title: Věc T-215/07: Žaloba podaná dne 22. června 2007 — Donnici v. Parlament

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/40

         Žaloba podaná dne 22. června 2007 — Donnici v. Parlament
   (Věc T-215/07)
   (2007/C 183/77)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Beniamino Donnici (zástupci: M. Sanino, G. Roberti, I. Perego, P. Salvatore, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. června 2007 o ověření mandátu žalobce;

               —

               určit, v souladu s článkem 241 Smlouvy o ES, že čl. 3 odst. 5 jednacího řádu Evropského parlamentu je protiprávní;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutí napadené v projednávané věci prohlašuje za neplatný mandát poslance Evropského parlamentu Beniamina Donniciho, jehož zvolení oznámil příslušný vnitrostátní orgán, a potvrzuje platnost mandátu Achilleho Occhettoa.
   V této souvislosti je třeba zdůraznit, že Státní rada pravomocným rozsudkem zrušila prohlášení Achilleho Occhettoa za člena Evropského parlamentu.
   Na podporu svých tvrzení žalobce uplatňuje, že Evropský parlament:

               —

               neměl pravomoc rozhodnout o platnosti evropského poslaneckého mandátu svěřeného Donnicimu;

               —

               porušil článek 12 Aktu z roku 1976, a sice právní předpis, který mu nikterak neumožňuje zpochybnit rozhodnutí vydaná vnitrostátními orgány v rámci jejich pravomocí;

               —

               nesprávně použil čl. 3 odst. 5 jednacího řádu, a sice právní ustanovení, které je mimoto údajně protiprávní v rozsahu, v němž je v rozporu s Aktem z roku 1976. Tentýž jednací řád, jelikož je sekundárním právem, nemůže sám o sobě přiznat Evropskému parlamentu pravomoc, kterou nestanoví Akt;

               —

               nesprávně zaujal stanovisko, že má pravomoc konstatovat porušení článku 6 Aktu z roku 1976 a krom toho porušil zásadu věci rozsouzené tím, že „nevykonal“ rozsudky, nyní pravomocné, vyhlášené ve věci vnitrostátními soudy;

               —

               nedostatečně odůvodnil napadené rozhodnutí, a zejména nevysvětlil důvody, které ho vedly k tomu, že ponechal bez povšimnutí opačný názor, který vyjádřila jeho právní služba v této souvislosti.


title: Věc F-16/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. května 2016 – Pangallo v. Komise

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/48

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. května 2016 – Pangallo v. Komise
   (Věc F-16/14) (1)

   (2016/C 222/70)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 175, 10. 6. 2014, s. 54.


title: Věc T-381/16: Usnesení Tribunálu ze dne 17. března 2017 – Düll v. EUIPO „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zpětvzetí návrhu na zrušení — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/28

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. března 2017 – Düll v. EUIPO
   (Věc T-381/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zpětvzetí návrhu na zrušení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2017/C 195/40)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Klaus Düll (Südergellersen, Německo) (zástupce: S. Wolff-Marting, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Palmero Cabezas, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Cognitect, Inc. (Durham, Severní Karolína, Spojené státy)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. dubna 2016 (spojené věci R 1383/2015-2 a R 1481/2015-2), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Cognitect, Inc. a Klausem Düllem.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodovat.

               2.

               Klaus Düll a Cognitect, Inc. ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim každému náhrada poloviny nákladů vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016.


title: Věc C-397/10: Žaloba podaná dne 4. srpna 2010 — Evropská komise v. Belgické království

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/8

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2010 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-397/10)
   ()
   2010/C 301/10
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J.-P. Keppenne a I.V. Rogalski, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království, tím, že uložilo následující povinnosti týkající se činností agentur zprostředkujících dočasnou práci: výhradní postavení činnosti zprostředkování práce jako sociální cíl podniku (na území regionu Brusel-hlavní město); zvláštní právní formu (na území regionu Brusel-hlavní město) a minimální základní kapitál ve výši 30 987 eur (na vlámském území), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 56 SFEU;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise předkládá na podporu své žaloby tři žalobní důvody vycházející z porušení článku 56 Smlouvy o fungování Evropské unie.
   Svým prvním žalobním důvodem žalobkyně uvádí, že požadavek výhradního postavení činnosti zprostředkování práce jako sociálního cíle podniku přestavuje významnou překážku pro podniky usazené v jiných členských státech, které mají povolení vykonávat v nich činnost jiné povahy. Toto opatření totiž ukládá povinnost uvedeným podnikům, aby změnily své stanovy za účelem poskytování služeb, i když pouze dočasně — v regionu Brusel-hlavní město.
   Svým druhým žalobním důvodem Komise uvádí, že povinnost uložená podniku usazenému v jiném členském státě, mít určitou právní formu nebo postavení, představuje významné omezení volného pohybu služeb. Cíl ochrany pracovníků, který uplatňuje žalovaný za účelem odůvodnění, totiž může být dosažen méně přísnými opatřeními, jako jsou povinnost podniku prokázat, že disponuje vhodným pojištěním.
   Svým třetím žalobním důvodem kritizuje žalobkyně konečně povinnost, která je stanovena vlámským regionem, mít minimální základní kapitál ve výši 30 987 eur v rozsahu, v němž tento požadavek znamená, že některé podniky usazené v jiných členských státech by mohly být podněcovány k tomu, aby změnily svůj základní kapitál za účelem poskytování služeb v Belgii, i když pouze dočasně. Méně omezující opatření, jako je poskytnutí záruky nebo uzavření pojistné smlouvy, mohou dosáhnout cíle ochrany pracovníků, který žalovaný sleduje.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. července 2005 ve věci C-435/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce hof van beroep te Antwerpen): British American Tobacco International Ltd, Newman Shipping & Agency Company NV proti Belgische Staat (Šestá směrnice o DPH — Článek 2 a čl. 27 odst. 5 — Daň z obratu — Rozsah působnosti — Uskutečnění zdanitelného plnění a základ daně — Dodání zboží za protiplnění — Krádež zboží ve skladu s daňovým dozorem)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/13

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 14. července 2005
   ve věci C-435/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce hof van beroep te Antwerpen): British American Tobacco International Ltd, Newman Shipping & Agency Company NV proti Belgische Staat (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 2 a čl. 27 odst. 5 - Daň z obratu - Rozsah působnosti - Uskutečnění zdanitelného plnění a základ daně - Dodání zboží za protiplnění - Krádež zboží ve skladu s daňovým dozorem)
   (2005/C 217/25)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-435/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím hof van beroep te Antwerpen (Belgie) ze dne 7. října 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 14. října 2003, v řízení British American Tobacco International Ltd, Newman Shipping & Agency Company NV proti Belgische Staat, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, A. Borg Barthet, A. La Pergola, J.-P. Puissochet (zpravodaj) a J. Malenovský, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Krádež zboží nepředstavuje „dodání zboží za protiplnění“ ve smyslu článku 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, a jako taková tedy nemůže podléhat dani z přidané hodnoty. Okolnost, že zboží, jako je zboží dotčené v původním řízení, podléhá spotřební dani, nemá na tento závěr vliv.

               2)

               Povolení uplatnit opatření zjednodušující kontrolu výběru daně z přidané hodnoty, udělené členskému státu na základě čl. 27 odst. 5 šesté směrnice 77/388, neopravňuje tento stát podrobit této dani jiná plnění než plnění uvedená v článku 2 směrnice. Takové povolení tedy nemůže být právním základem vnitrostátní právní úpravy, jež podrobuje dani z přidané hodnoty krádež zboží ve skladu s daňovým dozorem.

      (1)  Úř. věst. C 304, 13.12.2003.


title: Věc C-476/10: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 24. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg — Rakousko) — řízení zahájené projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Evou Marií Pepic, Herbertem Hilbem ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Volný pohyb kapitálu — Článek 40 a příloha XII Dohody o EHP — Nabytí rekreačního objektu nacházejícího se ve spolkové zemi Vorarlbersko (Rakousko) státním příslušníkem Lichtenštejnského knížectví — Řízení o předchozím povolení — Přípustnost“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/11

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 24. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg — Rakousko) — řízení zahájené projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Evou Marií Pepic, Herbertem Hilbem
   (Věc C-476/10) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Volný pohyb kapitálu - Článek 40 a příloha XII Dohody o EHP - Nabytí rekreačního objektu nacházejícího se ve spolkové zemi Vorarlbersko (Rakousko) státním příslušníkem Lichtenštejnského knížectví - Řízení o předchozím povolení - Přípustnost)
   2011/C 252/22
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg

      Účastníci původního řízení

   projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic, Herbert Hilbe

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg — Výklad čl. 6 odst. 4 směrnice Rady 88/361/EHS ze dne 24. června 1988, kterou se provádí článek 67 Smlouvy o EHS (Úř. věst. L 178, s. 5; Zvl. vyd. 10/01, s. 10) — Nákup rekreačního objektu nacházejícího se v členském státě Unie státními příslušníky třetího státu, který je členem Dohody o Evropském hospodářském prostoru (Lichtenštejnsko) — Vnitrostátní právní úprava uvedeného členského státu podmiňující takový nákup řízením o povolení

      Výrok

   Článek 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992 musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovým vnitrostátním právním předpisům, jaké jsou dotčeny v původním řízení, které na základě čl. 6 odst. 4 směrnice Rady 88/361/EHS ze dne 24. června 1988, kterou se provádí článek 67 Smlouvy [článek zrušený Amsterodamskou smlouvou], zakazují státnímu příslušníkovi Lichtenštejnského knížectví nabytí rekreačního objektu nacházejícího se v členském státě Evropské unie, takže vnitrostátní orgán je povinen tyto vnitrostátní právní předpisy nepoužít.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc T-233/07: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 10. března 2008 – Lebedef-Caponi v. Komise ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Zpráva o vývoji služebního postupu — Hodnocený rok 2004 — Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek )

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/33

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 10. března 2008 – Lebedef-Caponi v. Komise
   (Věc T-233/07) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Zpráva o vývoji služebního postupu - Hodnocený rok 2004 - Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek“)
   (2008/C 128/72)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Krämer a B. Eggers, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 25. dubna 2007, Lebedef-Caponi v. Komise (F-71/06, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Maddalena Lebedef-Caponi ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady Komise.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc F-33/15: Žaloba podaná dne 23. února 2015 – ZZ v. EHSV

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/25

         Žaloba podaná dne 23. února 2015 – ZZ v. EHSV
   (Věc F-33/15)
   (2015/C 178/25)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: J.- N. Louis, N. de Montigny a D. Verbeke, advokáti)

      Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení implicitního rozhodnutí OOJ o nepřijetí opatření vyplývajících z rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 26. února 2013 vydaného ve věci F-124/10, Labiri v. EHSV, a návrh na náhradu škody za údajně vzniklou nemajetkovou újmu.

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil implicitní rozhodnutí ze dne 20. února 2015 o stížnosti žalobkyně směřující proti protiprávní nečinnosti OOJ při přijímání opatření vyplývajících z rozsudku ze dne 26. února 2013 ve věci F-124/10;

               —

               uložil Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru (EHSV) povinnost vyplatit žalobkyni náhradu nemajetkové újmy ve výši 50,00 eur denně od 14. prosince 2007 do dne provedení opatření pomoci popsaných v dopise generálního tajemníka Výboru regionů ze dne 27. května 2010 a 100,00 eur denně od 26. února 2013 do dne přijetí opatření vyplývajících z rozsudku Soudu;

               —

               uložil EHSV povinnost vyplatit žalobkyni úroky z prodlení z těchto částek od 20. října 2014 do dne jejich skutečného vyplacení, a to v sazbě stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace, navýšené o 2 procentní body;

               —

               uložil EHSV náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-91/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – Essent Energie Productie BV v. Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid „Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Článek 41 odst. 1 dodatkového protokolu a článek 13 rozhodnutí č. 1/80 — Působnost — Zavedení nových omezení svobody usazování, volného pohybu služeb a podmínek přístupu k zaměstnání — Zákaz — Volný pohyb služeb — Články 56 SFEU a 57 SFEU — Vysílání pracovníků — Státní příslušníci třetích států — Požadavek pracovního povolení pro poskytování pracovní síly“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/9

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – Essent Energie Productie BV v. Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Věc C-91/13) (1)

   („Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Článek 41 odst. 1 dodatkového protokolu a článek 13 rozhodnutí č. 1/80 - Působnost - Zavedení nových omezení svobody usazování, volného pohybu služeb a podmínek přístupu k zaměstnání - Zákaz - Volný pohyb služeb - Články 56 SFEU a 57 SFEU - Vysílání pracovníků - Státní příslušníci třetích států - Požadavek pracovního povolení pro poskytování pracovní síly“)
   2014/C 409/12
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Essent Energie Productie BV

      Odpůrce: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Výrok

   Články 56 SFEU a 57 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která stanoví, že jsou-li pracovníci, kteří jsou státními příslušníky třetích států, poskytnuti podnikem usazeným v jiném členském státě podniku usazenému v prvním členském státě, který je využije k provedení prací na účet jiného podniku usazeného v tomtéž členském státě, podléhá takové poskytnutí podmínce, že tito pracovníci musí být držiteli pracovního povolení.

      (1)  Úř. věst. C 147, 25.5.2013.


title: Věc T-61/09: Žaloba podaná dne 16. února 2009 – Meica v. OHIM – Bösinger Fleischwaren (Schinken King)

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/21

         Žaloba podaná dne 16. února 2009 – Meica v. OHIM – Bösinger Fleischwaren (Schinken King)
   (Věc T-61/09)
   2009/C 102/33
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Německo) (zástupce: S. Russlies, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bösinger Fleischwaren GmbH (Bösingen, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 11. prosince, vydané ve věci R 1049/2007-1;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Bösinger Fleischwaren GmbH

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Schinken King“ pro výrobky zařazené do tříd 29 a 30 (přihláška č. 3 720 968).

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství „Curry King“ (ochranná známka Společenství č. 2 885 077) pro výrobky zařazené do třídy 30 a německé slovní ochranné známky „Curry King“ (č. 399 02 969.9) a „King“ (č. 304 04 434.2) pro výrobky zařazené do tříd 29 a 30.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), jelikož mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny nebo alespoň asociace, a porušení čl. 74 odst. 1 druhé věty z důvodu nedostatečného odůvodnění rozhodnutí.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-454/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesvergabeamt (Rakousko) dne 13. listopadu 2006 – pressetext Nachrichtenagentur GmbH v. 1. Republik Österreich (Bund), 2. APA-OTS Originaltext-Service GmbH, 3. APA AUSTRIA PRESSE AGENTUR registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/41

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesvergabeamt (Rakousko) dne 13. listopadu 2006 – pressetext Nachrichtenagentur GmbH v. 1. Republik Österreich (Bund), 2. APA-OTS Originaltext-Service GmbH, 3. APA AUSTRIA PRESSE AGENTUR registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung
   (Věc C-454/06)
   (2006/C 326/86)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesvergabeamt
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: pressetext Nachrichtenagentur GmbH

      Žalované: 1. Rakouská republika (Bund), 2. APA-OTS Originaltext-Service GmbH, 3. APA AUSTRIA PRESSE AGENTUR registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung
   Předběžné otázky

               1)

               Musí být pojem „zadávání“ v čl. 3 odst. 1 směrnice 92/50/EHS a pojem „zadávány“ v článcích 8 a 9 směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (1) vykládány v tom smyslu, že zahrnují také skutkové stavy, ve kterých zadavatel zamýšlí odebírat v budoucnu služby od poskytovatele služeb, který má formu kapitálové společnosti, pokud byly tyto služby dříve poskytovány jiným poskytovatelem služeb, který je jednak jediným společníkem budoucího poskytovatele služeb a současně vykonává nad budoucím poskytovatelem kontrolu? Je v takovém případě právně relevantní, že přitom zadavateli není zaručeno, že podíly na společnosti budoucího poskytovatele služeb nebudou během celé doby platnosti původní smlouvy zcela nebo zčásti prodány třetím subjektům, a že není zaručeno také to, že se složení členů původního poskytovatele služeb organizovaného jako družstvo během celé doby platnosti smlouvy nezmění?

               2)

               Musí být pojem „zadávání“ v čl. 3 odst. 1 směrnice 92/50/EHS a pojem „zadávány“ v článcích 8 a 9 směrnice 92/50/EHS vykládány v tom smyslu, že zahrnují také skutkové stavy, ve kterých zadavatel s poskytovateli služeb během doby platnosti smlouvy, uzavřené s nimi za účelem společného poskytování služeb na dobu neurčitou, dojedná změny odměn za určitá smluvní plnění a nově formuluje valorizační doložku, jestliže tyto změny vedou ke změněným odměnám a byly provedeny v souvislosti s přechodem na euro?

               3)

               Musí být pojem „zadávání“ v čl. 3 odst. 1 směrnice 92/50/EHS a pojem „zadávány“ v článcích 8 a 9 směrnice 92/50/EHS vykládány v tom smyslu, že zahrnují také skutkové stavy, ve kterých zadavatel s poskytovateli služeb dojedná během doby platnosti smlouvy, uzavřené s nimi za účelem společného poskytování služeb na dobu neurčitou, prostřednictvím změny smlouvy opětovně doložku vzdání se práva výpovědi na období 3 let, která již k okamžiku nového ujednání neplatila na straně jedné, přičemž v rámci této změny smlouvy jsou pro určitou oblast plnění dodatečně stanoveny vyšší slevy než doposud pro určité na množství závislé odměny na straně druhé?

               4)

               V případě odpovědi, která potvrdí existenci zadávání ve smyslu některé z prvních třech otázek:
               Musí být čl. 11 odst. 3 písm. b) směrnice 92/50/EHS nebo ostatní předpisy práva Společenství, jako zejména zásada transparentnosti, vykládány v tom smyslu, že zadavateli dovolují zadat zakázku na poskytování služeb v jedné jediné smlouvě o poskytování služeb ve vyjednávacím řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky, jestliže se na část služeb vztahují výlučná práva, tak jak je uvedeno v čl. 11 odst. 3 písm. b) směrnice 92/50/EHS? Nebo vyžaduje zásada transparentnosti resp. ostatní předpisy práva Společenství při zadávání převážně neprioritních služeb, aby v takovémto případě bylo přesto před zadáním zakázky provedeno zveřejnění vyhlášení zakázky, aby byl zájemcům z podnikatelských kruhů umožněn přezkum, zda jsou skutečně zadávány služby, které podléhají výlučnému právu? Nebo vyžadují předpisy práva Společenství o zadávání veřejných zakázek, aby v takovémto případě byly zadávány jen v oddělených zadávacích řízeních v závislosti na existenci nebo neexistenci výlučného práva, aby se alespoň částečně umožnila soutěž o veřejnou zakázku?

               5)

               Pro případ, že by byla čtvrtá otázka zodpovězena v tom smyslu, že zadavatel smí zadávat poskytování služeb, na která se výlučná práva nevztahují společně se službami, na která se výlučná práva vztahují, v jednom jediném zadávacím řízení:
               Může podnik, při neexistenci vlastního oprávnění k nakládání s údaji, které podléhají výlučnému právu podniku s dominantním postavením na trhu, odůvodnit svoji ve smyslu práva zadávání veřejných zakázek příslušnou schopnost poskytovat celkový rozsah služeb zadavateli tím, že tento podnik odkáže na článek 82 ES a na z tohoto ustanovení vyplývající povinnost podniku s dominantním postavením na trhu v jednom ze smluvních států ES a oprávněním k nakládání s údaji, poskytovat tyto údaje za přiměřených podmínek?

               6)

               Pro případ, že by byla první, druhá a třetí otázka zodpovězena v tom smyslu, že částečným převzetím smluvních závazků v roce 2000 nebo jednou resp. oběma uvedenými změnami smlouvy došlo k novému zadání; a dále v případě, že by čtvrtá otázka měla být zodpovězena v tom smyslu, že zadavatel měl povinnost při zadávání poskytování služeb, která nepodléhají výlučným právům prostřednictvím odděleného zadávání, anebo při zadávání smlouvy o poskytování celkového rozsahu služeb (zde tiskové zprávy, základní službu a užívací práva k APADok), předtím provést za účelem transparentnosti a přezkoumatelnosti plánovaného zadávání zveřejnění vyhlášení zakázky:
               Musí být pojmy „škoda“ v čl. 1 odst. 3 směrnice 89/665/EHS resp. slovní spojení „být poškozeným“ v čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (2) vykládány v tom smyslu, že podnik v takovém případě, jakým je projednávaný případ, utrpěl škodu ve smyslu tohoto ustanovení směrnice 89/665/EHS, resp. byl poškozen již tehdy, když byl zbaven možnosti účasti v zadávacím řízení proto, že zadavatel před zadáním neprovedl zveřejnění vyhlášení zakázky, na základě kterého by se podnik o zadávanou zakázku mohl ucházet, podat nabídku nebo tvrzením, že údajně existují výlučná práva, vyvolat přezkum příslušným orgánem pro kontrolu zadávání veřejných zakázek.

               7)

               Musí být zásada rovnocennosti práva Společenství, povinnost účinné právní ochrany práva Společenství resp. zásada efektivity s ohledem na ostatní předpisy práva Společenství vykládány v tom smyslu, že tím je podniku přiznáno subjektivní a nepodmíněné právo vůči členskému státu, aby tento mohl své právní prostředky k získání náhrady škody, vzniklé po udělení zakázky z důvodu porušení práva zadávání veřejných zakázek Společenství, uplatnit u příslušného vnitrostátního orgánu alespoň ve lhůtě šesti měsíců od okamžiku, kdy se mohl dozvědět o zadání zakázky, které je v rozporu s právem zadávání veřejných zakázek, přičemž tato lhůta musí být prodloužena o dobu, v níž nebylo vzhledem k nedostatku vnitrostátní právní úpravy možné odpovídající uplatnění provést, jestliže pro nároky na náhradu škody založené na jednání, jež je v rozporu s vnitrostátním právem, jsou ve vnitrostátním právním řádu zpravidla stanoveny promlčecí lhůty v délce tří let od okamžiku, kdy se poškozený dozvěděl o škodě a o tom, kdo za ni odpovídá, a jestliže pro nedostatek právní ochrany v určité oblasti práva také (dále) neběží promlčecí lhůty?

      (1)  Úř. věst. L 209, s. 1 (Zvl. vyd. 06/01, s. 322).

      (2)  Úř. věst. L 395, s. 33 (Zvl. vyd. 06/01, s. 246).


title: Věc T-419/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — LATGA-A v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Autorská práva k veřejnému provozování hudebních děl prostřednictvím internetu, družicového vysílání a kabelového přenosu — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Rozdělení zeměpisného trhu — Dvoustranné smlouvy mezi vnitrostátními organizacemi pro kolektivní správu — Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit licence pro více území a více repertoárů — Důkaz — Presumpce neviny“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — LATGA-A v. Komise
   (Věc T-419/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Autorská práva k veřejnému provozování hudebních děl prostřednictvím internetu, družicového vysílání a kabelového přenosu - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Rozdělení zeměpisného trhu - Dvoustranné smlouvy mezi vnitrostátními organizacemi pro kolektivní správu - Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit licence pro více území a více repertoárů - Důkaz - Presumpce neviny)
   2013/C 156/55
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūra (LATGA-A) (Vilnius, Litva) (zástupce: M. Favart, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a A. Biolan, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobce: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francie) (zástupci: J. F. Bellis a K. Van Hove, advokáti); a European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Švýcarsko) (zástupci: D. Waelbroeck, advokát, a D. Slater, sollicitor)

      Předmět věci

   Návrh na částečně zrušení rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 — CISAC).

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 3 rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 — CISAC) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūra (LATGA-A).

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc C-315/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 16. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação do Porto — Portugalsko) — Companhia Siderúrgica Nacional, CSN Caymann Ltd v. Unifer Steel SL, BNP Paribas (Švýcarsko), Colepccl (Portugalsko) SA, Banco Português de Investimento SA (BPI)

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/13

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 16. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação do Porto — Portugalsko) — Companhia Siderúrgica Nacional, CSN Caymann Ltd v. Unifer Steel SL, BNP Paribas (Švýcarsko), Colepccl (Portugalsko) SA, Banco Português de Investimento SA (BPI)
   (Věc C-315/10) (1)

   2011/C 89/27
   Jednací jazyk: portugalština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 260, 25.9.2010.


title: Věc T-96/14: Žaloba podaná dne 11. února 2014 – Vimeo v. OHIM – PT Comunicações (VIMEO)

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/52

         Žaloba podaná dne 11. února 2014 – Vimeo v. OHIM – PT Comunicações (VIMEO)
   (Věc T-96/14)
   2014/C 135/67
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vimeo LLC (New York, Spojené státy) (zástupci: A. Poulter a M. Macdonald, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: PT Comunicações, SA (Lisabon, Portugalsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 27. listopadu 2013 ve věci R 1092/2013-2;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „VIMEO“ pro služby zařazené do tříd 38, 41 a 42 – přihláška ochranné známky Společenství 9 843 061

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „meo“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 37, 38, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranných známkách Společenství


title: Věc T-23/14: Žaloba podaná dne 6. ledna 2014 – Bos a další v. Parlament a Rada

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/44

         Žaloba podaná dne 6. ledna 2014 – Bos a další v. Parlament a Rada
   (Věc T-23/14)
   2014/C 112/57
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Mark Bos (Ankara, Turecko); Estelle Kadouch (Jeruzalém, Izrael); Siegfried Krahl (Lago Sul, Brazílie); a Eric Lunel (Dakar, Senegal) (zástupce: F. Krenc, advokát)

      Žalovaní: Rada Evropské unie a Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               v důsledku toho zrušil nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1023/2013 ze dne 22. října 2013, kterým se mění služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie, v rozsahu, v němž mění přílohu X tohoto řádu (článek 1, č. 70);

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci – smluvní pracovníci a úředníci delegací Evropské unie – šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení, jakož i článků 20, 21 a čl. 31 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), vzhledem k tomu, že reforma služebního řádu úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců drasticky a brutálně snižuje nároky úředníků a zaměstnanců přidělených ve třetí zemi na dovolenou za kalendářní rok. Žalobci tvrdí, že napadené nařízení nebere v úvahu specifickou situaci těchto úředníků a zaměstnanců.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 8 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „EÚLP“), jakož i článku 7 a čl. 31 odst. 2 Listiny, jelikož reforma služebního řádu úředníků a pracovního řádu ostatních zaměstnanců nerespektuje soukromý a rodinný život žalobců v tom, že snižuje jejich nároky dovolenou za kalendářní rok o téměř polovinu, přičemž toto snížení nepřiměřeně narušuje jejich soukromý a rodinný život.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady ochrany legitimního očekávání v tom, že výhody spojené s přidělením ve třetí zemi – kterými se řídila volba žalobců – brutálním způsobem zaniknou s reformou přílohy X služebního řádu.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení článku 10 služebního řádu a článků 12, 27 a 28 Listiny, jakož i článku 11 EÚLP z důvodu chybějících informací, konzultací a dialogu během postupu vedoucího k reformě přílohy X služebního řádu.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné legislativy, a zejména povinnosti důkladnosti a povinnosti uvést odůvodnění, jak z důvodu chybějících informací a odpovídajících konzultací s Výborem pro služební řád a odbory během postupu vedoucího k reformě přílohy X služebního řádu, tak vzhledem k neodůvodnění rozhodnutí týkajících se uvedené přílohy.


title: Věc C-205/08: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Umweltsenat — Rakousko) — Umweltanwalt von Kärnten v. Kärntner Landesregierung ( Řízení o předběžné otázce — Článek 234 ES — Pojem vnitrostátní soud — Přípustnost — Směrnice 85/337/EHS — Posuzování vlivů na životní prostředí — Budování nadzemního vedení elektrické energie — Délka nad 15 kilometrů — Přeshraniční stavby — Přeshraniční vedení — Celková délka přesahující stanovenou prahovou hodnotu — Vedení, jehož podstatná část se nachází na území sousedního členského státu — Délka části nacházející se na území tuzemska, která nepřevyšuje stanovenou prahovou hodnotu )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Umweltsenat — Rakousko) — Umweltanwalt von Kärnten v. Kärntner Landesregierung
   (Věc C-205/08) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 234 ES - Pojem „vnitrostátní soud“ - Přípustnost - Směrnice 85/337/EHS - Posuzování vlivů na životní prostředí - Budování nadzemního vedení elektrické energie - Délka nad 15 kilometrů - Přeshraniční stavby - Přeshraniční vedení - Celková délka přesahující stanovenou prahovou hodnotu - Vedení, jehož podstatná část se nachází na území sousedního členského státu - Délka části nacházející se na území tuzemska, která nepřevyšuje stanovenou prahovou hodnotu“)
   2010/C 24/10
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Umweltsenat

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Umweltanwalt von Kärnten

      Žalovaná: Kärntner Landesregierung

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Umweltsenat (Rakousko) — Výklad směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40), ve znění směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997, kterou se mění směrnice 85/337/EHS o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 73, s. 5), jakož i směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003 o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí a o změně směrnic Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, pokud jde o účast veřejnosti a přístup k právní ochraně (Úř. věst. L 156, s. 17) — Podrobení budování nadzemního vedení elektrické energie o délce nad 15 kilometrů posouzení vlivů na životní prostředí — Délka, kterou je třeba zohlednit v případě přeshraničních staveb — Záměr elektrického vedení, jehož celková délka překračuje prahovou hodnotu, ale pouze část v délce 7, 4 km se nachází na vnitrostátním území a zbytek se nachází na území sousedního členského státu

      Výrok

   Článek 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003, musí být vykládány v tom smyslu, že u takového záměru stanoveného v bodě 20 přílohy I uvedené směrnice, jako je budování nadzemního vedení elektrické energie o napětí 220 kV a vyšším a o délce nad 15 kilometrů, musí příslušné orgány členského státu provést posouzení vlivů na životní prostředí, a to i když je tento záměr přeshraniční a na území tohoto členského státu se nachází pouze méně než 15 km jeho celkové délky.

      (1)  Úř. věst. C 209, 15.8.2008.


title: Věc T-554/14: Žaloba podaná dne 25. července 2014 – Messi Cuccittini v. OHIM – J.M.-E.V. e hijos (MESSI)

text:
               29.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/24

         Žaloba podaná dne 25. července 2014 – Messi Cuccittini v. OHIM – J.M.-E.V. e hijos (MESSI)
   (Věc T-554/14)
   2014/C 339/29
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Lionel Andrés Messi Cuccittini (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. L. Rivas Zurdo a M. Toro Gordillo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: J.M.-E.V. e hijos, SRL (Granollers, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. dubna 2014 ve věci R 1553/2013-1 v rozsahu, v němž se zamítnutím odvolání podaného přihlašovatelem potvrzuje rozhodnutí námitkového oddělení o vyhovění námitkám B 1 9 38  458 a částečné odmítnutí přihlášky ochranné známky Společenství č. 1 0 1 81  541„MESSI“ (obrazová);

               —

               uložil účastníkovi nebo účastníkům řízení, kteří vyjádří nesouhlas s touto žalobou, náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „MESSI“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 9, 14, 16, 25 a 28 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 1 81  154

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranné známky Společenství „MASSI“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 25 a 28

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-493/17: Žaloba podaná dne 3. srpna 2017 – Stancu v. ERCEA

text:
               25.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 318/21

         Žaloba podaná dne 3. srpna 2017 – Stancu v. ERCEA
   (Věc T-493/17)
   (2017/C 318/28)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Magdalena Catalina Stancu (Bukurešť, Rumunsko) (zástupce: F. Elia, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentura Evropské rady pro výzkum (ERCEA) (Brusel, Belgie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               A) Ve věci samé: prohlásil neplatnost/protiprávnost aktu poškozujícího žalobkyni, jenž spočívá v propuštění oznámeném zaměstnankyni ústně dne 10. ledna 2017, s okamžitým obnovením pracovního poměru, a uložil žalované povinnost zaplatit veškerá odměny, na které vznikl žalobkyni v mezidobí nárok;

               —

               B) Ve věci samé: prohlásil neplatnost aktu poškozujícího žalobkyni, jenž spočívá v rozhodnutí ze dne 28. října 2016 o prodloužení zkušební doby, a rozhodl, že neexistovala žádná ujednání o zkušební době od 1. listopadu 2016;

               —

               C) Ve věci samé: prohlásil neplatnost/protiprávnost aktů, souvisejících s konečným administrativním šetřením CMS 16/035 – Administrative inquiry report ze dne 7. listopadu 2016, doručené dne 16. listopadu 2016, a to na základě všech níže uvedených důvodů, a nařídil výmaz zprávy o administrativním šetření ze systému Sysper a z jakékoli jiné databáze orgánů Evropské unie;

               —

               D) Ve věci samé: prohlásil neplatnost/protiprávnost aktu poškozujícího žalobkyni, jenž spočívá v propuštění ze dne 22. prosince 2016 a je nadepsán „note to the attention of ms catalina stancu“, který došel žalobkyni dne 24. ledna 2017, a to na základě všech níže uvedených důvodů, s okamžitým obnovením pracovního poměru, a uložil žalované náhradu škody odpovídající odměnám, ne která má žalobkyně nárok od data propuštění do data vydání rozsudku. Podpůrně pro případ, že žalobkyně nebude moci být opětovně zařazena na své pracovní místo, uložil ERCEA náhradu škody odpovídající ušlému výdělku až do uplynutí platnosti smlouvy (leden 2018) ve výši 39 000,00 eur;

               —

               E) Ve věci samé: každopádně uložil ERCEA povinnost zaplatit zaměstnankyni částku 300 000,00 eur, nebo jakoukoli jinou vyšší či nižší částku, kterou bude považovat za spravedlivou, jakožto náhradu újmy na image a osobní a profesní pověsti žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               Propuštění, jež bylo oznámeno ústně a bez uvedení důvodů, porušuje článek 25 služebního řádu, který stanoví, že „[k]aždé rozhodnutí týkající se určité osoby přijaté na základě tohoto služebního řádu se neprodleně sdělí písemně dotyčnému úředníkovi. Každé rozhodnutí týkající se stížnosti na úředníka uvede důvody, na kterých je založeno …“; písemné sdělení žalobkyni je zárukou, že posledně zmíněná je obeznámena s rozhodnutími týkajícími se jejího pracovního poměru;

               2.

               Prodloužení zkušební doby je v rozporu s článkem 84 pracovního řádu ostatních zaměstnanců (PŘOZ), který v odstavci 3 stanoví, že zkušební dobu lze prodloužit ve výjimečných případech „v souladu s odstavcem 1…”, což je přesný odkaz, který neodůvodňuje prodloužení na neurčitou nebo nejistou dobu; toto prodloužení navíc porušuje čl. 84 odst. 2 PŘOZ, který stanoví, že zkušební doba může být kdykoli ukončena před jejím koncem, přičemž propouštěný zaměstnanec má právo se k navrhovanému propuštění vyjádřit ve lhůtě osmi dnů a – každopádně – s „měsíční výpovědní dobou“;

               3.

               Zpráva o administrativním šetření je protiprávní, neboť se opírá o e-mail zaslaný zaměstnankyní, jehož obsah – jak žalovaná uznala – byl pozměněn a jelikož vyjadřuje pouze subjektivní pochybnost o věrohodnosti dokumentů předložených zaměstnankyní, aniž nařizuje provedení technického ověření;

               4.

               Rozhodnutí zaměstnavatele ze dne 22. prosince 2016 je zjevně neplatné, neboť směřuje k ukončení pracovního poměru, který již neexistoval, neboť skončil po ústním propuštění. Kromě toho: A) propuštění zaměstnankyně z důvodu neúspěšného ukončení zkušební doby je protiprávní, neboť dne 1. listopadu 2016 již žádná zkušební doba neexistovala; B) protiprávnost tvrzení obsažených ve zprávě o administrativním šetření učiněných na základě posouzení neúspěšného ukončení zkušební doby činí napadený akt propuštění zcela a absolutně svévolným a protiprávním.


title: Věc T-314/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2012 — Constellation Brands v. OHIM (COOK’S) ( „Ochranná známka Společenství — Slovní ochranná známka Společenství COOK’S — Nepodání žádosti o obnovu zápisu ochranné známky — Vyškrtnutí ochranné známky po uplynutí platnosti zápisu — Žádost o  „restitutio in integrum“ — Článek 81 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2012 — Constellation Brands v. OHIM (COOK’S)
   (Věc T-314/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka Společenství COOK’S - Nepodání žádosti o obnovu zápisu ochranné známky - Vyškrtnutí ochranné známky po uplynutí platnosti zápisu - Žádost o „restitutio in integrum“ - Článek 81 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 243/32
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Constellation Brands, Inc. (Fairport, New York, Spojené státy) (zástupce: B. Brandreth, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: D. Botis a V. Melgar, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 29. dubna 2010 (věc R 1048/2009-1) v rozsahu, v němž se zamítá její žádost o „restitutio in integrum“.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Constellation Brands, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 25.9.2010.


title: Věc C-661/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 13. prosince 2013 – Astellas Pharma Inc. v. Polpharma SA Pharmaceutical Works

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 13. prosince 2013 – Astellas Pharma Inc. v. Polpharma SA Pharmaceutical Works
   (Věc C-661/13)
   2014/C 129/09
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Astellas Pharma Inc.

      Žalovaná: Polpharma SA Pharmaceutical Works

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 10 odst. 6 směrnice 2001/83/ES (1) vykládán v tom smyslu, že vyloučení z patentové ochrany platí i pro takové zásobovací úkony, jimiž třetí osoba z čistě komerčních důvodů nabízí nebo dodává výrobci generik patentově chráněnou účinnou látku, kterou podnik vyrábějící generika zamýšlí použít k tomu, že s ní ve smyslu čl. 10 odst. 6 směrnice 2001/83/ES provede studie nebo hodnocení za účelem získání povolení k uvedení na trh nebo registrace?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku:

                           a)

                           Závisí privilegované postavení třetí osoby na tom, zda výrobce generik, kterého zásobuje, skutečně použije poskytnutou účinnou látku na privilegované studie nebo hodnocení ve smyslu čl. 10 odst. 6 směrnice 2001/83/ES? Platí v takovémto případě vyloučení z patentové ochrany také tehdy, jestliže třetí osoba o zamýšleném privilegovaném použití svým odběratelem nic neví a rovněž se o něm neujistila?
                           Nebo závisí privilegované postavení třetí osoby pouze na tom, zda v okamžiku svého zásobovacího úkonu na základě celkových okolností (například zaměření zásobovaného podniku, malého množství poskytnuté účinné látky, brzkého uplynutí patentové ochrany předmětné účinné látky, zkušeností se spolehlivostí odběratele) mohla oprávněně vycházet z toho, že zásobovaný podnik vyrábějící generika použije poskytnutou účinnou látku výlučně pro privilegovaná hodnocení nebo studie v rámci povolení uvedení na trh?

                           b)

                           Je třetí osoba v souvislosti s provedením svého zásobovacího úkonu povinna učinit vlastní opatření k tomu, aby účinná látka byla jejím odběratelem skutečně použita jen pro privilegovaná hodnocení nebo studie, a liší se opatření, která je povinna přijat, podle toho, zda je patentově chráněná účinná látka pouze nabízena, nebo dodávána?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 136, s. 34).


title: Věc C-435/13 P: Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. července 2014 – Erich Kastenholz v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Qwatchme A/S „Kasační opravný prostředek — Nařízení (ES) č. 6/2002 — (Průmyslové) vzory Společenství — Články 4 až 6, 25, odst. 1 písmena b) a f), jakož i článek 52 — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující číselníky hodinek — Starší (průmyslový) vzor Společenství — Návrh na prohlášení neplatnosti“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/23

         Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. července 2014 – Erich Kastenholz v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Qwatchme A/S
   (Věc C-435/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Nařízení (ES) č. 6/2002 - (Průmyslové) vzory Společenství - Články 4 až 6, 25, odst. 1 písmena b) a f), jakož i článek 52 - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující číselníky hodinek - Starší (průmyslový) vzor Společenství - Návrh na prohlášení neplatnosti“)
   2014/C 409/33
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Erich Kastenholz (zástupce: L. Acker, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně), Qwatchme A/S (zástupce: M. Zöbisch, advokát)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Erich Kastenholz ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 304, 19.10.2013.


title: Věc C-303/12: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Liège — Belgique) — Guido Imfeld, Nathalie Garcet v. État belge ( „Svoboda usazování — Rovné zacházení — Daň z příjmů — Právní předpisy o zamezení dvojímu zdanění — Příjmy dosažené v jiném státě než ve státě bydliště — Metoda osvobození od daně s výhradou progresivity ve státě bydliště — Částečné zohlednění osobní a rodinné situace — Ztráta některých daňových výhod souvisejících s osobní a rodinnou situací pracovníka“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/15

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Liège — Belgique) — Guido Imfeld, Nathalie Garcet v. État belge
   (Věc C-303/12) (1)

   (Svoboda usazování - Rovné zacházení - Daň z příjmů - Právní předpisy o zamezení dvojímu zdanění - Příjmy dosažené v jiném státě než ve státě bydliště - Metoda osvobození od daně s výhradou progresivity ve státě bydliště - Částečné zohlednění osobní a rodinné situace - Ztráta některých daňových výhod souvisejících s osobní a rodinnou situací pracovníka)
   2014/C 52/23
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de première instance de Liège

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Guido Imfeld, Nathalie Garcet

      Žalovaný: État belge

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal de première instance de Liège — Výklad článku 39 ES — Ustanovení mezinárodních smluv a vnitrostátní ustanovení týkající se dvojího zdanění — Příjmy z pracovní činnosti vyplácené a zdaňované v plném rozsahu v jiném členském státě, než je stát bydliště — Částečné zohlednění osobní a rodinné situace ve státě, kde jsou příjmy vypláceny — Výpočet daně z příjmu v členském státě bydliště podle metody osvobození od daně s výhradou progresivity — Ztráta daňových výhod související s osobní a rodinnou situací

      Výrok

   Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání použití takové daňové právní úpravy členského státu, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, v jejímž důsledku přichází manželský pár, který má bydliště v tomto státě a jemuž plynou příjmy současně z uvedeného státu i z jiného členského státu, o možnost skutečně využít určité daňové výhody kvůli pravidlům jejího započítání, ačkoliv by na ni tito manželé měli nárok, kdyby tomu z manželů, který má vyšší příjmy, neplynuly veškeré jeho příjmy z jiného členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.


title: Věc F-136/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 26. června 2008 – Nijs v. Účetní dvůr (Veřejná služba — Úředníci — Předchozí stížnost — Nepodání — Lhůta pro podání žaloby — Opožděnost — Zjevná nepřípustnost)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/62

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 26. června 2008 – Nijs v. Účetní dvůr
   (Věc F-136/07) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Předchozí stížnost - Nepodání - Lhůta pro podání žaloby - Opožděnost - Zjevná nepřípustnost)
   (2008/C 223/117)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Bart Nijs (Bereldange, Lucembursko) (zástupci: původně F. Rollinger, poté F. Rollinger a A. Hertzog, advokáti)

      Žalovaný: Účetní dvůr Evropských společenství (zástupci: T. Kennedy, J.-M. Steiner a G. Corstens, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení jednak rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 5. září 2007 o zařazení žalobce na základě disciplinárního řízení do nižší platové třídy AD 9 platového stupně 5, a jednak rozhodnutí o zproštění jeho funkcí, zahájení správního šetření vůči jeho osobě a jeho nepovýšení do platové třídy AD 11 v roce 2007 – Žádost o náhradu morální a materiální újmy.
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               B. Nijsovi se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 79, 29.3.2008, s. 37.


title: Věc T-471/09: Žaloba podaná dne 27. listopadu 2009 — Oetker Nahrungsmittel v. OHIM — Bonfait (Buonfatti)

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/63

         Žaloba podaná dne 27. listopadu 2009 — Oetker Nahrungsmittel v. OHIM — Bonfait (Buonfatti)
   (Věc T-471/09)
   2010/C 24/111
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Bielefeld, Německo) (zástupce: F. Graf von Stosch, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bonfait BV

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. října 2009 ve věci R 340/2007-4, týkající se námitek č. B 871 121

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Buonfatti“ pro výrobky zařazené do tříd 29 a 30 (přihláška č. 3 939 915)

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Bonfait BV

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zejména slovní ochranná známka Beneluxu „Bonfait“ č. 393 133 a obrazová ochranná známka Společenství „Bonfait“ č. 648 816 pro výrobky zařazené do tříd 29 a 30

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí přihlášky

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1), jelikož mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. února 2005 ve věci T-172/03, Nicole Heurtaux proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Zamítnutí povýšení — Nedostatek odůvodnění — Srovnávací posouzení zásluh — Žaloba na neplatnost)

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/27

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 3. února 2005
   ve věci T-172/03, Nicole Heurtaux proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Zamítnutí povýšení - Nedostatek odůvodnění - Srovnávací posouzení zásluh - Žaloba na neplatnost)
   (2005/C 93/54)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-172/03, Nicole Heurtaux, úřednice Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupená J.-N. Louisem, É. Marchalem, A. Coolenem a S. Orlandim, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: J. Curall a V. Joris, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise nepovýšit žalobkyni do platové třídy B 2 v hodnoceném roce 2002, ze dne 14. srpna 2002, Soud (pátý senát), ve složení P. Lindh, předsedkyně, J. D. Cooke a D. Šváby, soudci, vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 3. února 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Rozhodnutí Komise nepovýšit žalobkyni do platové třídy B2 v hodnoceném roce 2002, ze dne 14. srpna 2002, se zrušuje.

               2.

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 2.8.2003.


title: Věc T-860/16: Žaloba podaná dne 6. prosince 2016 – Wirecard v. EUIPO (mycard2go)

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/46

         Žaloba podaná dne 6. prosince 2016 – Wirecard v. EUIPO (mycard2go)
   (Věc T-860/16)
   (2017/C 038/61)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wirecard AG (Aschheim, Německo) (zástupce: A. Bayer, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „mycard2go“ – Přihláška č. 14 303 465

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. října 2016, ve věci R 281/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a věc vrátil žalovanému k pokračování v řízení ve věci přihlášky č. 014303465;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně těch, které vznikly v průběhu odvolacího řízení u EUIPO.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-520/07 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. září 2009 — Komise Evropských společenství v. MTU Friedrichshafen GmbH ( Kasační opravný prostředek — Podpora na restrukturalizaci — Rozhodnutí nařizující navrácení podpory neslučitelné se společným trhem — Článek 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 — Solidární odpovědnost )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/14

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. září 2009 — Komise Evropských společenství v. MTU Friedrichshafen GmbH
   (Věc C-520/07 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Podpora na restrukturalizaci - Rozhodnutí nařizující navrácení podpory neslučitelné se společným trhem - Článek 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 - Solidární odpovědnost“)
   2009/C 267/23
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Gross a B. Martenczuk, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: MTU Friedrichshafen GmbH (zástupci: Th. Lübbig a M. le Bell, Rechtsanwälte)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého rozšířeného senátu) ze dne 12. září 2007, MTU Friedrichshafen v. Komise (T-196/02), kterým Soud zrušil čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Komise 2002/898/ES ze dne 9. dubna 2002 o státní podpoře poskytnuté Německem ve prospěch společnosti SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH v rozsahu, v němž toto ustanovení nařizuje solidární odpovědnost k tíži společnosti MTU Friedrichshafen GmbH ve výši 2,71 milionů EUR — Omezení a podmínky použití čl. 13 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, který zmocňuje Komisi přijmout konečné rozhodnutí o neslučitelnosti podpory na základě dostupných informací, nesplní-li dotyčný členský stát příkaz k poskytnutí informací

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


title: Věc T-459/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2014 – Larrañaga Otaño v. OHIM (GRAPHENE) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství GRAPHENE — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2014 – Larrañaga Otaño v. OHIM (GRAPHENE)
   (Věc T-459/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství GRAPHENE - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2014/C 421/55
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Joseba Larrañaga Otaño (San Sebastian, Španělsko) a Mikel Larrañaga Otaño (San Sebastian) (zástupce: F. Bueno Salamero, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: Ó. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. června 2013 (věc R 210/2013-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení GRAPHENE jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Josebu Larrañaga Otañovi a Mikeli Larrañaga Otañovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 26.10.2013.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. července 2005 ve věci C-30/04(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Bolzano): Ursel Koschitzki proti Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) (Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Starobní důchod — Výpočet teoretické výše dávky — Zohlednění částky nutné k dosažení minimálního příjmu stanoveného vnitrostátním právním předpisem)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/15

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 21. července 2005
   ve věci C-30/04(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Bolzano): Ursel Koschitzki proti Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) (1)

   (Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Starobní důchod - Výpočet teoretické výše dávky - Zohlednění částky nutné k dosažení minimálního příjmu stanoveného vnitrostátním právním předpisem)
   (2005/C 217/29)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-30/04, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES podaná rozhodnutím Tribunale di Bolzano (Itálie) ze dne 9. ledna 2004, došlým Soudnímu dvoru dne 28. ledna 2004, v řízení Urselem Koschitzkim proti Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Soudní dvůr (první senát), ve složení K. Lenaerts, předseda čtvrtého senátu, zastupující předsedu prvního senátu, N. Colneric (zpravodaj), K. Schiemann, E. Juhász a M. Ilešič, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 21. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 46 odst. 2 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění nařízení Rady (EHS) č. 2001/83 ze dne 2. června 1983, ve znění nařízení Rady (ES) č. 3096/95 ze dne 22. prosince 1995, musí být vykládán v tom smyslu, že pro určení teoretické výše důchodu, sloužící jako základ pro výpočet poměrného důchodu, není příslušná instituce povinna vzít v úvahu doplatek určený k dosažení minimálního důchodu stanoveného vnitrostátní právní úpravou, pokud z důvodu přesažení limitů příjmů stanovených vnitrostátní právní úpravou týkající se uvedeného doplatku pojištěná osoba, která vykonávala veškerou svoji profesní činnost v daném členském státě, nemá na uvedený doplatek nárok.

      (1)  Úř. věst. C 85, 3.4.2004.


title: Věc T-536/15: Žaloba podaná dne 15. září 2015 – CBM v. OHIM – ÏD Group (Fashion ID)

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/40

         Žaloba podaná dne 15. září 2015 – CBM v. OHIM – ÏD Group (Fashion ID)
   (Věc T-536/15)
   (2015/C 371/41)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CBM Creative Brands Marken GmbH (Curych, Švýcarsko) (zástupci: U. Lüken, J. Bärenfänger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: ÏD Group (Roubaix, Francie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství „Fashion ID“ – přihláška č. 11 589 082

      Řízení před OHIM: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. července 2015 ve věci R 2472/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž potvrzuje rozhodnutí námitkového oddělení o zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství č. 11 589 082, pokud jde o výrobky a služby zařazené do tříd 16 a 41, které byly předmětem námitek,

               —

               zrušil odpovídající rozhodnutí námitkového oddělení OHIM ze dne 28. července 2014 (věc B 2 197 401) v rozsahu, v němž námitkové oddělení vyhovělo námitkám směřujícím k zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství č. 11 589 082,

               —

               zamítl v plném rozsahu námitky podané dne 7. června 2012 proti přihlášce ochranné známky Společenství č. 11 589 082,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Námitkové oddělení a odvolací senát nepřihlédly k ustálené judikatuře Tribunálu a Soudního dvora, podle níž musí být celkový dojem, kterým označení působí, posuzován s ohledem na spornou ochrannou známku jako celek, aniž by byly zkoumány její jednotlivé detaily.


title: Věc F-33/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. února 2007 – Campoli v. Komise

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/32

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. února 2007 – Campoli v. Komise
   (Věc F-33/06) (1)

   (2007/C 69/64)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci v důsledku smírného urovnání sporu.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006, s. 52.


title: Věc C-26/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Grondwettelijk Hof (Belgie) dne 17. ledna 2011 — Belgische Petroleum Unie VZW a další v. Belgický stát

text:
               9.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Grondwettelijk Hof (Belgie) dne 17. ledna 2011 — Belgische Petroleum Unie VZW a další v. Belgický stát
   (Věc C-26/11)
   2011/C 113/07
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Grondwettelijk Hof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Belgische Petroleum Unie VZW a další

      Žalovaný: Belgický stát

      Další účastníci řízení: Belgian Bioethanol Association VZW, Belgian Biodiesel Board VZW

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být články 3, 4 a 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES (1) ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS, jakož i případně čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii a čl. 26 odst. 2, článek 28 a články 34 až 36 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládány v tom smyslu, že brání právnímu předpisu, podle kterého jsou všechny registrované ropné společnosti, které uvolňují pro domácí spotřebu produkty z benzínu nebo motorové nafty, povinny během téhož kalendářního roku uvolnit pro domácí spotřebu rovněž určité množství ekologicky udržitelných biopaliv, a sice čistý bioetanol či bioetanol ve formě bio-ETBE v objemu nejméně 4 % v/v množství benzínových produktů uvolňovaných pro domácí spotřebu, a FAME ve výši nejméně 4 % v/v množství výrobků z motorové nafty uvolňovaných pro domácí spotřebu?

               2)

               Musí být v případě záporné odpovědi na první předběžnou otázku článek 8 směrnice Evropského Parlamentu a Rady 98/34/ES (2) ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů vykládán v tom smyslu, že ukládá bez ohledu na čl. 10 odst. 1 první odrážku stejné směrnice povinnost sdělit Komisi návrh normy, na základě které jsou všechny registrované ropné společnosti, které uvolňují pro domácí spotřebu produkty z benzínu nebo motorové nafty, povinny během téhož kalendářního roku uvolnit pro domácí spotřebu rovněž určité množství ekologicky udržitelných biopaliv, a sice čistý bioetanol či bioetanol ve formě bio-ETBE v objemu nejméně 4 % v/v množství benzínových produktů uvolňovaných pro domácí spotřebu, a FAME ve výši nejméně 4 % v/v množství výrobků z motorové nafty uvolňovaných pro domácí spotřebu?

      (1)  Úř. věst. L 350, s. 58; Zvl. vyd. 13/23, s. 182.

      (2)  Úř. věst. L 204, s. 37; Zvl. vyd. 13/20, s. 337.


title: Věc T-5/07 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 15. března 2007 – Belgie v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Lhůta pro podání žaloby — Nahodilá událost — Omluvitelné pochybení — Zjevná nepřípustnost )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/37

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 15. března 2007 – Belgie v. Komise
   (Věc T-5/07 R) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Lhůta pro podání žaloby - Nahodilá událost - Omluvitelné pochybení - Zjevná nepřípustnost“)
   (2007/C 96/77)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Belgické království (zástupci: L. Van den Broeck, zmocněnec, ve spolupráci s. J.-P. Buylem a C. Steyaertem, advokáty)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise obsaženého v dopise ze dne 18. října 2006, kterým odmítá vrátit žalobci částku jím zaplacenou z důvodu hlavního plnění a úroky z pohledávek Evropského sociálního fondu
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobce ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 56, 10.3.2007.


title: Věc T-433/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. června 2007 – Davi v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Hodnotící období 2003 — Odmítnutí povýšení — Udělení bodů k povýšení — Zvážení srovnatelných schopností — Rovné zacházení — Obecná prováděcí ustanovení k článku 45 — Námitka protiprávnosti — Legitimní očekávání )

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. června 2007 – Davi v. Komise
   (Věc T-433/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Hodnotící období 2003 - Odmítnutí povýšení - Udělení bodů k povýšení - Zvážení srovnatelných schopností - Rovné zacházení - Obecná prováděcí ustanovení k článku 45 - Námitka protiprávnosti - Legitimní očekávání“)
   (2007/C 170/39)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Angela Davi (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně J. Currall, poté C. Berardis-Kayser a M. Velardo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení jednak rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 2. července 2004 zamítajícího stížnost žalobkyně proti rozhodnutí téhož orgánu, kterým jí bylo odmítnuto povýšení do platové třídy C2 za rok 2003, a jednak, bude-li třeba, rozhodnutí, které bylo předmětem této stížnosti
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.


title: Věc T-406/06: Žaloba podaná dne 28. prosince 2006 – Evropaïki Dynamiki v. Komise

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/38

         Žaloba podaná dne 28. prosince 2006 – Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-406/06)
   (2007/C 42/66)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atheny, Řecko) (zástupci: N. Koregiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise (DG ENV) o zamítnutí nabídky žalobkyně a o zadání zakázky úspěšnému zhotoviteli;

               —

               uložit Komisi (DG ENV) náhradu právních a jiných nákladů a výdajů žalobkyně vynaložených v souvislosti s touto žalobou, a to i pro případ, kdyby byla tato žaloba zamítnuta;

               —

               uložit Komisi (DG ENV) náhradu škody, kterou žalobkyně utrpěla na základě dotčeného výběrového řízení ve výši 86 300 eur.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně podala nabídku v odpovědi na nabídkové řízení vyhlášené žalovanou na poskytování služeb na podporu systému registrů zřízeného na základě směrnice 2003/87 (1) s technickou údržbou a podporou uživatelů (Úř. věst. S 102-108793). Žalobkyně napadá rozhodnutí zamítnout její nabídku a zadat zakázku jinému uchazeči.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, že žalovaná se dopustila několika nesprávných posouzení a porušila zásadu rovného zacházení a zásadu transparentnosti. Žalobkyně kromě toho uvádí, že žalovaná své rozhodnutí neodůvodnila, protože žalobkyni neinformovala o výhodách úspěšné nabídky ve srovnání s její nabídkou.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32).


title: Věc T-75/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2015 – Nu Air Polska v. Komise „Dumping — Dovoz některých kompresorů pocházejících z Číny — Částečné zamítnutí vrácení zaplaceného antidumpingového cla — Stanovení vývozní ceny — Odpočet antidumpingového cla — Posun časových účinků zrušení“

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2015 – Nu Air Polska v. Komise
   (Věc T-75/12) (1)

   („Dumping - Dovoz některých kompresorů pocházejících z Číny - Částečné zamítnutí vrácení zaplaceného antidumpingového cla - Stanovení vývozní ceny - Odpočet antidumpingového cla - Posun časových účinků zrušení“)
   (2016/C 048/47)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Nu Air Polska sp. z o.o. (Varšava, Polsko) (zástupci: R. MacLean, solicitor, a A. Bochon, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Stobiecka-Kuik, K. Talabér-Ritz a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2011) 8826 final, C(2011) 8803 final a K(2001) 8801 final ze dne 6. prosince 2001, týkajících se žádostí o vrácení zaplaceného antidumpingového cla uloženého na dovozy některých kompresorů pocházejících z Čínské lidové republiky, a v případě, že Tribunál zruší uvedená rozhodnutí, návrh na zachování účinků uvedeného rozhodnutí, dokud Komise nepřijme opatření nezbytná k vyhovění rozsudku Tribunálu v této věci.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 rozhodnutí Komise K(2011) 8826 final, C(2011) 8803 final a K(2001) 8801 final ze dne 6. prosince 2011 týkajícího se žádostí o vrácení zaplaceného antidumpingového cla uloženého na dovozy některých kompresorů pocházejících z Čínské lidové republiky se zrušuje v rozsahu, v jakém nepřiznává společnosti Nu Air Polska sp. z o.o. vrácení bezdůvodně zaplaceného antidumpingového cla nad rámec částek, které jsou v něm uvedeny.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 21.4.2012.


title: Věc T-368/05: Žaloba podaná dne  26. září 2005  – Rakousko v. Komise

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/34

         Žaloba podaná dne 26. září 2005 – Rakousko v. Komise
   (Věc T-368/05)
   (2005/C 296/71)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rakouská republika (zmocněnec: H. Dossi)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K (2005) 2685 ze dne 15. července 2005 o vyloučení z financování Společenství některých výdajů vynaložených členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a
               uložit Komisi náhradu nákladů řízení;

               —

               podpůrně zrušit rozhodnutí Komise K (2005) 2685 ze dne 15. července 2005 o vyloučení z financování Společenství některých výdajů vynaložených členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) v rozsahu, v němž se vztahuje na výpočet a výši finanční opravy a
               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise v napadeném rozhodnutí vyloučila výdaje, jež byly blíže specifikovány v příloze tohoto rozhodnutí, z financování Společenství, a to z důvodu jejich neslučitelnosti s předpisy Společenství.
   Žalobkyně opírá svou žalobu o dva žalobní důvody. Zaprvé uvádí, že žalovaná při přijímání svého rozhodnutí porušila Smlouvu o ES a právní předpisy přijaté k jejímu provedení. V tomto ohledu vytýká zejména porušení čl. 5 odst. 2 písm. c) nařízení (EHS) č. 729/70 (1) a čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 1258/1999 (2), neboť finanční oprava k tíži Rakouské republiky by byla přípustná pouze tehdy, pokud by Rakouská republika nesplnila své povinnosti ohledně kontroly výdajů vyplývající z předpisů Společenství a pokud by z toho vyplynuly finanční dopady pro EZOZF. Tyto kumulativní předpoklady však podle Rakouské republiky nejsou v daném případě splněny. Napadené rozhodnutí mimoto porušuje povinnost loajality Komise vůči členským státům vyplývající z článku 10 ES.
   Druhý žalobní důvod se týká porušení podstatných formálních náležitostí. Podle názoru žalobkyně Komise v napadeném rozhodnutí nesplnila v podstatných bodech svou povinnost uvést odůvodnění a při své argumentaci, z níž toto rozhodnutí vychází, se opírá o zjištění, která spočívají na nesprávném zjištění skutkového stavu.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky.


title: Věc T-335/13: Usnesení Tribunálu ze dne 9. prosince 2015 – BT Limited Belgian Branch v. Komise

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. prosince 2015 – BT Limited Belgian Branch v. Komise
   (Věc T-335/13) (1)

   (2016/C 078/48)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 245, 24. 8. 2013.


title: Věc C-452/06: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. října 2008 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Spojené království] – The Queen, na žádost: Synthon BV v. Licensing Authority of the Department of Health (Kodex Společenství týkající se humánních léčivých přípravků — Registrace — V zásadě podobné léčivé přípravky — Zkrácený postup — Postup vzájemného uznávání — Důvody pro zamítnutí — Odpovědnost členského státu — Závažné porušení práva Společenství)

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. října 2008 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Spojené království] – The Queen, na žádost: Synthon BV v. Licensing Authority of the Department of Health
   (Věc C-452/06) (1)

   (Kodex Společenství týkající se humánních léčivých přípravků - Registrace - V zásadě podobné léčivé přípravky - Zkrácený postup - Postup vzájemného uznávání - Důvody pro zamítnutí - Odpovědnost členského státu - Závažné porušení práva Společenství)
   (2008/C 313/05)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Synthon BV

      Žalovaný: Licensing Authority of the Department of Health

      Za přítomnosti: SmithKline Beecham plc
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Výklad článku 8, čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) a článku 28 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69) – Zkrácený postup získání registrace – Léčivý přípravek „v zásadě podobný“ registrovanému výrobku – Odmítnutí přijmout žádost o uznání registrace léčivého přípravku udělené jiným členským státem – Povinnost uznat registraci udělenou referenčním členským státem s výhradou uplatnění postupu stanoveného směrnicí pro posouzení existence možného rizika pro veřejné zdraví – Dodatečně závažné porušení práva Společenství vyvolávající povinnost nahradit způsobenou škodu
   Výrok

               1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků brání tomu, aby členský stát, kterému byla předložena žádost o vzájemné uznání registrace humánního léčivého přípravku, kterou udělil jiný členský stát v rámci zkráceného postupu stanoveného v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) téže směrnice, tuto žádost zamítl z důvodu, že dotčený léčivý přípravek není v zásadě podobný referenčnímu léčivému přípravku.

               2)

               Skutečnost, že členský stát neuzná na základě článku 28 směrnice 2001/83 registraci humánního léčivého přípravku, kterou udělil jiný členský stát v rámci zkráceného postupu stanoveného v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) této směrnice, z důvodu, že dotčený léčivý přípravek není v zásadě podobný referenčnímu léčivému přípravku nebo že patří do kategorie léčivých přípravků, u nichž obecná praxe dotčeného členského státu vylučuje to, aby mohly být považovány za v zásadě podobné referenčnímu léčivému přípravku, představuje dostatečně závažné porušení práva Společenství, které může zakládat odpovědnost tohoto členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne  10. listopadu 2005  ve věci C-385/04: Komise Evropských společenství proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/16/ES — Transevropské sítě — Interoperabilita transevropského konvenčního železničního systému — Neprovedení v předepsané lhůtě)

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/4

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 10. listopadu 2005
   ve věci C-385/04: Komise Evropských společenství proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/16/ES - Transevropské sítě - Interoperabilita transevropského konvenčního železničního systému - Neprovedení v předepsané lhůtě)
   (2006/C 10/08)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-385/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 7. září 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnec: W. Wils) proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (zmocněnkyně: C. White), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Schiemann, předseda senátu, K. Lenaerts a E. Levits (zpravodaj), soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 10. listopadu 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES ze dne 19. března 2001 o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému, nesplnilo povinnosti, které pro něho vyplývají z této směrnice.

               2.

                  Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věc T-344/16: Žaloba podaná dne 27. června 2016 – Blackmore v. EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/28

         Žaloba podaná dne 27. června 2016 – Blackmore v. EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)
   (Věc T-344/16)
   (2016/C 314/39)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Spojené státy) (zástupce: A. Edwards Stuart, Barrister)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Ian Paice (Londýn, Spojené království)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka EU „DEEP PURPLE“ – Přihláška č. 11 772 721

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. března 2016, ve věci R R 736/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a odvolání vyhověl;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů, které žalobci v důsledku a v souvislosti s tímto řízením vznikly.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Odvolací senát pochybil, když připustil důkaz předložený dne 5. listopadu 2014;

               —

               Odvolací senát pochybil, když na základě včas předložených důkazů konstatoval, že jsou k dispozici dostatečné důkazy o existenci goodwill;

               —

               Odvolací senát pochybil, když rozhodl, že existují dostatečné důkazy prokazující, že ten, kdo podal námitky, má právo na podíl na goodwill;

               —

               Odvolací senát pochybil, když přistoupil na závěry rozsudku R880;

               —

               Odvolací senát pochybil, když připustil důkaz předložený dne 13. dubna 2015;

               —

               Odvolací senát pochybil, když zamítl přihlášku známky pro větší škálu zboží a služeb, než bylo tímto důkazem odůvodněno. Odvolací senát pochybil při uplatňování pravidel o passing off tím, že dospěl k závěru, že ve vztahu k tomuto zboží vzniklo nebezpečí záměny nebo že goodwill toho, kdo podal námitky, se vztahoval i na toto zboží.


title: Věc T-41/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. dubna 2008 – Polsko v. Komise

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/22

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. dubna 2008 – Polsko v. Komise
   (Věc T-41/06) (1)

   (2008/C 158/37)

      Jednací jazyk: polština

   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006.


title: Věc C-192/06: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Matthias Kruck v. Landkreis Potsdam-Mittelmark (Zemědělské struktury — Režimy podpor Společenství — Článek 7 odst. 6 nařízení (EHS) č. 1765/92 — Článek 9 odst. 2 nařízení (EHS) č. 3887/92 — Vynětí půdy z produkce — Snížení vyrovnávacích plateb)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/11

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Matthias Kruck v. Landkreis Potsdam-Mittelmark
   (Věc C-192/06) (1)

   (Zemědělské struktury - Režimy podpor Společenství - Článek 7 odst. 6 nařízení (EHS) č. 1765/92 - Článek 9 odst. 2 nařízení (EHS) č. 3887/92 - Vynětí půdy z produkce - Snížení vyrovnávacích plateb)
   (2007/C 297/16)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Matthias Kruck

      Žalovaný: Landkreis Potsdam-Mittelmark,
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesverwaltungsgericht – Výklad čl. 9 odst. 2 až 4 nařízení Komise (EHS) č. 3887/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství (Úř. věst. L 391, s. 36), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1648/95, kterým se mění nařízení (EHS) č. 3887/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství (Úř. věst. L 156, s. 27), jakož i čl. 7 odst. 6 druhé a čtvrté věty nařízení Rady (EHS) č. 1765/1992 ze dne 30. června 1992 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě (Úř. věst. L 181, s. 12), ve znění nařízení Rady (ES) č. 2989/95 ze dne 19. prosince 1995, kterým se mění nařízení (EHS) č. 1765/1992 ze dne 30. června 1992 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě (Úř. věst. L 312, s. 5) – Stanovení maximální neobdělávané plochy, která připadá v úvahu pro vyrovnávací platby, na základě obdělávané plochy skutečně zjištěné během kontroly a nikoli na základě plochy uvedené v žádosti o vyrovnávací platbu.
   Výrok
   Článek 9 nařízení Komise (EHS) č. 3887/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla k integrovanému administrativnímu a kontrolnímu systému pro některé režimy podpor Společenství, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1648/95 ze dne 6. července 1995, je nutno vykládat v tom smyslu, že výpočet maximální plochy, která připadá v úvahu pro vyrovnávací platby za vynětí půdy z produkce podle čl. 7 odst. 6 prvního pododstavce druhé a čtvrté věty nařízení Rady (EHS) č. 1765/92 ze dne 30. června 1992 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě, ve znění nařízení Rady (ES) č. 2989/95 ze dne 19. prosince 1995, se provede na základě požadované obdělávané plochy, je-li tato plocha skutečně určena pro plodiny pěstované na orné půdě a nezahrnuje-li půdu, která je na základě článku 9 nařízení č. 1765/92, ve znění nařízení č. 2989/95, vyloučena z vyrovnávacích plateb.

      (1)  Úř. věst. C 154, 1.7.2006.


title: Věc T-248/14: Žaloba podaná dne 14. dubna 2014 – Masafi v. OHIM – Hd1 (masafi juice)

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/23

         Žaloba podaná dne 14. dubna 2014 – Masafi v. OHIM – Hd1 (masafi juice)
   (Věc T-248/14)
   2014/C 235/31
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Masafi Co. LLC (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupce: Hinarejos Mulliez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Hd1 Ltd (Huddersfield, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. února 2014 ve věci R 119/2013-4,

               —

               uložil další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů tohoto řízení v případě, že by do něho vstoupila.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: černobílá obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „masafi“ pro výrobky spadající do třídy 32

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka Spojeného království „masafi“, zapsaná pod č. 2 551 560

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) a čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství