způsobilosti v zadávací dokumentaci k uvedené zakázce stanovila podmínku, podle které musejí uchazeči dodržovat „kritéria trvalé udržitelnosti nákupů a společensky odpovědného jednání podniků“ a uvést, jakým způsobem tato kritéria dodržují a „přispívají ke zlepšení udržitelnosti trhu s kávou a k odpovědné produkci kávy z hlediska životního prostředí a společenského a hospodářského hlediska“, a

                           —

                           stanovila požadavek, který nerespektuje povinnost transparentnosti zavedenou článkem 2 téže směrnice, když uložila podmínku, podle které musejí uchazeči dodržovat „kritéria trvalé udržitelnosti nákupů a společensky odpovědného jednání podniků“ a uvést, jakým způsobem tato kritéria dodržují a „přispívají ke zlepšení udržitelnosti trhu s kávou a k odpovědné produkci kávy z hlediska životního prostředí a společenského a hospodářského hlediska“,

                     nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z výše uvedených ustanovení.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc C-18/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 16. ledna 2014 – CO Sociedad de Gestion y Participación SA a další v. De Nederlandsche Bank NV, De Nederlandsche Bank NV v. CO Sociedad de Gestion y Participación SA a další

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 16. ledna 2014 – CO Sociedad de Gestion y Participación SA a další v. De Nederlandsche Bank NV, De Nederlandsche Bank NV v. CO Sociedad de Gestion y Participación SA a další
   (Věc C-18/14)
   2014/C 112/29
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: CO Sociedad de Gestion y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J.M. Serra Farré, M.A. Serra Farré, J. Serra Farré,

      Žalovaná: De Nederlandsche Bank NV

      Žalobkyně: De Nederlandsche Bank NV,

      Žalovaní: CO Sociedad de Gestion y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J.M. Serra Farré, M.A. Serra Farré, J. Serra Farré

      Předběžné otázky

               1)

               Je příslušný orgán, který výslovně povolil navrhované nabytí ve smyslu čl. 15a směrnice Rady 2007/44 (1), výslovně oprávněn k tomu, aby vydané povolení na základě vnitrostátní právní úpravy omezil nebo aby jej spojil s dalšími požadavky? Existuje v daném případě rozdíl, pokud se uvedená omezení nebo požadavky vztahují na závazky přijaté navrhovaným nabyvatelem ve smyslu třetího bodu odůvodnění směrnice?

               2)

               V případě, že odpověď na první otázku bude kladná: Musejí být omezení nebo požadavky, které byly stanoveny příslušným orgánem, nezbytné v tom smyslu, že by uvedený orgán na základě posouzení, které provedl dle kritérií pro posuzování obsažených v článku 15b odst. 1 směrnice Rady 2007/44, považoval za nezbytné podat námitku proti navrhovanému nabytí?

               3)

               Pokud je přípustné, aby byla stanovena omezení nebo požadavky: Umožňuje čl. 15b odst. 1 směrnice příslušnému orgánu, aby stanovil v rámci nabytí požadavky v souvislosti s „corporate governance“ podniku, jehož nabytí je navrhováno, jako například požadavek na složení dozorčí rady v podobě „two tier board“?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/44/ES ze dne 5. září 2007 , kterou se mění směrnice Rady 92/49/EHS a směrnice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES, pokud jde o procesní pravidla a hodnotící kritéria pro obezřetnostní posuzování nabývání a zvyšování účastí ve finančním sektoru (Úř. věst. L 247, s. 1).
   * Poznámka: Věc se pravděpodobně týku článků 15a a 15b směrnic 92/49/EHS (Úř. věst. L 228, s. 1; Zvl. vyd. 06/01 s. 346) a 2002/83/ES (Úř. věst. L 345, s. 1) namísto uvedených článků směrnice 2007/44/EG.


title: Věc T-128/09: Usnesení Tribunálu ze dne 3. října 2011 — Meridiana a Meridiana fly v. Komise ( „Státní podpory — Žaloba na neplatnost — Nečinnost žalobkyň — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. října 2011 — Meridiana a Meridiana fly v. Komise
   (Věc T-128/09) (1)

   (Státní podpory - Žaloba na neplatnost - Nečinnost žalobkyň - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2011/C 347/53
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Meridiana SpA (Olbia, Itálie); a Meridiana fly SpA, dříve Eurofly SpA (Miláno, Itálie) (zástupci: N. Green, QC, K. Bacon, barrister, C. Osti a A. Prastaro, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, D. Grespan a E. Righini, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Italská republika (zástupci: G. Palmieri a P. Gentili, avvocati dello Stato); a Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA (Fiumicino, Itálie) (zástupci: G. M. Roberti, G. Bellitti a I. Perego, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 6745 v konečném znění ze dne 12. listopadu 2008 (Státní podpora N 510/2008 — Itálie — Prodej aktiv společnosti Alitalia).

      Výrok

               1)

               V tomto řízení se rozhodnutí ve věci samé nevydává.

               2)

               Společnosti Meridiana SpA a Meridiana fly SpA ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí a společností Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA.

               3)

               Italská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


title: Věc C-533/11: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. října 2013 — Evropská komise v. Belgické království ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 91/271/EHS — Čištění městských odpadních vod — Rozsudek Soudního dvora konstatující nesplnění povinnosti — Nevyhovění rozsudku — Článek 260 SFEU — Peněžité sankce — Uložení paušální částky a penále“ )

text:
               14.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 367/3

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. října 2013 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-533/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/271/EHS - Čištění městských odpadních vod - Rozsudek Soudního dvora konstatující nesplnění povinnosti - Nevyhovění rozsudku - Článek 260 SFEU - Peněžité sankce - Uložení paušální částky a penále)
   2013/C 367/04
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: B. Wils a A. Marghelis, jakož i S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království (zástupci: C. Pochet a M. Neumann, jakož i T. Materne, zmocněnci, ve spolupráci s A. Lepiècem, E. Gilletem, J. Bouckaertem a H. Viaenem, advokáty)

      Vedlejší účastník podporující žalované: Spojené království Velké Británi a Severního Irska (zástupci: C. Murrell, zmocněnec, ve spolupváci s D. Andersonem, QC)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Neúplné splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora ze dne 8. července 2004, Komise v. Belgie (C-27/03) (nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) týkajícího se neprovedení ustanovení směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26), ve stanovené lhůtě — Porušení čl. 3 odst. 1 (2. věty) a čl. 5 odst. 2 a 3 výše uvedené směrnice — Výpočet sankcí: úhrada penále a zároveň i paušální částky

      Výrok

               1)

               Belgické království tím, že nepřijalo všechna nezbytná opatření, která vyplývají z rozsudku ze dne 8. července 2004, Komise v. Belgie (C 27/03), jímž bylo konstatováno, že Belgické království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 3 a 5 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod, ve znění směrnice Komise 98/15/ES ze dne 27. února 1998, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU.

               2)

               Belgickému království se ukládá povinnost, aby Evropské komisi zaplatilo na účet „Vlastní zdroje Evropské unie“ paušální částku ve výši 10 milionů eur.

               3)

               Pro případ, že nesplnění povinnosti konstatované v bodě 1 ke dni vyhlášení tohoto rozsudku přetrvává, ukládá se Belgickému království povinnost, aby Evropské komisi zaplatilo na účet „Vlastní zdroje Evropské unie“ penále ve výši 859 404 eur za každý semestr prodlení s plněním povinností vyplývajících z výše uvedeného rozsudku Komise v. Belgie, a to počínaje dnem vyhlášení tohoto rozsudku do dne úplného splnění povinností vyplývajících z výše uvedeného rozsudku Komise v. Belgie, jehož skutečná částka se vypočítá na konci každého šestiměsíčního období, přičemž celková výše za taková období se sníží o procentní podíl odpovídající části, která představuje počet populačních ekvivalentů, které byly uvedeny do souladu s výše uvedeným rozsudkem Komise v. Belgie až do konce tohoto období, v poměru k počtu populačních ekvivalentů, které nejsou s uvedeným rozsudkem ke dni jeho vyhlášení v souladu.

               4)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               5)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc C-540/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 28. listopadu 2012 — Rena Schmeel v. Spolková republika Německo

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 28. listopadu 2012 — Rena Schmeel v. Spolková republika Německo
   (Věc C-540/12)
   2013/C 46/26
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Rena Schmeel

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat evropské primární nebo sekundární právo, v daném případě zejména směrnici 2000/78/ES (1), ve smyslu rozsáhlého zákazu neoprávněné diskriminace z důvodu věku tak, že zahrnuje i vnitrostátní normy o odměňování spolkových úředníků?

               2)

               Pokud bude na první otázku odpovězeno kladně: vyplývá z výkladu tohoto evropského primárního nebo sekundárního práva, že vnitrostátní předpis, podle kterého závisí výše základního platu úředníka při vzniku služebního poměru v rozhodující míře na jeho věku a následně roste především v závislosti na délce služebního poměru, představuje přímou nebo nepřímou diskriminaci založenou na věku?

               3)

               Pokud bude i na druhou otázku odpovězeno kladně: brání výklad tohoto evropského primárního nebo sekundárního práva odůvodnění takového vnitrostátního předpisu cílem zákonodárce odměnit profesní zkušenost?

               4)

               Pokud bude i na třetí otázku odpovězeno kladně: připouští výklad evropského primárního nebo sekundárního práva, dokud nedošlo k implementaci nediskriminační právní úpravy odměňování, jiný právní důsledek než diskriminované osoby zpětně odměnit podle nejvyššího stupně v jejich platové třídě?
               Vyplývá přitom právní důsledek porušení zákazu diskriminace ze samotného evropského primárního nebo sekundárního práva, v daném případě zejména ze směrnice 2000/78/ES, nebo vyplývá nárok pouze z hlediska nedostatečného provedení povinností plynoucích z evropského práva z odpovědnosti státu podle unijního práva?

               5)

               Brání výklad evropského primárního nebo sekundárního práva vnitrostátnímu opatření, které podřizuje nárok na (dodatečné) zaplacení nebo náhradu škody podmínce, že jej úředníci uplatnili včas?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).


title: Věc F-112/07: Žaloba podaná dne 16. října 2007 – Doumas v. Komise

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/46

         Žaloba podaná dne 16. října 2007 – Doumas v. Komise
   (Věc F-112/07)
   (2007/C 315/90)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Georgios Doumas (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobce ze dne 24. listopadu 2006;

               —

               uložit Evropské komisi, aby žalobci zaplatila plat, který měl pobírat ode dne 1. listopadu 2003 až do dne 16. září 2007; dne, kdy byl skutečně znovu dosazen na pracovní místo, jako náhradu materiální škody,

               —

               uložit Komisi, aby zaplatila, s výhradou navýšení nebo snížení v průběhu řízení, žalobci částku 200 000 eur za škodu, kterou utrpěl z důvodu zpomalení služebního postupu a ztráty možnosti vývoje v služebním postupu (povýšení, platový stupeň, důchodový režim …), jakož i z důvodu morální újmy, zejména zhoršení zdravotního stavu kvůli nejistotě ohledně vývoje svého služebního postupu, ve které se nachází již více než 3 roky následkem pochybení orgánu oprávněného ke jmenování;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník v platové třídě A5, platovém stupni 03, si přál e-mailem ze dne 1. srpna 2003, tři měsíce před koncem svého pracovního volna z osobních důvodů (CCP), čerpaného ode dne 1. října 2002 do 31. října 2003, nežádat o prodloužení CCP. Dne 24. listopadu 2006 podal k orgánu oprávněnému ke jmenování žádost směřující jednak ke znovudosazení na první volné pracovní místo odpovídající své platové třídě, a jednak k náhradě škody, kterou utrpěl z důvodu svého nedosazení – které bylo možné až ode dne 16. září 2007 do funkce administrátora – jež vyplývalo z pochybení, kterých se dopustila Komise.
   Na podporu své žaloby se žalobce dovolává zejména porušení článku 40 služebního řádu úředníků (služební řád), článku 4 a následujících rozhodnutí Komise ze dne 5. září 1998, použitelného na konec jeho CCP, a článku 8 nového rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2004, které se týká CCP a vstoupilo v platnost dne 1. května 2004.
   Žalobce kromě toho uplatňuje, že rozhodnutí Komise znovu ho nedosadit je stiženo naprostým nedostatkem odůvodnění.
   Žalobce zejména uvádí, že opakování těchto pochybení, které mu způsobily významnou škodu, představuje psychické obtěžování ve smyslu článku 12a služebního řádu.
   Konečně žalobce konstatuje, že Komise porušila čl. 40 odst. 4 služebního řádu a zásadu řádné správy.


title: Věc C-384/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itálie) dne 27. srpna 2008 – Attanasio Group Srl v. Comune di Carbognano

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itálie) dne 27. srpna 2008 – Attanasio Group Srl v. Comune di Carbognano
   (Věc C-384/08)
   (2008/C 301/31)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Attanasio Group S. r. l.

      Žalovaný: Comune di Carbognano
   Předběžné otázky
   Jsou italské regionální právní předpisy a právní předpisy s celostátní působností, které stanoví povinné minimální vzdálenosti mezi čerpacími stanicemi pohonných hmot, a konkrétně článek 13 zákona Regione Lazio použitelné v případě projednávaném před tímto soudem a relevantní za účelem rozhodnutí sporu, a příslušné vnitrostátní právní předpisy (vládní nařízení č. 32/1998, ve znění pozdějších změn a doplňků, zákon č. 57/2001 a ministerská vyhláška ze dne 31. října 2001) v těch částech, které umožnily nebo každopádně nezakázaly v rámci výkonu normotvorných pravomocí italského státu stanovit podle uvedeného článku 13 minimální vzdálenosti mezi čerpacími stanicemi pohonných hmot, slučitelné s právem Společenství, a to především s články 43, 48, 49 a 56 Smlouvy o ES a se zásadou hospodářské soutěže a zásadou zákazu diskriminace, jež jsou zakotveny touto Smlouvou, a to podle výše uvedeného odůvodnění?


title: Věc C-447/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Bíróság (Maďarská republika) dne 2. listopadu 2006 – Vodafone Magyarország Mobil Távközlési Zrt. a Innomed Medical Orvostechnikai Rt.v. Magyar Állam, Budapest Főváros Képviselő-testülete a Esztergom Város Önkormányzat Képviselő-testülete

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/37

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Bíróság (Maďarská republika) dne 2. listopadu 2006 – Vodafone Magyarország Mobil Távközlési Zrt. a Innomed Medical Orvostechnikai Rt.v. Magyar Állam, Budapest Főváros Képviselő-testülete a Esztergom Város Önkormányzat Képviselő-testülete
   (Věc C-447/06)
   (2006/C 326/79)
   Jednací jazyk: maďarština
   Předkládající soud
   Fővárosi Bíróság
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Vodafone Magyarország Mobil Távközlési Zrt. a Innomed Medical Orvostechnikai Rt.

      Žalované: Magyar Állam, Budapest Főváros Képviselő-testülete a Esztergom Város Önkormányzat Képviselő-testülete
   Předběžné otázky

               1)

               Má být bod 3 písm. a) kapitoly 4 přílohy X Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (dále jen „Akt o přistoupení“) (1), který se použije na základě článku 24 uvedeného Aktu o přistoupení a podle něhož může Maďarsko odchylně od ustanovení článků 87 a 88 Smlouvy o ES do uplatňovat 31. prosince 2007 dočasná snížení místní podnikatelské daně až na 2 % čistých příjmů podniků, udělovaná orgány místní samosprávy na základě článků 6 a 7 zákona C z roku 1990 o místních daních, vykládán v tom smyslu, že se jedná o přechodnou výjimku, která umožňuje Maďarsku zachovat místní podnikatelskou daň až do ukončení uvedené lhůty?

               2)

               Má být z tohoto hlediska článek 33 šesté směrnice Rady 77/388/EHS (2) vykládán v tom smyslu, že zakazuje členskému státu zachovat nebo zavést daň, kterou je zatížena podnikatelská činnost vykonávaná za účelem dosažení zisku a jejíž základ představují čisté příjmy podniku po odečtení pořizovací ceny zboží dodaného a služeb poskytnutých třetími osobami a nákladů na materiál?

               3)

               Má být, v závislosti na odpovědích na předchozí otázky a ve světle judikatury Soudního dvora, současná praxe maďarských daňových orgánů v prvním a druhém stupni, která spočívá v tom, že se vyhýbají přezkumu slučitelnosti místní podnikatelské daně s právem Společenství a navrhují daňovým poplatníkům opravovat jejich daňová přiznání prostřednictvím dodatečného přiznání, vykládána v tom smyslu, že uvedená praxe zabraňuje daňovým poplatníkům ve výkonu jejich práv tím, že prostřednictvím tohoto daňového řízení s nejistým výsledkem ztěžuje nebo znemožňuje účinné uplatňování práva Společenství, čímž Maďarská republika neplní ustanovení článku 10 Smlouvy o ES?

      (1)  Úř. věst. L 236, s. 846.

      (2)  Úř. věst. L 145, s. 1.


title: Věc T-146/15: Žaloba podaná dne 23. března 2015 – hyphen v. OHIM – Skylotec

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/34

         Žaloba podaná dne 23. března 2015 – hyphen v. OHIM – Skylotec
   (Věc T-146/15)
   (2015/C 171/41)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: hyphen GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: M. Gail, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Skylotec GmbH (Neuwied, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství (Ztvárnění mnohoúhelníku) – ochranná známka Společenství č. 2 255 537

      Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. března 2015 ve věci R 1506/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 15 odst. 1 písm. a) a b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-118/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 29. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Roma – Itálie) – Diagram APS Applicazioni Prodotti Software v. Agenzia Entrate Ufficio Roma 6

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/25

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 29. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Roma – Itálie) – Diagram APS Applicazioni Prodotti Software v. Agenzia Entrate Ufficio Roma 6
   (Věc C-118/06) (1)

   (2006/C 331/52)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 121, 20.5.2006.


title: Věc T-361/08: Žaloba podaná dne 27. srpna 2008 – Peek & Cloppenburg a van Graaf v. OHIM – Thajsko (Thai Silk)

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/42

         Žaloba podaná dne 27. srpna 2008 – Peek & Cloppenburg a van Graaf v. OHIM – Thajsko (Thai Silk)
   (Věc T-361/08)
   (2008/C 301/71)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Peek & Cloppenburg (Hamburg, Německo) a van Graaf GmbH & Co. KG (Vídeň, Rakousko) (zástupci: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde a J. Pause, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Thajsko
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               Zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) č. R 1677/2007-4 ze dne 10. června 2008; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Thajsko

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „Thai Silk“ s uvedením barev „tmavě modré a bílé“ pro zboží třídy 24 a 25 (přihláška č. 4 099 297).

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zobrazení páva v černé a bílé barvě pro zboží a služby tříd 18, 25 a 35

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b nařízení Rady č. 40/94, protože mezi srovnávanými ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny z důvodu podobného celkového dojmu.


title: Věc C-559/08 P: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. září 2010 — Deepak Rajani (Dear!Net Online v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Artoz-Papier AG ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Slovní ochranná známka ATOZ — Námitky majitele mezinárodní slovní ochranné známky ARTOZ — Zamítnutí zápisu“ )

text:
               12.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/6

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. září 2010 — Deepak Rajani (Dear!Net Online v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Artoz-Papier AG
   (Věc C-559/08 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka ATOZ - Námitky majitele mezinárodní slovní ochranné známky ARTOZ - Zamítnutí zápisu)
   2011/C 80/10
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Deepak Rajani (zástupce: A. Kockläuner, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), Artoz-Papier AG

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmý senát) ze dne 26. listopadu 2008, Rajani v. OHIM — Artoz-Papier (ATOZ) (T-100/06), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelem slovní ochranné známky ATOZ pro služby zařazené do tříd 35 a 41 proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) R 1126/2004-2 ze dne 11. ledna 2006, kterým bylo zamítnuto odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení zamítajícímu zápis uvedené ochranné známky v rámci námitek vznesených majitelem mezinárodních slovních ochranných známek „ARTOZ“ pro služby zařazené do tříd 35 a 41

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               D. Rajanimu se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 4.4.2009.


title: Věc T-333/09: Žaloba podaná dne 20. srpna 2009 — Polsko v. Komise

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/71

         Žaloba podaná dne 20. srpna 2009 — Polsko v. Komise
   (Věc T-333/09)
   2009/C 267/130
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupce: M. Dowgielewicz, zmocněnec)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit přílohu I rozhodnutí Komise 2009/444/ES ze dne 10. června 2009 kterým se členským státům přidělují pro období 2009 až 2012 částky vyplývající z modulace podle článků 7 a 10 nařízení Rady (ES) č. 73/2006 [oznámeno pod číslem K(2009) 4375] (1), v rozsahu, v němž jsou v ní na základě modulace podle čl. 9 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 73/2009 přiděleny členským státům částky pro rok 2012;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise 2009/444/ES a na podporu své žaloby uplatňuje následující důvody.
   Zaprvé byla vydáním opatření neslučitelných s čl. 9 odst. 2 nařízení č. 73/2009 (2) porušena zásada hierarchie právních norem. Napadené rozhodnutí přiděluje částky stanovené pro celé období 2009 až 2012 pouze mezi patnáct starých členských států, třebaže tyto státy nejsou podle čl. 9 odst. 2 nařízení č. 73/2009 od roku 2012 jedinými členskými státy dotčenými modulací. Uvedený mechanismus musí tudíž ohledně roku 2012 platit i pro nové členské státy.
   Zadruhé byla porušena zásada rozdělení prostředků vyplývající z modulace podle objektivních kriterií plynoucí ze čtrnáctého bodu odůvodnění a čl. 9 odst. 2 nařízení č. 73/09, jakož i zásada solidarity.
   Zatřetí byla porušena zásada zákazu diskriminace, jelikož kritéria uplatněná Komisí pro rozdělení prostředků vyplývajících z modulace pro rok 2012 (jako například datum přístupu členského státu k Evropské unii a výše příspěvku členského státu k získání prostředků vyplývajících z modulace), která vedla k vyloučení Polské republiky a dalších nových členských států z podílu na těchto prostředcích, nejsou ani objektivní, ani nezajišťují úměrné rozdělení zátěže a výhod vyplývajících z mechanismu modulace.
   Začtvrté porušuje napadené rozhodnutí článek 253 ES, jelikož Komise nevysvětlila důvody pro vyloučení nových členských států z podílu na části prostředků vyplývajících z modulace v roce 2012, který musí být rozdělen podle objektivních kritérií mezi všechny členské státy uplatňující mechanismus modulace, a to ani v napadeném rozhodnutí, zejména v bodech jeho odůvodnění, ani při přípravě tohoto rozhodnutí.
   Zapáté žalovaná porušila podstatné procesní náležitosti, jelikož napadené rozhodnutí vydala v rozporu s pravidly jednacího řádu Řídícího výboru pro přímé platby a článkem 3 nařízení s článkem 3 nařízení č. 1 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (3). Komise navzdory odpovídající žádosti nepředala zástupci Polské republiky návrh napadeného rozhodnutí v polském jazyce, což žalobkyni znesnadnilo posouzení tohoto návrhu a provedení potřebných konzultací.

      (1)  Úř. věst. L 148, s. 29.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (Úř. věst. L 30, 31.1.2009, s. 16).

      (3)  Úř. věst. 1958, č. 17, s. 385.


title: Věc T-349/06: Žaloba podaná dne 4. prosince 2006 – Německo v. Komise

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/20

         Žaloba podaná dne 4. prosince 2006 – Německo v. Komise
   (Věc T-349/06)
   (2007/C 20/29)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, ve spolupráci s C. von Donatem, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2006) 4194 konečné ze dne 25. září 2006 o snížení finančního příspěvku poskytnutého z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) na základě rozhodnutí Komise č. K(95) 1736 ze dne 27. července 1995 pro Operační program Severního Porýní – Vestfálska v rámci RESIDER (EFRR č. 49.02.10.036/ARINCO č. 94.DE.16.051);

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím Komise snížila příspěvek Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) pro program RESIDER Severního Porýní – Vestfálska.
   Žalobkyně k odůvodnění své žaloby uplatňuje porušení článku 24 nařízení č. 4253/88 (1), jelikož nejsou dány podmínky pro snížení finančního příspěvku. V této souvislosti zejména uplatňuje, že odchylky od orientačního finančního plánu nepředstavují závažnou změnu programu.
   Podle názoru žalobkyně, i v případě, že by k závažné změně programu došlo, existuje předchozí souhlas Komise, který byl udělen na základě jejích „Pokynů pro účetní závěrku operačních opatření (1994-1999) strukturálních fondů“ (SEK (1999) 1316).
   Za předpokladu, že jsou splněny podmínky pro snížení finančního příspěvku, žalobkyně žalované vytýká, že vzhledem k tomuto konkrétnímu programu neuplatnila svou posuzovací pravomoc. Podle žalobkyně by Komise byla povinna zvážit, zda je snížení finančního příspěvku z EFRR přiměřené.
   Konečně napadené rozhodnutí porušuje zásadu řádné správy, jelikož tímto rozhodnutím byla žalobkyně nucena znovu podat žalobu proti rozhodnutí, které bylo soudně projednávané v době podání žaloby.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88, pokud jde o koordinaci mezi činnostmi jednotlivých strukturálních fondů navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými dostupnými finančními nástroji (Úř. věst. L 374, 31.12.1988, s. 1).


title: Věc T-45/01: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. července 2007 – Sanders a další v. Komise ( Zaměstnanci společného podniku JET — Použití právního statutu jiného než statutu dočasných zaměstnanců — Náhrada vzniklé škody )

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/26

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. července 2007 – Sanders a další v. Komise
   (Věc T-45/01) (1)

   („Zaměstnanci společného podniku JET - Použití právního statutu jiného než statutu dočasných zaměstnanců - Náhrada vzniklé škody“)
   (2007/C 199/47)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobci: Stephen G. Sanders (Oxon, Spojené království) a dalších 94 žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: původně P. Roth, QC, I. Hutton, E. Mitrophanous a A. Howard, barristers, poté P. Roth, I. Hutton a B. Lask, barrister)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: J. Currall, zmocněnec)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix a A. Pilette, poté J.P. Hix a B. Driessen, zmocněnci)
   Předmět věci
   Stanovení na základě rozsudku Soudu ze dne 5. října 2004, Sanders a další v. Komise (T-45/01, Sb. rozh. s. II-3315) výše náhrady finanční škody vzniklé každému ze žalobců v důsledku nepřijetí za dočasného zaměstnance Evropských společenství k výkonu činnosti ve společném podniku Joint European Torus (JET).
   Výrok rozsudku

               1)

               Komisi se ukládá vyplatit každému ze žalobců náhradu škody odpovídající částce uvedené pro každého z nich ve sloupci (6) přílohy 3 tohoto rozsudku.

               2)

               Z této částky poběží ode dne 31. prosince 1999 až do skutečného vyplacení úroky ve výši 5,25 %.

               3)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a náklady řízení vynaložené žalobci v průběhu celého řízení před Soudem.

               4)

               Rada ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 134, 5.5.2001.


title: Věc F-78/08: Žaloba podaná dne 22. září 2008 – Locchi v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/66

         Žaloba podaná dne 22. září 2008 – Locchi v. Komise
   (Věc F-78/08)
   (2008/C 301/128)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Carlo Locchi (Besozzo, Itálie) (zástupce: F. Parrat, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí o vyloučení žalobce ze seznamu úředníků vybraných pro osvědčovací postup za rok 2007, jakož i zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 5694 ze dne 20. listopadu 2007, týkajícího se obecných prováděcích ustanovení článku 45a služebního řádu
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí o nezařazení žalobce na konečný seznam kandidátů vybraných pro osvědčovací postup za rok 2007, a v důsledku toho rovněž rozhodnutí o nezařazení žalobce na seznam vybraných nejlépe hodnocených kandidátů, jakož i na seznam kandidátů připuštěných do osvědčovacího postupu;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2007) 5694 ze dne 20. listopadu 2007, týkající se obecných prováděcích ustanovení článku 45a služebního řádu;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí o zamítnutí stížnosti;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-256/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2009 — Wrigley v. OHIM — Mejerigaarden (POLAR ICE) ( Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/49

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2009 — Wrigley v. OHIM — Mejerigaarden (POLAR ICE)
   (Věc T-256/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2009/C 282/94
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wm. Wrigley Jr. Company (Chicago, Spojené státy) (zástupci: M. Kinkeldey, S. Schäffler a A. Bognár, zmocněnci)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: W. Verburg, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: Mejerigaarden Holding A/S (Thisted, Dánsko) (zástupce: A. Ellermann Holmbom, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. dubna 2008 (věc R 845/2006-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Mejerigaarden Holding A/S a Wm. Wrigley Jr. Company.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené žalovaným.

               3)

               Vedlejší účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 15.8.2008.