title: Věc T-341/14: Žaloba podaná dne 15. května 2014 – Sergej Kljujev v. Rada

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/29

         Žaloba podaná dne 15. května 2014 – Sergej Kljujev v. Rada
   (Věc T-341/14)
   2014/C 261/52
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Sergej Kljujev (Doněck, Ukrajina) (zástupce: R. Gherson, Solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil v rozsahu, v němž se týká žalobce:

                           —

                           rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině; a

                           —

                           nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině.

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů, z nichž šest je v podstatě totožných s důvody či podobných důvodům uplatňovaným ve věci T-340/14, Kljujev v. Rada.
   Žalobce dále předkládá žalobní důvod spočívající v tom, že Rada nesplnila kritérium pro zařazení žalobce na seznam osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, a sice že je osoba označena jako odpovědná za zneužití ukrajinských státních prostředků či porušení lidských práv na Ukrajině, jelikož jediným důvodem pro zapsání žalobce na seznam je skutečnost, že uvedl, že je předmětem vyšetřování na Ukrajině kvůli zapojení do zločinů týkajících se zpronevěry ukrajinských státních prostředků a jejich nelegálního převodu mimo Ukrajinu.


title: Spojené věci C-180/10 a C-181/10: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny — Polská republika) — Jarosław Słaby (C-180/10), Emilian Kuć, Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10) v. Minister Finansów (C-180/10), Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10) ( Daně — Daň z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Pojem, osoba povinná k dani — Prodej stavebních pozemků — Články 9, 12 a 16 — Neexistence odpočtu DPH na vstupu )

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/8

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny — Polská republika) — Jarosław Słaby (C-180/10), Emilian Kuć, Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10) v. Minister Finansów (C-180/10), Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10)
   (Spojené věci C-180/10 a C-181/10) (1)

   (Daně - Daň z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Pojem, osoba povinná k dani - Prodej stavebních pozemků - Články 9, 12 a 16 - Neexistence odpočtu DPH na vstupu)
   2011/C 319/12
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Jarosław Słaby (C-180/10), Emilian Kuć, Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10)

      Žalovaný: Minister Finansów (C-180/10), Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Naczelny Sąd Administracyjny — Výklad čl. 9 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1), jakož i čl. 4 odst. 1 a 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Prodej několika parcel stavebního pozemku — Prodávající jakožto osoba povinná k dani v případě, že pozemek je součástí zemědělského podniku prodávajícího a prodávající ukončil své činnosti v důsledku rekvalifikace jeho pozemku obcí na stavební pozemek

      Výrok

   Dodání stavebního pozemku musí být považováno za plnění podléhající dani z přidané hodnoty na základě vnitrostátních právních předpisů členského státu, pokud tento členský stát využil možnosti stanovené v čl. 12 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2006/138/EHS ze dne 19. prosince 2006 nezávisle na trvalé povaze plnění nebo na otázce, zda osoba, která dodání uskutečnila, vykonává činnost výrobce, obchodníka nebo poskytovatele služeb v rozsahu, v němž toto plnění nepředstavuje pouhý výkon vlastnického práva jeho držitelem.
   Fyzická osoba, která vykonávala zemědělskou činnost na pozemcích, které byly v návaznosti na změnu územních plánů, k níž došlo z důvodů nezávislých na vůli této osoby, překvalifikovány na pozemky určené k výstavbě, nesmí být považována za osobu povinnou k dani z přidané hodnoty ve smyslu čl. 9 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2006/138, pokud začne uvedené pozemky prodávat, jestliže tyto prodeje spadají do rámce správy soukromého majetku této osoby.
   Naopak, pokud tato osoba za účelem uskutečnění uvedených prodejů podnikne aktivní kroky k obchodnímu prodeji nemovitostí a využívá přitom prostředky podobné prostředkům používaným výrobcem, obchodníkem nebo osobou poskytující služby ve smyslu čl. 9 odst. 1 druhého pododstavce směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2006/138, musí být tato osoba považována za osobu vykonávající „ekonomickou činnost“ ve smyslu uvedeného článku, a v důsledku toho musí být považována za osobu povinnou k dani z přidané hodnoty.
   Skutečnost, že tato osoba je „zemědělcem podléhajícím daňovému paušálu“ ve smyslu čl. 295 odst. 1 bod 3 směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2006/138, je v tomto ohledu irelevantní.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc C-74/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 12. února 2013 — GSV Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               8.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 12. února 2013 — GSV Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Věc C-74/13)
   2013/C 164/12
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: GSV Kft.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Předběžné otázky

               1)

               Lze mít za to, že výrobek, který
               je bílé barvy,
               má obdélníkový tvar,
               je technickou tkaninou,
               jejíž vazbu tvoří spletený drát,
               jejíž útek je tvořen dvěma dráty, jež jsou navzájem překříženy a které jsou provlečeny osnovou,
               který má otvory o velikosti 4 × 4 mm,
               jehož rozměry jsou 100 × 201 cm,
               jehož vlákna jsou skleněná a potažená styrén-akrylátovým kopolymerovým plastem,
               jehož hmotnost je 136 g/m2,
               jehož hustota osnovy je 415 tex
               a hustota útku 132 tex,
               odpovídá fyzickým vlastnostem stanoveným v čtrnáctém bodu odůvodnění a v čl. 1 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 138/2011 ze dne 16. února 2011 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých otevřených síťovin ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (1), kterými jsou
               otevřené síťoviny
               vyrobené ze skleněných vláken
               o velikosti buňky větší než 1,8 mm na délku i na šířku
               a o plošné hmotnosti větší než 35 g/m2,
               a proto je třeba s přihlédnutím k sazebnímu zařazení a jednotlivým jazykovým verzím práva Společenství vyložit kód TARIC 7019590010 v tom smyslu, že výše uvedený kód TARIC se vztahuje na uvedený výrobek jako takový?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku může být na základě právního řádu Společenství osvobozena od antidumpingového cla fyzická nebo právnická osoba — která se řídí zněním nařízení vyhlášeným v jazyce, který odpovídá její státní příslušnosti a jež se opírá o obecný a zřejmý význam znění právního předpisu v jejím jazyce, aniž by zjišťovala různé případné významy v jiných jazykových verzích — jež doveze na území Evropské unie výrobek vyrobený mimo uvedené území vzhledem k tomu, že podle jazykové verze, které rozumí, není tento výrobek zahrnut mezi výrobky, na které se vztahuje antidumpingové clo, a to i tehdy, pokud na základě srovnání jednotlivých jazykových verzí právního předpisu Společenství může být určeno, že právo Společenství ukládá na tento výrobek antidumpingové clo?

      (1)  Nařízení Komise (EU) č. 138/2011 ze dne 16. února 2011 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých otevřených síťovin ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 43, s. 9).


title: Věc C-150/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 6. září 2012 — Evropská komise v. Belgické království ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 1999/37/ES — Registrační doklady vozidel — Vozidla dříve registrovaná v jiném členském státě — Změna vlastníka — Požadavek technické prohlídky — Žádost o předložení prohlášení o shodě — Technická prohlídka provedená v jiném členském státě — Neuznání — Neexistence odůvodnění“ )

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 6. září 2012 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-150/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 1999/37/ES - Registrační doklady vozidel - Vozidla dříve registrovaná v jiném členském státě - Změna vlastníka - Požadavek technické prohlídky - Žádost o předložení prohlášení o shodě - Technická prohlídka provedená v jiném členském státě - Neuznání - Neexistence odůvodnění)
   2012/C 355/07
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: O. Beynet a A. Marghelis, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království (zástupci: T. Materne a J.-C. Halleux, zmocněnci, ve spolupráci s F. Libertem a S. Rodriguesem, advokáty)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti členským státem — Porušení čl. 34 SFEU a směrnice Rady 1999/37/ES ze dne 29. dubna 1999 o registračních dokladech vozidel (Úř. věst. L 138, s. 57; Zvl. vyd. 07/04, s. 351) — Vnitrostátní právní úprava, která vyžaduje předložení prohlášení o shodě vozidla za účelem technické kontroly před registrací vozidla registrovaného předtím v jiném členském státě — Neuznání výsledků kontroly provedené v jiných členských státech — Omezení volného pohybu zboží — Nedostatek odůvodnění

      Výrok

               1)

               Belgické království tím, že pro účely technické prohlídky před registrací vozidla, jež bylo předtím registrováno v jiném členském státě, systematicky požaduje kromě předložení osvědčení o registraci i prohlášení o shodě a podrobuje takováto vozidla, jež mění majitele, technické prohlídce před jejich registrací bez zohlednění výsledků technické prohlídky uskutečněné v jiném členském státě, nesplnilo povinnosti, které mu vyplývají z článku 4 směrnice Rady 1999/37/ES ze dne 29. dubna 1999 o registračních dokladech vozidel, ve znění směrnice Rady 2006/103/ES ze dne 20. listopadu 2006 a z článku 34 SFEU.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 160, 28.5.2011.


title: Věc C-257/07: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Švédské království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/17/ES — Koordinace postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/26

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Švédské království
   (Věc C-257/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/17/ES - Koordinace postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2008/C 51/43)
   Jednací jazyk: švédština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Kukovec a K. Nyberg, zmocněnci)

      Žalované: Švédské království (zástupce: A. Falk, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Úř. věst. L 134, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 19), ve stanovené lhůtě
   Výrok

               1)

               Švédské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Švédskému království se ukládá náhradu nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc C-459/05: Žaloba podaná dne  23. prosince 2005  Komisí Evropských společenství proti Belgickému království

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/18

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2005 Komisí Evropských společenství proti Belgickému království
   (Věc C-459/05)
   (2006/C 48/34)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 23. prosince 2005 žaloba směřující proti Belgickému království podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou H. Stovlbaekem a D. Maidani, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že tím, že Belgické království nepřijalo veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o obecném systému pro uznávání odborných kvalifikací a směrnice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS o povolání zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči (ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči), zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, architekta, farmaceuta a lékaře (1), a v každém případě je nesdělilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají na základě této směrnice;

               2.

               uložil Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Článek 16 odst. 1 směrnice 2001/19 stanoví, že členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 2003 a že o nich neprodleně uvědomí Komisi.
   Komise je nucena konstatovat, že Belgické království dosud nepřijalo všechna opatření požadovaná v tomto ohledu, nebo, v každém případě, že je neoznámilo Komisi.

      (1)  Úř. věst L 206, s. 1; Zvl. vyd. 05/04, s. 138.


title: Věc T-75/16 P: Usnesení Tribunálu ze dne 3. května 2017 – De Nicola v. EIB „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Hodnocení — Hodnotící zpráva služebního postupu — Hodnocení za rok 2010 — Nesprávné právní posouzení — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“

text:
               26.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. května 2017 – De Nicola v. EIB
   (Věc T-75/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Hodnocení - Hodnotící zpráva služebního postupu - Hodnocení za rok 2010 - Nesprávné právní posouzení - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   (2017/C 202/31)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Carlo De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: G. Ferabecoli, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská investiční banka (EIB) (zástupci: původně G. Nuvoli a T. Gilliams, poté G. Nuvoli a G. Faedo, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (samosoudce) ze dne 18. prosince 2015, De Nicola v. EIB (F-128/11, EU:F:2015:168), znějící na zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zčásti odmítá a zčásti zamítá.

               2)

               Carlo De Nicola ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou investiční bankou (EIB) v tomto stupni řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 4. 4. 2016.


title: Věc T-191/09: Žaloba podaná dne 14. května 2009 — HIT Trading a Berkman Forwarding v. Komise

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/53

         Žaloba podaná dne 14. května 2009 — HIT Trading a Berkman Forwarding v. Komise
   (Věc T-191/09)
   2009/C 180/99
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: HIT Trading BV (Barneveld, Nizozemsko) a Berkman Forwarding BV (Barendrecht, Nizozemsko) (zástupce: A. Jansen, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhové žádání žalobkyň

   HIT Trading BV požaduje,

               —

               aby bylo prohlášeno za neplatné rozhodnutí Komise ze dne 12. února 2009, věc REC 08/01, a stanoveno, že nebudou dodatečně uloženy dovozní dávky a antidumpingová cla, jelikož je odůvodněno jejich prominutí.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle názoru žalobkyň Komise chybně vycházela z toho, že je dodatečné uložení dovozních dávek a antidumpingových cel odůvodněno. Krom toho Komise nesprávně stanovila, že nejsou dány zvláštní okolnosti ve smyslu článku 239 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307).
   Žalobkyně k tomu uvádějí následující důvody:

               —

               Komise tvrdí, že se pákistánské celní orgány dopustily u preferenčního původu zboží chyby ve smyslu čl. 220 odst. 2 písm. b) nařízení č. 2913/92. Pokud jde o nepreferenční původ zboží, vychází Komise nesprávně z toho, že toto pochybení není chybou ve smyslu čl. 220 odst. 2 písm. b) nařízení č. 2913/92.

               —

               Komise nesprávně rozhodla, že u prohlášení podaných po 10. září 2004 nepostupovaly žalobkyně pečlivě.

               —

               Komise při posouzení otázky, zda lze upustit od dodatečného uložení dávek, nebo zda existují zvláštní okolnosti, porušila neodůvodněně povinnosti, které jí přísluší.

               —

               Komise je toho názoru, že se pákistánské celní orgány dopustily u preferenčního původu zboží chyby ve smyslu čl. 220 odst. 2 písm. b) nařízení č. 2913/92. Pokud jde o nepreferenční původ zboží, vychází Komise nesprávně z toho, že se u této chyby nejedná o zvláštní okolnosti ve smyslu článku 239 nařízení č. 2913/92.

               —

               Z napadeného rozhodnutí nevyplývá, že Komise skutečně zvážila proti sobě stojící zájem Společenství na dodržování celních pravidel a zájem dovozce jednajícího v dobré víře na tom, aby neutrpěl nevýhody, které překračují běžné obchodní riziko.

               —

               Z napadeného rozhodnutí nevyplývá, že Komise při posouzení, zda se v daném případě jedná o okolnosti zvláštního případu, vzala v úvahu veškeré relevantní skutečnosti.


title: Věc C-384/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia n ° 44 de Barcelona (Španělsko) dne 11. srpna 2014 – Alta Realitat S.L. v. Erlock Films a Ulrich Thomsen

text:
               3.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 388/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia no 44 de Barcelona (Španělsko) dne 11. srpna 2014 – Alta Realitat S.L. v. Erlock Films a Ulrich Thomsen
   (Věc C-384/14)
   2014/C 388/04
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia no 44 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Alta Realitat S.L.

      Žalovaní: Erlock Films a Ulrich Thomsen

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1393/2007 (1)vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní soud, který rozhoduje ve věci, je oprávněn na základě veškerých poznatků, které má v daném řízení k dispozici, určit, zda adresát rozumí určitému jazyku?

         V případě kladné odpovědi na první otázku:

               2)

               Musí být čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1393/2007 vykládán v tom smyslu, že pokud vnitrostátní soud, který rozhoduje ve věci, určil na základě veškerých jemu v daném řízení dostupných poznatků, že adresát určitému jazyku rozumí, nesmí mu v takovémto případě subjekt doručující písemnost poskytnout možnost odmítnout přijetí této písemnosti?

               3)

               Musí být čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1393/2007 vykládán v tom smyslu, že je třeba mít za to, že pokud adresát doručované písemnosti odmítne přijmout písemnost vyhotovenou v určitém jazyce i přesto, že soud, který ve věci rozhoduje, prohlásil, že výše uvedená osoba danému jazyku dostatečně rozumí, toto odmítnutí písemnosti není odůvodněné, takže soud, který ve věci rozhoduje, může uplatnit důsledky, které stanoví právní předpisy odesílajícího členského státu pro tento druh neodůvodněného odmítnutí písemností, a také považovat písemnost za adresátovi doručenou, pokud tak stanoví procesní předpisy odesílajícího členského státu?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 ze dne 13. listopadu 2007 o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních v členských státech (doručování písemností) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1348/2000

      Úř. věst. L 324, s. 79


title: Věc C-257/08: Žaloba podaná dne 17. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/32

         Žaloba podaná dne 17. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-257/08)
   (2008/C 209/47)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: N. Yerrell a L. Prete, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/22/ES ze dne 15. března 2006 o minimálních podmínkách pro provedení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o předpisech v sociální oblasti týkajících se činností v silniční dopravě a o zrušení směrnice Rady 88/599/EHS (1), nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 1. dubna 2007.

      (1)  Úř. věst. L 102, s. 35.


title: Věc T-171/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. října 2006 – Nijs v. Účetní dvůr ( Úředníci — Povýšení — Hodnotící období 2003 — Hodnotící zpráva — Přidělení bodů za zásluhy — Rozhodnutí nepovýšit žalobce do třídy hlavního překladatele )

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/47

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. října 2006 – Nijs v. Účetní dvůr
   (Věc T-171/05) (1)

   („Úředníci - Povýšení - Hodnotící období 2003 - Hodnotící zpráva - Přidělení bodů za zásluhy - Rozhodnutí nepovýšit žalobce do třídy hlavního překladatele“)
   (2006/C 294/99)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Bart Nijs (Bereldange, Lucembursko) (zástupce: F. Rollinger, advokát)

      Žalovaný: Účetní dvůr Evropských společenství (zástupci: T. Kennedy, J.-M. Steiner a G. Corstens, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí, které se týká konečného vystavení hodnotící zprávy žalobce za hodnotící období 2003, rozhodnutí o přidělení bodů za zásluhy žalobci za hodnotící období 2003 a rozhodnutí nepovýšit jej v roce 2004, jakož i rozhodnutí o zamítnutí stížnosti podané proti těmto rozhodnutím a jednak žádost o náhradu škody.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Účetního dvora, která se týkají přidělení žalobci jeho bodů za zásluhy za hodnotící období 2003 a jeho nepovýšení v roce 2004, se ruší

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Účetní dvůr ponese vlastní náklady řízení a polovinu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

               4)

               Žalobce ponese veškeré náklady řízení ohledně řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 182, 23.7.2005.


title: Věc T-239/08: Žaloba podaná dne 13. června 2008 – Comtec Translations v. Komise

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/60

         Žaloba podaná dne 13. června 2008 – Comtec Translations v. Komise
   (Věc T-239/08)
   (2008/C 209/107)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Comtec Translations Ltd (Leamington Spa, Spojené království) (zástupci: L. R. Scott a E. Bentley, Solicitors)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí a vrátit nabídku žalobkyně k novému posouzení;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 16. dubna 2008, kterým byla zamítnuta její nabídka podaná v rámci nabídkového řízení na uzavření rámcových smluv o poskytnutí překladu dokumentů týkajících se politik a správy Evropské unie ze všech úředních jazyků EU do angličtiny (výběrové řízení č. FL-GEN07-EN) (1). Důvodem odmítnutí nabídky žalobkyně byla nedostatečná technická a odborná způsobilost a nedostatečná nebo nedostatečně prokázaná profesní zkušenost.
   Žalobkyně na podporu své žaloby uvádí jediný žalobní důvod. Tvrdí, že správní řízení neproběhlo řádně a že nebyla dodržena její procesní práva. Žalobkyně uvádí, že Komisi v průběhu několika let v rámci dříve uzavřených a pravidelně obnovovaných smluv úspěšně poskytovala překlady do angličtiny, přičemž za kvalitu svých služeb získávala uspokojivé hodnocení. Žalobkyně uvádí, že rozhodnutí hodnotící komise nezohlednilo nebo dostatečně nezohlednilo úspěšné plnění překladatelské činnosti žalobkyně pro Komisi po dobu 12 let a ani nepřihlédlo k dokumentům, které prokazují technickou a odbornou kvalifikaci zaměstnanců, vedoucích jakosti a subdodavatelů žalobkyně.

      (1)  Zveřejněné vyhlášení zakázky: Úř. věst. 2007 S 180 – 219517.


title: Věc T-632/15: Žaloba podaná dne 10. listopadu 2015 – Tillotts Pharma v. OHIM – Ferring (OCTASA)

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/69

         Žaloba podaná dne 10. listopadu 2015 – Tillotts Pharma v. OHIM – Ferring (OCTASA)
   (Věc T-632/15)
   (2016/C 027/87)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tillotts Pharma AG (Rheinfelden, Švýcarsko) (zástupce: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Ferring BV (Hoofddorp, Nizozemsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „OCTASA“ – Přihláška k zápisu č. 8 169 881

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. září 2015 ve věci R 2386/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl.8 odst.1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-75/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 14. února 2013 — SEK Zollagentur GmbH v. Hauptzollamt Gießen

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 14. února 2013 — SEK Zollagentur GmbH v. Hauptzollamt Gießen
   (Věc C-75/13)
   2013/C 147/13
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SEK Zollagentur GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Giessen

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutné příslušná ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), zejména jeho článek 50, vykládat v tom smyslu, že zboží přenechané celním úřadem osobě k dočasnému uskladnění na schváleném místě, je odňato celnímu dohledu, pokud je zboží sice přihlášené do režimu vnějšího tranzitu, avšak zboží nedoprovází vystavené doklady pro plánovanou přepravu a není předloženo celnímu úřadu určení?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Je v takovém případě osoba, která propustila jako schválený odesílatel zboží do režimu tranzitu, dlužníkem cla podle čl. 203 odst. 3 první odrážky CK nebo podle čl. 203 odst. 3 čtvrté odrážky CK?

      (1)  Úř. vest. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307.


title: Věc F-116/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 26. června 2013 — Vacca v. Komise ( „Veřejná služba — Otevřené výběrové řízení — Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/207/11 — Nepřipuštění k hodnotícím zkouškám — Přístupové testy — Anulování otázek — Informace pro kandidáty“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/85

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 26. června 2013 — Vacca v. Komise
   (Věc F-116/11) (1)

   (Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení - Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/207/11 - Nepřipuštění k hodnotícím zkouškám - Přístupové testy - Anulování otázek - Informace pro kandidáty)
   2013/C 225/195
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Annalisa Vacca (Lucemburk, Lucembursko) (zástupkyně: A. Salerno, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o nepřipuštění žalobkyně k hodnotícím zkouškám v rámci výběrového řízení EPSO/AD/207/11

      Výrok rozsudku

               1)

               Evropské komisi se ukládá povinnost zaplatit Annalise Vacca částku 500 eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení vynaložených Annalisou Vacca.

               4)

               Annalisa Vacca ponese jednu třetinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2013, s 69.


title: Věc C-6/10: Žaloba podaná dne 8. ledna 2010 — Evropská komise v. Belgické království

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/12

         Žaloba podaná dne 8. ledna 2010 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-6/10)
   2010/C 80/21
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Braun a L. de Schietere de Lophem, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES ze dne 14. června 2006, kterou se mění směrnice Rady 78/660/EHS o ročních účetních závěrkách některých forem společností, 83/349/EHS o konsolidovaných účetních závěrkách, 86/635/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí a 91/674/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách pojišťoven (1), nebo v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2006/46/ES uplynula dne 5. září 2008. Ke dni podání této žaloby však žalované dosud nepřijalo veškerá opatření nezbytná k provedení této směrnice, nebo o nich v každém případě neuvědomilo Komisi.

      (1)  Úř. věst. L 224, s. 1.


title: Věc C-269/06: Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 11. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/38

         Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 11. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie
   (Věc C-269/06) (1)

   (2008/C 51/63)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc T-656/15: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – Baggi v. Parlament

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/69

         Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – Baggi v. Parlament
   (Věc T-656/15)
   (2016/C 048/77)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Guia Baggi (Florence, Itálie) (zástupkyně: N. Pirc Musar, advokátka)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu A(2015)8552 C ze dne 16. září 2015, kterým se zamítá potvrzující žádost žalobkyně o zpřístupnění určitých dokumentů s informacemi o cestovních výdajích, denních příspěvcích, příspěvcích na všeobecné výdaje a výdaje na personální politiku členů Evropského parlamentu;

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů vynaložených žalobkyní podle článků 134 a 100 jednacího řádu Tribunálu včetně nákladů případných vedlejších účastníků řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení 1049/2001 (1) ve spojení s článkem 8 písm. b) nařízení 45/2001 (2), neboť požadované osobní údaje nejsou chráněny právními předpisy Společenství.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení 1049/2001 ve spojení s článkem 8 písm. b) nařízení 45/2001, neboť přístup k požadovaným informacím byl odmítnut, ačkoli byly podmínky pro zpřístupnění splněny.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení obecné povinnosti zkoumat každý jednotlivý dokument stanovené v článcích 2 a 4 nařízení 1049/2001 ve spojení s čl. 6 odst. 3 nařízení 1049/2001.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 6) nařízení 1049/2001, neboť odepření přístupu k části požadovaných dokumentů bylo neodůvodněné.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění podle čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení 1049/2001, neboť se Parlament nevyjádřil ke všem argumentům žalobkyně.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102).


title: Věc C-657/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. května 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf – Německo) – Verder LabTec GmbH & Co. KG v. Finanzamt Hilden „Řízení o předběžné otázce — Daně — Svoboda usazování — Článek 49 SFEU — Omezení — Rozložení výběru daně ze skrytých rezerv — Zachování rozdělení daňových pravomocí mezi členské státy — Přiměřenost“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/11

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. května 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf – Německo) – Verder LabTec GmbH & Co. KG v. Finanzamt Hilden
   (Věc C-657/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Svoboda usazování - Článek 49 SFEU - Omezení - Rozložení výběru daně ze skrytých rezerv - Zachování rozdělení daňových pravomocí mezi členské státy - Přiměřenost“)
   (2015/C 236/14)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Verder LabTec GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Finanzamt Hilden

      Výrok

   Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové daňové právní úpravě členského státu, jaká je dotčena v původním řízení, podle níž v případě převodu majetku společnosti nacházející se na území tohoto členského státu na stálou provozovnu této společnosti nacházející se na území jiného členského státu dojde k odhalení skrytých rezerv souvisejících s tímto majetkem, které vznikly na území prvně uvedeného členského státu, zdanění příslušných kapitálových zisků a výběru daně z těchto kapitálových zisků rozloženému do deseti ročních splátek.

      (1)  Úř. věst. C 71, 8.3.2014.


title: Věc T-265/13: Žaloba podaná dne 20. května 2013 — Polo/Lauren v. OHIM — FreshSide (zobrazení chlapce na jízdním kole s pálkou v ruce)

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/44

         Žaloba podaná dne 20. května 2013 — Polo/Lauren v. OHIM — FreshSide (zobrazení chlapce na jízdním kole s pálkou v ruce)
   (Věc T-265/13)
   2013/C 207/74
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Polo/Lauren Company, LP (New York, Spojené státy) (zástupci: S. Davies, Solicitor, J. Hill, Barrister and R. Black, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: FreshSide Ltd (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 1. března 2013 ve věci R 15/2012-2;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující zobrazení chlapce na jízdním kole s pálkou v ruce pro výrobky zařazené do tříd 18, 25 a 28 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 8 766 917.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka obsahující zobrazení hráče póla na koni pro výrobky zařazené do tříd 9, 18, 20, 21, 24 a 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-142/08: Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 18. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/32

         Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 18. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-142/08) (1)

   (2009/C 69/69)

      Jednací jazyk: polština

   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 142, 7.6.2008.


title: Věc F-97/06: Žaloba podaná dne 15. srpna 2006 – Lopez Teruel v. OHIM

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/24

         Žaloba podaná dne 15. srpna 2006 – Lopez Teruel v. OHIM
   (Věc F-97/06)
   (2006/C 237/42)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Adelaida Lopez Teruel (El Casar, Španělsko) (zástupci: G. Vandersanden, L. Levi a C. Ronzi, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 6. října 2005, kterým orgán oprávněný ke jmenování zamítl vyhovět žádosti žalobkyně o svolání výboru pro otázky invalidity podle článku 78 služebního řádu;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 5. května 2006, kterým se zamítá stížnost podaná žalobkyní dne 6. ledna 2006;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, úřednice OHIM, se dne 8. června 2005 obrátila na administrativu se žádostí o svolání výboru pro otázky invalidity za účelem posouzení invalidity podle článku 78 služebního řádu. OHIM odmítl takový výbor svolat a uvedl, že orgán oprávněný ke jmenování má jednak v této věci podle čl. 59 odst. 4 služebního řádu diskreční pravomoc a jednak že chorobopis, který uplatňuje žalobkyně, nemůže být předmětem řízení o invaliditě, jelikož již byl předmětem arbitrážního řízení.
   Ve své žalobě žalobkyně předkládá tři žalobní důvody, přičemž první vycházející z porušení článku 78 služebního řádu se dělí do dvou částí. V první části uplatňuje, že dotčený úředník má právo na svolání výboru pro invaliditu bez ohledu na možnost svolání, která je rovněž přiznána orgánu oprávněného ke jmenování, jelikož článek 78 a 59 služebního řádu mají rozdílný ratio legis a upravují rozdílné situace. V druhé části žalobkyně vytýká OHIM, že se dopustil zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu a překročil své pravomoci, jelikož posouzení odborných lékařů nahradil svým posouzením.
   Druhý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti péče a zásady řádné správy. OHIM zejména nesprávně zhodnotil vyváženost dotčených zájmů a vůbec nezohlednil velmi špatný zdravotní stav žalobkyně.
   Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady zákazu diskriminace a zásady rovného zacházení. Podle žalobkyně všem ostatním úředníkům Evropských společenství přísluší právo být vyšetřen komisí pro invaliditu na rozdíl od úředníků OHIM. Výklad článku 78 služebního řádu, který si OHIM vyhrazuje, vede k narušení jednoty veřejné služby Společenství, která je zakotvena v čl. 9 odst. 3 Amsterdamské smlouvy.


title: Věc T-37/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. listopadu 2011 — Walton v. Komise ( „Plnění rozpočtu — Inkaso — Započtení pohledávek — Zpětná účinnost — Rozsudek Tribunálu ukládající Komisi zaplatit náhradu škody spolu s úroky — Pohledávka, která je jistá, o stanovené výši a splatná“ )

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. listopadu 2011 — Walton v. Komise
   (Věc T-37/08) (1)

   (Plnění rozpočtu - Inkaso - Započtení pohledávek - Zpětná účinnost - Rozsudek Tribunálu ukládající Komisi zaplatit náhradu škody spolu s úroky - Pohledávka, která je jistá, o stanovené výši a splatná)
   2011/C 370/35
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Robert Walton (Oxford, Spojené království) (zástupce: D. Beard, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupce: J. Currall, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 16. listopadu 2007 o inkasu částky 36 551,58 eur, kterou jí žalobce dlužil, započtením.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise ze dne 16. listopadu 2007 se zrušuje v rozsahu, ve kterém do započítávaných částek zahrnuje úroky vzniklé po 12. červenci 2007.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Věc T-598/16: Usnesení Tribunálu ze dne 13. února 2017 – Pipiliagkas v. Komise „Žaloba na neplatnost — Veřejná služba — Úředníci — Zařazení na pracovní místo — Přeřazení ve služebním zájmu — Přeřazení žalobce — Splnění povinností vyplývajících z rozsudku — Postup před zahájením soudního řízení — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/38

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. února 2017 – Pipiliagkas v. Komise
   (Věc T-598/16) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Veřejná služba - Úředníci - Zařazení na pracovní místo - Přeřazení ve služebním zájmu - Přeřazení žalobce - Splnění povinností vyplývajících z rozsudku - Postup před zahájením soudního řízení - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
   (2017/C 112/52)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nikolaos Pipiliagkas (Brusel, Belgie) (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 266 a 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise nepřijmout opatření vyplývající z rozsudku ze dne 15. dubna 2015, Pipiliagkas v. Komise (F-96/13, EU:F:2015:29), a dále rozhodnutí Komise ze dne 22. prosince 2015 přeřadit žalobce z delegace Evropské unie na Západním břehu Jordánu a v Pásmu Gazy, východním Jeruzalémě, ke Generálnímu ředitelství pro mobilitu a dopravu.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Nikolaos Pipiliagkas nahradí náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 296, 16.8.2016 (věc byla původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-28/16 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1. září 2016).


title: Věc T-415/10 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 15. října 2010 — Nexans France v. Společný podnik Fusion for Energy ( Řízení o předběžných opatřeních — Veřejné zakázky — Nabídkové řízení — Odmítnutí nabídky — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti )

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/30

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 15. října 2010 — Nexans France v. Společný podnik Fusion for Energy
   (Věc T-415/10 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky - Nabídkové řízení - Odmítnutí nabídky - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti)
   2010/C 328/51
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nexans France SAS (Clichy, Francie) (zástupci: J.-P. Tran Thiet a J.-F. Le Corre, advokáti)

      Žalovaný: Společný evropský podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy (Barcelona, Španělsko) (zástupci: A. Verpont, zmocněnkyně, ve spolupráci s C. Kennedy-Loest, C. Thomasem, M. Farleyem, solicitory, J. Derennem a N. Pourbaixem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí přijatých žalovaným v rámci nabídkového řízení, kterými byla odmítnuta nabídka žalobkyně a zakázka na dodávku vodičů TF a PF byla zadána jinému uchazeči

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-455/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 1. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep — Nizozemsko) — G.A.P. Peeters — van Maasdijk v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/38

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 1. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep — Nizozemsko) — G.A.P. Peeters — van Maasdijk v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Věc C-455/10) (1)

   2011/C 269/80
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc C-441/06: Žaloba podaná dne 25. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/9

         Žaloba podaná dne 25. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-441/06)
   (2006/C 310/17)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: C. Giolito, zmocněnec)

      Žalovaná: Francouzská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Francouzská republika tím, že ve stanovené lhůtě neprovedla rozhodnutí Komise ze dne 2. srpna 2004 o státní podpoře poskytnuté Francií ve prospěch France Télécom (státní podpora C 13/b/2003) (1), porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 a článku 3 uvedeného rozhodnutí, z čl. 249 čtvrtého pododstavce Smlouvy o ES a z článku 10 téže smlouvy;

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně úvodem připomíná, že zrušení protiprávní podpory formou jejího navrácení je logickým důsledkem zjištění její protiprávnosti, a uvádí, že žalovaná porušila tuto judikaturu, jelikož více než dva roky po přijetí dotčeného rozhodnutí se neuskutečnilo žádné vrácení podpory poskytnuté společnosti France Télécom a na vnitrostátní úrovni ani nebylo zahájeno žádné řízení o vrácení. Tímto bylo porušeno několik základních ustanovení práva Společenství, a to zejména článek 10 a čl. 249 čtvrtý pododstavec ES.
   V tomto ohledu žalobkyně uvádí, že na základě judikatury Soudního dvora nevyžaduje žádné ustanovení práva Společenství, aby Komise stanovila přesnou částku protiprávní podpory k navrácení. Postačuje, aby rozhodnutí o navrácení podpory, která byla prohlášena za neslučitelnou se společným trhem, obsahovalo údaje dovolující jeho příjemci určit tuto částku bez přílišných obtíží. Pokud by toto určení nicméně obnášelo praktické obtíže, Komise a dotčený členský stát musí v každém případě postupovat společně s cílem překonat tyto obtíže v souladu s požadavkem loajální spolupráce podle článku 10 ES.
   Žalobkyně kromě toho zpochybňuje tvrzení žalované, podle kterého je nemožné provést dostatečně spolehlivý odhad rozsahu podpory k navrácení, jelikož, zejména, rozhodnutí ze dne 2. srpna 2004 ve svém odůvodnění výslovně odkazuje na dva odhady předložené francouzskými orgány během správního řízení, na základě kterých Komise v rozhodnutí stanovila hraniční částky podpory k navrácení. Z tohoto rozhodnutí by tak rovněž jasně vyplývalo, že podpora k navrácení by se rovnala rozdílu mezi objemem daně z příjmu, kterou měla společnost France Télécom zaplatit na základě platného práva, a daní, kterou tato společnost skutečně zaplatila.
   Žalobkyně kromě toho uvádí, že během řízení o navracení Komise předložila několik konkrétních návrhů ohledně částky podpory k navrácení, zatímco na základě judikatury Soudního dvora přísluší v zásadě v první řadě dotčenému členskému státu předložit tyto návrhy. Žalovaná navíc nikdy nepředložila návrh směřující ke zlepšení návrhů Komise.
   Žalobkyně na závěr připomíná, že z judikatury rovněž vyplývá, že existence žaloby proti rozhodnutí Komise, kterým byla podpora prohlášena za protiprávní, nevylučuje povinnost provést uvedené rozhodnutí, a tudíž získat vrácení protiprávní a neslučitelné podpory, kromě případu nařízení předběžných opatření Soudem prvního stupně podle článku 242 ES.

      (1)   Úř. věst. L 269, 2005, s. 30.


title: Věc C-377/04: Žaloba podaná dne 2. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/23

         Žaloba podaná dne 2. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice
   (Věc C-377/04)
   (2004/C 262/41)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 2. září 2004 žaloba směřující proti Rakouské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Denisem Martinem a Horstpeterem Kreppelem, jako zmocněnci, s adresou pro doručování v Lucemburku.
   Žalující navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1)

               určil, že Rakouská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro úplné provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/92/ES ze dne 16. prosince 1999, o minimálních požadavcích na zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců vystavených riziku výbušných prostředí (1) nebo tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               2)

               uložil Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice 1999/92/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 30. června 2003.
   Komise konstatuje, že tato směrnice – s výjimkou provedení ve spolkových zemích Dolní Rakousko a Tyrolsko – nebyla ještě stále plně provedena, a sice ani na spolkové úrovni ani v ostatních spolkových zemích.

      (1)  Úř. věst. 2000, L 23, s. 57.


title: Věc T-227/15: Žaloba podaná dne 27. dubna 2015 – Redpur v. OHIM – Redwell Manufaktur (Redpur)

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/43

         Žaloba podaná dne 27. dubna 2015 – Redpur v. OHIM – Redwell Manufaktur (Redpur)
   (Věc T-227/15)
   (2015/C 236/58)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Redpur GmbH (Hayingen, Německo) (zástupce: S. Schiller, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Redwell Manufaktur GmbH (Hartberg, Rakousko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství „Redpur“ – přihláška č. 10 934 305

      Řízení před OHIM: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. února 2015, ve věci R 678/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a zamítl námitky;

               —

               připustil přihlášku ochranné známky Společenství č. 10 934 305 v plném rozsahu k zápisu, nebo podpůrně, aby věc vrátil k projednání odvolacímu senátu;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení, které žalobkyni vznikly v tomto řízení;

               —

               uložil společnosti Redwell Manufaktur GmbH náhradu nákladů řízení, které žalobkyni vznikly v řízeních před námitkovým oddělením a před odvolacím senátem.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-132/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. června 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Innsbruck — Rakousko) — Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH v. Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH ( „Směrnice 2000/78/ES — Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Rozdílné zacházení na základě věku — Listina základních práv Evropské unie — Obecné zásady unijního práva — Kolektivní smlouva — Nezohlednění odborné praxe získané u jiné společnosti, která patří do téže skupiny společností, při zařazení palubních průvodčí letecké společnosti do mzdové tabulky — Smluvní doložka“ )

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. června 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Innsbruck — Rakousko) — Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH v. Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH
   (Věc C-132/11) (1)

   (Směrnice 2000/78/ES - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Rozdílné zacházení na základě věku - Listina základních práv Evropské unie - Obecné zásady unijního práva - Kolektivní smlouva - Nezohlednění odborné praxe získané u jiné společnosti, která patří do téže skupiny společností, při zařazení palubních průvodčí letecké společnosti do mzdové tabulky - Smluvní doložka)
   2012/C 217/08
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH

      Žalovaná: Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberlandesgericht Innsbruck — Výklad článku 21 Listiny základních práv Evropské unie, čl. 6 odst. 1 a 3 SEU, jakož i článků 1, 2 a 6 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79) — Rozdílné zacházení na základě věku — Kolektivní smlouva, která při zařazení palubních průvodčí do mzdové tabulky stanoví zohlednění odborné praxe, avšak nikoli odborné praxe získané u jiné letecké společnosti, která patří do téže skupiny — Nepoužitelnost doložky v pracovní smlouvě na základě horizontálního přímého účinku základních práv

      Výrok

   Článek 2 odst. 2 písm. b) směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání ujednání v kolektivní smlouvě, které při zařazení do zaměstnaneckých kategorií stanovených v této kolektivní smlouvě, a tedy pro účely stanovení výše mzdy, zohledňuje jen odbornou praxi získanou jako palubní průvodčí u určité letecké společnosti, avšak nikoli obsahově totožnou praxi získanou u jiné letecké společnosti, která patří do téže skupiny společností.

      (1)  Úř. věst. C 186, 25.6.2011.


title: Věc T-64/15: Žaloba podaná dne 9. února 2015 – Shoe Branding Europe v. OHIM (Parallel slanted stripes)

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/38

      Žaloba podaná dne 9. února 2015 – Shoe Branding Europe v. OHIM (Parallel slanted stripes)
      (Věc T-64/15)
      (2015/C 107/50)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgie) (zástupce: J. Løje, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

         Údaje týkající se řízení před OHIM

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství (zobrazení dvou souběžných šikmých pruhů) – Přihláška č. 10 984 102

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. prosince 2014 ve věci R 2563/2013-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-219/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Ferracci v. Komise „Státní podpory — Obecní daň z nemovitosti — Osvobození udělené nekomerčním subjektům vykonávajícím specifické činnosti — Sbírka předpisů o dani z příjmů — Osvobození od jednotné obecní daně — Rozhodnutí zčásti konstatující neexistenci státní podpory a zčásti prohlašující státní podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem — Žaloba na neplatnost — Nařizovací akt nevyžadující přijetí prováděcích opatření — Bezprostřední dotčení — Přípustnost — Absolutní nemožnost vymáhání — Článek 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 — Povinnost odůvodnění“

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Ferracci v. Komise
   (Věc T-219/13) (1)

   („Státní podpory - Obecní daň z nemovitosti - Osvobození udělené nekomerčním subjektům vykonávajícím specifické činnosti - Sbírka předpisů o dani z příjmů - Osvobození od jednotné obecní daně - Rozhodnutí zčásti konstatující neexistenci státní podpory a zčásti prohlašující státní podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem - Žaloba na neplatnost - Nařizovací akt nevyžadující přijetí prováděcích opatření - Bezprostřední dotčení - Přípustnost - Absolutní nemožnost vymáhání - Článek 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 - Povinnost odůvodnění“)
   (2016/C 392/24)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Pietro Ferracci (San Cesareo, Itálie) (zástupci: původně A. Nucara a E. Gambaro, poté E. Gambaro, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně V. Di Bucci, G. Conte a D. Grespan, poté G. Conte, D. Grespan a F. Tomat, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Italská republika (zástupci: G. Palmieri a G. De Bellis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žádost podaná na základě článku 263 SFEU směřující ke zrušení rozhodnutí Komise 2013/284/EU ze dne 19. prosince 2012 o státní podpoře SA.20829 [C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)], Režim týkající se osvobození od obecní daně z nemovitosti v případech nemovitostí užívaných nekomerčními subjekty ke zvláštním účelům, který Itálie uskutečnila (Úř. věst. 2013, L 166, s. 24).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Pietro Ferracci nahradí vlastní náklady řízení a ponese náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Italská republika ponese vlastní náklady vynaložené ve spojení s vedlejší účastí v řízení.

      (1)  Úř. věst. C 164, 8.6.2013.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. července 2005 ve věci C-452/00: Nizozemské království proti Komisi Evropských společenství (Režim přidružení zámořských zemí a území — Dovoz cukru a směsí cukru a kakaa — Nařízení (ES) č. 2081/2000 — Žaloba na neplatnost — Ochranná opatření — Proporcionalita)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 14. července 2005
   ve věci C-452/00: Nizozemské království proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Režim přidružení zámořských zemí a území - Dovoz cukru a směsí cukru a kakaa - Nařízení (ES) č. 2081/2000 - Žaloba na neplatnost - Ochranná opatření - Proporcionalita)
   (2005/C 217/03)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-452/00, jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 6. prosince 2000, Nizozemské království (zmocněnkyně: J. van Bakel) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: T. van Rijn a C. van der Hauwaert), podporované Španělským královstvím (zmocněnkyně: N. Díaz Abad), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (zpravodaj), G. Arestis a J. Klučka, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Španělské království ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. Věst. C 45, 10.2.2001.


               25.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/23

         Žaloba společnosti Posten Norge AS ze dne 14. září 2010 proti Kontrolnímu úřadu ESVO
   (věc E-15/10)
   2010/C 320/12
   Dne 14. září 2010 podala společnost Posten Norge AS, zastoupená advokáty Siri Teigumem a Frodem Elgesemem, Advokatfirmaet Thommessen AS, Haakon VIIs brána 10, 0116 Oslo, NORWAY, k Soudnímu dvoru ESVO žalobu proti Kontrolnímu úřadu ESVO.
   Žalobce navrhuje, aby Soudní dvůr ESVO:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               zrušil nebo podstatně snížil uloženou pokutu,

               —

               uložil Kontrolnímu úřadu ESVO uhradit náklady řízení.

      Právní a skutkové souvislosti a právní odůvodnění:

               —

               žalobce, společnost Posten Norge AS, řídí národní poštovní služby na území Norska, což zahrnuje poštovní zásilky, balíky a finanční služby. Jejím jediným vlastníkem je Norský stát. Většina služeb poskytovaných společností Posten Norge AS (90 %) je vystavena hospodářské soutěži,

               —

               svým rozhodnutím ze dne 14. července 2010 ve věci č. 34250 „Norway Post/Privpak“ Kontrolní úřad ESVO stanovil, že se Posten Norge AS dopustil v období od 20. září 2000 do 31. března 2006 jediného a trvajícího porušení článku 54 Dohody o EHP tím, že při zřízení a provozování sítě nazvané „Post-in-Shop“ uplatňovala výhradní strategii založenou na přednostním zacházení na trhu balíkových služeb mezi podnikem a spotřebitelem s doručením na přepážku na území Norska. Následně byla uložena pokuta ve výši 12,89 milionů EUR,

               —

               žalobce navrhuje zrušení tohoto rozhodnutí, jelikož:

                           —

                           se Kontrolní úřad ESVO dopustil při výkladu a použití článku 54 Dohody o EHP pochybení tvrzením, že jakýkoli negativní vliv na konkurenceschopnost ostatních je dostatečný pro prokázání zneužití,

                           —

                           Kontrolní úřad ESVO neprokázal v tomto případě porušení pravidel hospodářské soutěže ze strany společnosti Posten Norge AS, a zejména neprokázal, že použití výhradní strategie bránilo novým účastníkům zúčastnit se hospodářské soutěže, omezovalo protiprávním způsobem jejich přístup k obchodním řetězcům, kiosku a řetězcům čerpacích stanic, nebo mělo za následek narušení hospodářské soutěže,

                           —

                           chování společnosti Posten Norge AS bylo objektivně odůvodněno,

               —

               žalobce tvrdí, že pokuta musí být podstatně snížena, jelikož Kontrolní úřad ESVO:

                           —

                           pochybil při posuzování délky trvání předpokládaného protiprávního jednání,

                           —

                           chyboval při správném posuzování závažnosti protiprávního jednání,

                           —

                           neuzavřel správní řízení během přiměřené doby, což samo o sobě musí vést ke snížení výše uložené pokuty minimálně o 50 %.


title: Věc C-527/08: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 3. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2005/65/ES — Dopravní politika — Bezpečnost přístavních zařízení — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               24.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/7

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 3. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-527/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2005/65/ES - Dopravní politika - Bezpečnost přístavních zařízení - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   2009/C 256/12
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Simonsson a A.-A. Gilly, zmocněnci)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupce: S. Ossowski, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/65/ES ze dne 26. října 2005 o zvýšení zabezpečení přístavů (Úř. věst. L 310, s. 28) ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/65/ES ze dne 26. října 2005 o zvýšení zabezpečení přístavů, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 18 této směrnice.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 24.1.2009.


title: Věc C-369/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 13. července 2015 – Siderúrgica Sevillana S.A. v. Administración del Estado

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/35

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 13. července 2015 – Siderúrgica Sevillana S.A. v. Administración del Estado
   (Věc C-369/15)
   (2015/C 311/41)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Siderúrgica Sevillana S.A.

      Žalovaná: Administración del Estado

      Předběžné otázky

               1)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU (1) v rozporu s článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie a s článkem 41 Listiny základních práv (2) v rozsahu, v němž byl opravný koeficient stanovený prostřednictvím mechanismu, který v rozporu s povinností uvést odůvodnění neumožňuje provozovatelům dotčených zařízení seznámit se s údaji, výpočty a kritérií zohledněnými při jeho přijímání?

               2)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU, které konkretizuje a určuje maximální množství emisí průmyslového odvětví a opravný koeficient jednotný pro všechna odvětví, jež jsou upraveny v čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES (3) a v článku 15 rozhodnutí 2011/278/EU (4), v rozporu s čl. 10a odst. 1 a čl. 23 odst. 3 uvedené směrnice z roku 2003, jelikož nebylo přijato regulativním postupem s kontrolou, který upravovalo rozhodnutí 1999/468/ES (5)?

               3)

               S ohledem na skutečnost, že rozhodnutí 2013/448/EU nebo článek 15 rozhodnutí 2011/278/EU vytvářejí asymetrii mezi

                           —

                           základem pro výpočet upraveným v čl. 10a odst. 5 písm. a) a b) [směrnice 2003/87/ES], jelikož do těchto základů nezahrnují emise z výroby elektřiny související se spalováním odpadních plynů a z kombinované výroby tepla, které se uskutečňují v zařízeních zařazených do přílohy I uvedené směrnice a

                           —

                           kritérií stanovenými v čl. 10a odst. 1 a 4 uvedené směrnice pro bezplatné přidělování povolenek na emise, které tuto kategorii zahrnují,

                                       a)

                                       je rozhodnutí 2013/448/EU nebo článek 15 rozhodnutí 2011/278/EU v rozporu s čl. 10a odst. 5 ve spojení s čl. 3 písm. u) a třetím pododstavcem in fine uvedeného čl. 10 odst. 1 směrnice 2003/78/ES, jestliže je v nich uvedeno, že emise vyprodukované při spalování odpadních plynů anebo při výrobě tepla v zařízeních, ve kterých se vyrábí elektřina a jež jsou zařazeny do přílohy I uvedené směrnice, jsou v každém případě pro účely stanovení maximální hranice emisí pro průmyslové odvětví emisemi „výrobců elektřiny“, a proto jsou vyloučeny z tohoto výpočtu?

                                       b)

                                       Je i v případě záporné odpovědi na předchozí otázku rozhodnutí 2013/448/EU nebo článek 15 rozhodnutí 2011/278/EU v rozporu s čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES nebo s cíli této směrnice, jestliže vylučují ze základu pro výpočet maximální hranice průmyslových emisí, kterou upravuje uvedené ustanovení, emise z výroby elektřiny na základě odpadních plynů a z kombinované výroby tepla vyprodukované v zařízeních zařazených do přílohy I uvedené směrnice, kterým však lze přidělit bezplatné povolenky na emise v souladu s čl. 10a odst. 1 až 4 téže směrnice?

               4)

               Je rozhodnutí Komise 2013/448/EU, a případně rozhodnutí 2011/278/EU, kterým se provádí uvedené rozhodnutí, v rozporu s čl. 10a [odst.] 12 směrnice, tím, že rozšiřuje opravný koeficient jednotný pro všechna odvětví na odvětví vymezená v rozhodnutí Komise 2010/2/EU (6) (v současnosti rozhodnutí 2014/746/EU) (7), která jsou vystavena závažnému riziku úniku uhlíku, a v důsledku toho snižuje počet bezplatně přidělených povolenek na emise?

               5)

               Je rozhodnutí [2013/448/EU] v rozporu s čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES v rozsahu, v němž Evropská komise při určování ověřených emisí vyprodukovaných v období 2005-2007, jež jsou uvedeny v písm. a) b) uvedeného podstavce,

                           a)

                           nezohlednila emise, které nebyly uvedeny v nezávislém protokolu transakcí Společenství, i když se jednalo o emise, jejichž registrace nebyla v posuzovaném období povinná,

                           b)

                           pokud to bylo možné, získala relevantní údaje z ověřených emisí v letech následujících po roce 2008 tak, že uplatnila koeficient 1,74 % opačným směrem,

                           c)

                           vyloučila všechny emise ze zařízení, jejichž provoz byl ukončen před 30. červnem 2011?

      (1)  Rozhodnutí Komise 2013/448/EU ze dne 5. září 2013 o vnitrostátních prováděcích opatřeních pro přechodné bezplatné přidělování povolenek na emise skleníkových plynů v souladu s čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES Úř. věst. L 240, s. 27.

      (2)  Úř. věst. 2000, C 364, s. 1.

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631.

      (4)  Rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice 2003/87/ES Úř. věst. L 130, s. 1.

      (5)  Rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi Úř. věst. L 184, s. 23.

      (6)  Rozhodnutí Komise 2010/2/EU ze dne 24. prosince 2009, kterým se podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES sestavuje seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku Úř. věst. L 1, s. 10.

      (7)  Úř. věst. L 308, s. 114.


title: Věc T-27/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. června 2017 – Spojené království v. Komise „EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Ovoce a zelenina — Nesprávné právní posouzení — Článek 3 odstavce 1 a 3 nařízení (ES) č. 1433/2003 — Článek 52 odstavce 1 a 2 nařízení (ES) č. 1580/2007 — Zásada zákonnosti — Právní jistota — Rovnost zacházení — Zásada zákazu diskriminace — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. června 2017 – Spojené království v. Komise
   (Věc T-27/16) (1)

   („EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Ovoce a zelenina - Nesprávné právní posouzení - Článek 3 odstavce 1 a 3 nařízení (ES) č. 1433/2003 - Článek 52 odstavce 1 a 2 nařízení (ES) č. 1580/2007 - Zásada zákonnosti - Právní jistota - Rovnost zacházení - Zásada zákazu diskriminace - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2017/C 277/55)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: J. Kraehling a G. Brown, zmocněnci, ve spolupráci s S. Leem a M. Grayem, barristers)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Sauka a K. Skelly, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující k částečnému zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/2098 ze dne 13. listopadu 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2015, L 303, s. 35), kterým Komise mimo jiné uplatnila finanční opravu ve výši 1 849 194,86 eur na rozpočtové roky 2008 až 2012 poté, co vyloučila určité výdaje týkající se operačních programů organizací producentů ovoce a zeleniny Spojeného království za roky 2008 a 2009 z důvodu nedostatků v systému klíčových kontrol uvedených programů.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 111, 29.3.2016.


title: Věc C-149/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná cour d'appel de Liège (Belgie) dne 30. března 2015 – Sabrina Wathelet v. Garage Bietheres & Fils SPRL

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná cour d'appel de Liège (Belgie) dne 30. března 2015 – Sabrina Wathelet v. Garage Bietheres & Fils SPRL
   (Věc C-149/15)
   (2015/C 213/25)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Liège

      Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Sabrina Wathelet

      Odpůrkyně: Garage Bietheres & Fils SPRL

      Předběžné otázky

   Musí být pojem „prodávající“ spotřebního zboží, jenž je uveden v článku 1649a belgického Code civil, který byl vložen zákonem ze dne 1. září 1994 nazvaným „zákon o ochraně spotřebitele při prodeji spotřebního zboží“ a provádějícím do belgického práva evropskou směrnici 1999/44 ze dne 25. května 1999„o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží“ (1), vykládán v tom smyslu, že zahrnuje nejen podnikatele, který jakožto prodávající převádí vlastnické právo ke spotřebnímu zboží na spotřebitele, ale i podnikatele, který vystupuje jako prostředník pro prodávajícího, který není podnikatelem, bez ohledu na to, zda byl za svoje zprostředkování odměněn a zda informoval zájemce o koupi o tom, že prodávající je fyzická osoba-nepodnikatel?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží (Úř. věst. L 171, s. 12; Zvl. vyd. 15/04, s. 223).


title: Věc T-158/09: Žaloba podaná dne 14. dubna 2009 — Řecká republika v. Komise

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/43

         Žaloba podaná dne 14. dubna 2009 — Řecká republika v. Komise
   (Věc T-158/09)
   2009/C 153/85
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: B. Karrà, I. Chalkìas a S. Papaioannu)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit nebo změnit napadené rozhodnutí Komise K(2009) 810 ze dne 13. února 2009„o finančních postupech, které je třeba uplatnit při vyúčtování výdajů financovaných záruční sekcí EZOZF v určitých případech nesrovnalostí ze strany hospodářských subjektů“ v části, která se týká Řecké republiky;

               —

               navrátit žalobkyni 50 % částky zadržené podle čl. 32 odst. 5 nařízení 1290/05 v případech 3,4, 6 až 13 (s výjimkou 7), kdy nedošlo k nesrovnalostem nebo v případě 2, kdy nedošlo k platební neschopnosti dlužníka;

               —

               uložit Komisi Evropských Společenství náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutím Komise K(2009) 810 ze dne 13. února 2009„o finančních postupech, které je třeba uplatnit při vyúčtování výdajů financovaných záruční sekcí EZOZF v určitých případech nesrovnalostí ze strany hospodářských subjektů“ Komise uložila žalobkyni finanční opravy ve výši 13 348 979,02 eur z důvodu nedbalosti, kterou podle Komise prokázaly řecké orgány během čtyř let od prvního zjištění nesrovnalosti, a z důvodu skutečnosti, že nevymáhaly částky neoprávněně zaplacené 5 podnikům, které jsou činné v oblasti přípravy vína, bavlny atd., a 8 normalizačním podnikům, které se účastní na režimu podpory spotřeby olivového oleje.
   Řecká republika tvrdí svým prvním žalobním důvodem směřujícím ke zrušení, který je obecný, že v žádné z třinácti zkoumaných věcí neexistuje platný právní základ pro uložení opravy, a to z důvodu, že Komise vykonala nesprávný výklad a použití čl. 31 odst. 1 a čl. 32 odst. 8 nařízení (ES) č. 1290/2005 (1). S ohledem na tento nedostatek žalobkyně uvádí, že se Komise dopustila zjevného a podstatného pochybení a vykonala nesprávné posouzení skutečností týkající se kroků příslušných řeckých orgánů, a podpůrně že odůvodnění napadeného rozhodnutí, které je založeno na nesprávném předpokladu, podle kterého lhůta čtyř let od prvního zjištění nesrovnalostí uplynula bez toho, aby se zahájilo řízení o navrácení nebo platné řízení o navrácení, nesplňuje podmínku článku 253 ES, protože je chybné, nedostatečné, neúplné a neodpovídá na argumenty uplatněné Řeckem během oboustranných hovorů a během řízení před smírčím orgánem.
   Druhým žalobním důvodem směřujícím ke zrušení žalobkyně uvádí, že Komise nesprávně neuplatnila ve čtyřech případech odst. 5 písm. e) a odst. 6 písm. a) a b) článku 32 nařízení (ES) č. 1290/05 namísto odst. 1 a 8 téhož článku, což vedlo k tomu, že dotčené výdaje připočetla k tíži žalobkyně namísto k tíži EZOZF.
   Třetím žalobním důvodem směřujícím ke zrušení žalobkyně uplatňuje, že článek 32 nařízení (ES) č. 1290/05, který stanoví roční lhůtu k provedení všech správních nebo soudních řízení stanovených vnitrostátními předpisy s cílem zpětného získání částek po prvotním zjištění nesrovnalosti správním orgánem nebo soudem, se týká výlučně nesrovnalostí, které nastaly po nabytí účinnosti tohoto nařízení a nemůže se týkat nesrovnalostí, které nastaly o deset let dříve, kdy platil jiný právní režim, který takovou lhůtu nestanovil, když limitoval kontrolu na dodržení přiměřené lhůty.
   Čtvrtým žalobním důvodem směřujícím ke zrušení žalobkyně uplatňuje, že návrh Komise směřující k přičtení částek k její tíži po uplynutí doby 15 až 20 let od údajných nesrovnalostí je promlčený z důvodu nadměrné délky řízení; podpůrně se jedná o porušení zásady právní jistoty.
   Konečně pátým žalobním důvodem směřujícím ke zrušení se žalobkyně domnívá, že vzhledem k tomu, že v případech 3, 4, 6, 8 až 13 nedošlo k žádným nesrovnalostem, pravidlo 24 měsíců upravené v čl. 31 odst. 4 nařízení (ES) č. 1290/05 platí pro všechny případy navrácení, a že v důsledku toho skutečnost, že ponese příslušné částky, které se vztahují k době předcházející 24 měsíců od sdělení výsledku kontroly, je chybná a musí být zrušena.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky.


title: Věc C-463/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. ledna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato „Řízení o předběžné otázce – Články 49 SFEU a 56 SFEU – Svoboda usazování – Volný pohyb služeb – Hazardní hry – Vnitrostátní právní úprava – Změna uspořádání systému koncesí sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti – Nové koncesní řízení – Koncese s kratší dobou platnosti než předchozí koncese – Omezení – Naléhavé důvody obecného zájmu – Proporcionalita“

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/8

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. ledna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
      (Věc C-463/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Články 49 SFEU a 56 SFEU - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Vnitrostátní právní úprava - Změna uspořádání systému koncesí sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti - Nové koncesní řízení - Koncese s kratší dobou platnosti než předchozí koncese - Omezení - Naléhavé důvody obecného zájmu - Proporcionalita“)
      (2015/C 107/09)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd

         Žalovaní: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

         Za přítomnosti: Intralot Italia SpA, SNAI SpA, Galassia Game Srl, Eurobet Italia Srl unipersonale, Lottomatica Scommesse Srl, Sisal Match Point SpA, Cogetech Gaming Srl

         Výrok

      Články 49 SFEU a 56 SFEU, jakož i zásada rovného zacházení a zásada efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která z důvodu změny uspořádání systému sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti koncesí, stanoví, že bude uspořádáno nové koncesní řízení na koncese s kratší dobou platnosti, než je doba platnosti dříve udělených koncesí.

         (1)  Úř. věst. C 344, 23.11.2013.


title: Věc T-54/15: Žaloba podaná dne 2. února 2015 – Jääkiekon SM-liiga v. OHIM (Liiga)

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/34

      Žaloba podaná dne 2. února 2015 – Jääkiekon SM-liiga v. OHIM (Liiga)
      (Věc T-54/15)
      (2015/C 107/44)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Jääkiekon SM-liiga Oy (Helsinki, Finsko) (zástupce: L. Laaksonen, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

         Údaje týkající se řízení před OHIM

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „Liiga“– Přihláška č. 12 056 792

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 1. prosince 2014, ve věci R 576/2014-2.

         Návrhová žádání žalobkyně:

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí a povolil ochrannou známku zveřejnit;

                  —

                  uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc F-98/12: Žaloba podaná dne 17. září 2012 — ZZ v. Rada

text:
               10.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/24

         Žaloba podaná dne 17. září 2012 — ZZ v. Rada
   (Věc F-98/12)
   2012/C 343/41
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AD 12 za hodnotící období 2008 a 2009.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí OOJ nepovýšit žalobce do platové třídy AD 12 za hodnotící období 2008 a 2009;

               —

               v nezbytném rozsahu zrušit rozhodnutí OOJ ze dne 6. června 2012 o zamítnutí stížností podaných žalobcem proti rozhodnutím nepovýšit jej do platové třídy AD 12 za hodnotící období 2008 a 2009;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-635/11: Žaloba podaná dne 9. prosince 2011 — Evropská komise v. Nizozemské království

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/4

         Žaloba podaná dne 9. prosince 2011 — Evropská komise v. Nizozemské království
   (Věc C-635/11)
   2012/C 58/05
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Enegren a M. van Beek)

      Žalované: Nizozemské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Nizozemské království nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 16 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES ze dne 26. října 2005 o přeshraničních fúzích kapitálových společností (1) tím, že nepřijalo všechny právní a správní předpisy nezbytné pro zajištění toho, aby v případě společnosti vzniklé přeshraniční fúzí mající sídlo v Nizozemsku, měli zaměstnanci podniků této společnosti, které se nacházejí v jiném členském státě, stejný nárok na výkon práv na účast, jaký mají zaměstnanci v Nizozemsku;

               —

               uložit Nizozemskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Z čl. 16 odst. 2 písm. b) směrnice 2005/56/ES vyplývá, že vnitrostátní právo členského státu, ve kterém má sídlo společnost vzniklá přeshraniční fúzí, musí stanovit, že zaměstnanci podniků společnosti vzniklé přeshraniční fůzí, které se nacházejí v jiném členském státě, mají v této společnosti vzniklé přeshraniční fúzí stejný nárok na výkon práv na účast, jaký mají zaměstnanci v členském státě, v němž má tato nová společnost své sídlo.
   Vnitrostátní právo, jímž se směrnice provádí, tedy musí upravit všechny situace, které jsou uvedeny v čl. 16 odst. 2 směrnice.
   Toto se v Nizozemsku nestalo.

      (1)  Úř. věst. L 310, s. 1.


title: Věc C-65/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. dubna 2013 — Evropská komise v. Nizozemské království ( „Nesplnění povinnosti státem — Daně — Směrnice 2006/112/ES — Články 9 a 11 — Vnitrostátní právní předpisy umožňující zahrnutí osob, které nejsou povinné k dani, do skupiny osob, které lze považovat za jedinou osobu povinnou k DPH — Konzultace výboru pro DPH“ )

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. dubna 2013 — Evropská komise v. Nizozemské království
   (Věc C-65/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Daně - Směrnice 2006/112/ES - Články 9 a 11 - Vnitrostátní právní předpisy umožňující zahrnutí osob, které nejsou povinné k dani, do skupiny osob, které lze považovat za jedinou osobu povinnou k DPH - Konzultace výboru pro DPH)
   2013/C 171/04
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Nijenhuis, R. Lyal a D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Žalované: Nizozemské království (zástupci: C. Wissels, M. de Ree a M. Noort, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovaného: Česká republika (zástupce: M. Smolek, zmocněnec), Dánské království (zástupci: původně C. Vang, poté V. Pasternak Jørgensen, zmocněnci), Irsko (zástupci: D. O’Hagan, zmocněnec, ve spolupráci s G. Clohessym, SC, a N. Traversem, BL), Finská republika (zástupci: H. Leppo a S. Hartikainen, zmocněnci), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: H. Walker, zmocněnec, ve spolupráci s M. Hallem, QC)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 9 a 11 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Zahrnutí osob, které nejsou povinné k dani, do skupiny pro účely DPH — Opomenutí oznámit výboru pro DPH změny, ke kterým došlo v rámci provádění režimu pro seskupení pro účely DPH

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Česká republika, Dánské království, Irsko, Finská republika, jakož i Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 130, 30.4.2011.


title: Věc T-537/10: Žaloba podaná dne 26. listopadu 2010 — Adamowski v. OHIM — Fagumit (FAGUMIT)

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/46

         Žaloba podaná dne 26. listopadu 2010 — Adamowski v. OHIM — Fagumit (FAGUMIT)
   (Věc T-537/10)
   ()
   2011/C 30/84
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ursula Adamowski (Hamburk, Německo) (zástupce: D. von Schultz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit Sp. z o.o. (Wolbrom, Polsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. září 2010 ve věci R 1002/2009-1;

               —

               zamítnout návrh na prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství č. 3 005 980;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení o výmazu, odvolacího řízení a tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „FAGUMIT“ pro výrobky zařazené do tříd 12 a 17.

      Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit Sp. z o.o.

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: národní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „FAGUMIT“ pro výrobky zařazené do třídy 17.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: odvolání bylo vyhověno a ochranná známka byla prohlášena za neplatnou.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 53 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 (1), neboť další účastnice řízení před odvolacím senátem nepředložila platné doklady, ze kterých by vyplývalo skutečné užívání označení firmy „FAGUMIT“; porušení čl. 53 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009, neboť další účastnice řízení před odvolacím senátem souhlasila se zápisem označení „FAGUMIT“ jako ochranné známky, jakož i porušení čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009, neboť žalobkyni nelze vytýkat žádné jednání nikoliv v dobré víře k relevantnímu okamžiku přihlášení napadené ochranné známky Společenství.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).