title: Věc T-462/08: Žaloba podaná dne 13. října 2008 – Winzer Pharma v. OHIM – Alcon (OFTAL CUSI)

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/38

         Žaloba podaná dne 13. října 2008 – Winzer Pharma v. OHIM – Alcon (OFTAL CUSI)
   (Věc T-462/08)
   (2008/C 327/67)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Berlín, Německo) (zástupce: S. Schneller, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Alcon, Inc. (Hünenberg, Švýcarsko)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí odvolacího senátu OHIM ze dne 17. července 2008 (R 1471/2007-1) a rozhodnutí námitkového oddělení OHIM ze dne 16. července 2007 (B 809 899);

               —

               zamítnout přihlášku ochranné známky Společenství č. 003679181 „Optal Cusi“;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů celého řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Alcon Cusì, S.A (později Alcon, Inc.)

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „OFTAL CUSI“ pro výrobky zařazené do třídy 5

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobce

      Namítaná ochranná známka nebo označení:„Ophtal“ (č. 489 948) pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), protože z důvodu podobnosti mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc F-44/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 4. května 2016 – Maes a Strojwas v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Smluvní zaměstnanci — Důchody — Článek 11 odstavec 2 příloha VIII služebního řádu — Nároky na důchod získané před nástupem do služebního poměru v Unii podle vnitrostátního důchodového systému — Převod do unijního důchodového systému — Návrh na bonifikaci počtu let služby započitatelných pro důchod, který předložil orgán oprávněný ke jmenování nebo orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv a který je založen na nových obecných prováděcích opatřeních — Námitka nepřípustnosti — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Článek 83 jednacího řádu“

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/43

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 4. května 2016 – Maes a Strojwas v. Komise
   (Věc F-44/12) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Smluvní zaměstnanci - Důchody - Článek 11 odstavec 2 příloha VIII služebního řádu - Nároky na důchod získané před nástupem do služebního poměru v Unii podle vnitrostátního důchodového systému - Převod do unijního důchodového systému - Návrh na bonifikaci počtu let služby započitatelných pro důchod, který předložil orgán oprávněný ke jmenování nebo orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv a který je založen na nových obecných prováděcích opatřeních - Námitka nepřípustnosti - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Článek 83 jednacího řádu“)
   (2016/C 222/55)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Olivier Maes (Bangkok, Thajsko) a Michal Strojwas (Brusel, Belgie) (zástupci: původně D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal a S. Orlandi, advokáti, poté D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis a S. Orlandi, advokáti, a nakonec, J.-N. Louis, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně D. Martin a J. Baquero Cruz, zmocněnci, poté J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci, poté G. Gattinara, zmocněnec, a nakonec, G. Gattinara a F. Simonetti, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení návrhů na převod nároků na důchod získaných před nástupem do služebního poměru u Komise na základě výpočtu zohledňujícího nová obecná prováděcí opatření, která vstoupila v platnost po podání žádostí žalobců o převod.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Olivier Maes a Michal Strojwas ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropské komisi.

      (1)  Úř. věst. C 184, 23.6.2012, s. 25.


title: Věc T-785/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2016 – El Corte Inglés v. OHIM – STD Tekstil (MOTORTOWN) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství MOTORTOWN — Starší mezinárodní obrazová ochranná známka M MOTOR — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2016 – El Corte Inglés v. OHIM – STD Tekstil (MOTORTOWN)
   (Věc T-785/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství MOTORTOWN - Starší mezinárodní obrazová ochranná známka M MOTOR - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 156/47)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. L. Rivas Zurdo a M. Toro Gordillo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: V. Melgar, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: STD Tekstil Limited Sirketi (Istanbul, Turecko)

      Předmět věci

   Žaloba proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. září 2014 (věc R 1960/2013-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi STD Tekstil Limited Sirketi a El Corte Inglés, SA.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti El Corte Inglés, SA, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 34, 2.2.2015.


title: Věc C-561/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 5. prosince 2014 – Caner Genc v. Udlændingenævnet

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 5. prosince 2014 – Caner Genc v. Udlændingenævnet
   (Věc C-561/14)
   (2015/C 065/34)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Østre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Caner Genc

      Žalovaný: Udlændingenævnet

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být stabilizační doložka obsažená v článku 13 rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení připojeném k Dohodě Evropského hospodářského sdružení a Turecka ze dne 12. září 1963 zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem a stabilizační doložka obsažená v čl. 41 odst. 1 Dodatkového protokolu ze dne 23. listopadu 1970 potvrzeného nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 (1) ze dne 19. prosince 1972 vykládána v tom smyslu, že se vztahují na nové přísnější podmínky pro sloučení rodiny stanovené pro rodinné příslušníky, kteří nejsou ekonomicky aktivní, včetně nezletilých dětí ekonomicky aktivních státních příslušníků Turecka, kteří pobývají v členském státě a mají v něm povolení k pobytu, s ohledem na:

                           —

                           výklad stabilizačních doložek, který Soudní dvůr podal zejména v rozsudcích ve věcech Derin (EU:C:2007:442); Dülger (EU:C:2012:504); Ziebell (EU:C:2011:809) (Velký senát) a Demirkan (EU:C:2013:583) (Velký senát),

                           —

                           cíl a obsah Ankarské dohody vyložený zejména v rozsudcích ve věcech Ziebell a Demirkan a s ohledem na

                                       —

                                       skutečnost, že tato dohoda a k ní připojené protokoly, rozhodnutí atd. neobsahují ustanovení upravující slučování rodiny, a

                                       —

                                       skutečnost, že sloučení rodiny ve Společenství a nyní v Evropské unii bylo vždy upravováno sekundárními právními předpisy a nyní je upraveno směrnicí o volném pohybu (směrnice 2004/38/ES) (2)?

               2)

               V rámci první otázky je Soudní dvůr tázán na to, zda článek 13 rozhodnutí č. 1/80 zakládá odvozené právo na sloučení rodiny pro rodinné příslušníky ekonomicky aktivních státních příslušníků Turecka, kteří pobývají v členském státě a mají zde povolení k pobytu, nebo toto právo mají pouze rodinní příslušníci samostatně výdělečně činných státních příslušníků Turecka podle čl. 41 odst. 1 Dodatkového protokolu?

               3)

               V případě kladné odpovědi na první otázku ve spojení s druhou otázkou je Soudní dvůr tázán na to, zda musí být stabilizační doložky obsažené v čl. 13 odst. 1 rozhodnutí č. 1/80 vykládány v tom smyslu, že lze zavádět nová omezení „odůvodněná naléhavými důvody veřejného zájmu, která jsou vhodná k dosažení sledovaného legitimního cíle a nepřekračují meze toho, co je nezbytné k jeho dosažení“ (nad rámec ustanovení článku 14 rozhodnutí č. 1/80)?

               4)

               V případě kladné odpovědi na třetí otázku je Soudní dvůr tázán na to:

                           (a)

                           Jakým způsobem je třeba postupovat při posuzování omezení a proporcionality. Soudní dvůr má mj. uvést, zda se uplatní tytéž zásady, jako jsou zásady, které stanovil v judikatuře týkající se slučování rodiny v kontextu volného pohybu občanů Unie, jež vychází ze směrnice o volném pohybu (směrnice 2004/38) a ustanovení Smluv, nebo musí být provedeno jiné posouzení?

                           (b)

                           Pokud má být při posuzování postupováno jinak, než plyne z judikatury Soudního dvora týkající se slučování rodiny v kontextu volného pohybu občanů Unie, Soudní dvůr má uvést, zda musí být posuzování prováděno s ohledem na článek 8 Evropské úmluvy o lidských právech upravující právo na rodinný život a zda má jako vodítko sloužit judikatura Evropského soudu pro lidská práva, a pokud nikoli, podle jakých zásad je třeba postupovat?

                           (c)

                           Nehledě na způsob, jakým má být prováděno posuzování:
                           Lze považovat právní normu, jako je § 9 odst. 13 dánského Udlændingeloven (Cizinecký zákon) – podle něhož závisí sloučení rodiny státního příslušníka třetí země, který má povolení k pobytu v Dánsku a má zde bydliště, s jeho nezletilým dítětem, které společně s druhým rodičem bydlí v zemi jejich původu či jiné zemi, na tom, že toto dítě prokáže či může prokázat takové vazby na Dánsko, že je dán základ pro úspěšnou integraci v Dánsku – za normu „odůvodněnou naléhavým důvodem veřejného zájmu, která je vhodná k dosažení sledovaného legitimního cíle a nepřekračuje meze toho, co je nezbytné k jeho dosažení“?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 o uzavření dodatkového protokolu a finančního protokolu podepsaných dne 23. listopadu 1970 a připojených k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem a o opatřeních, která mají být přijata pro jejich vstup v platnost, Úř. věst. L 293, s. 1.

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 158, s. 77.


title: Věc T-49/17: Žaloba podaná dne 27. ledna 2017 – Španělsko v. Komise

text:
               27.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/19

         Žaloba podaná dne 27. ledna 2017 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-49/17)
   (2017/C 095/29)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Španělské království (zástupkyně: V. Ester Casas, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Částečně zrušil rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2016 (2016/2018/EU) o vyloučení z financování Společenství určitých nákladů vynaložených různými členskými státy, mimo jiné Španělským královstvím, z EZZF a EZFRV, v rozsahu, v němž:

                           1.

                           ohledně autonomního společenství Andalusie vylučuje z financování Společenství 1 356 144,90 eur ve vztahu k EZZF (finanční rok 2012);

                           2.

                           ohledně autonomního společenství Katalánsko vylučuje z financování Společenství 2 191 585 eur ve vztahu k EZZF (finanční roky 2009 a 2012);

                           3.

                           ohledně autonomního společenství Kastilsko a León vylučuje z financování Společenství 9 638 473,73 eur ve vztahu k EZZF, a ve vztahu k EZFRV 433 138,10 EUR (finanční roky 2012 a 2013);

                           4.

                           celková částka, které se tato žaloba na neplatnost týká, dosahuje 13 619 341,73 eur.

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce následující žalobní důvody.

               1.

               Důvody týkající se finanční opravy uložené autonomnímu společenství Andalusie.

                           —

                           Žalovaná v tomto ohledu uplatňuje porušení čl. 3 odst. odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 320/2006 ze dne 20. února 2006, kterým se zavádí dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 58, s. 42), neboť Komise konstatovala, že subjekty ACRES a Unión Rural nejsou producenti.

               2.

               Důvody týkající se finanční opravy uložené autonomnímu společenství Katalánsko. Žalobce v tomto ohledu tvrdí:

                           —

                           Jediná finanční oprava pro nedostatek spočívající v nepřípustnosti nákladů ve výši 122 112,95 (kontroly týkající se operačních programů: investice do OP „A“) je protiprávní, neboť Komise porušila články 105 a 106 nařízení Komise (ES) č. 1580/2007 ze dne 21. prosince 2007 , kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v odvětví ovoce a zeleniny (Úř. věst. L 350, s. 1), ve spojení s čl. 55 odst. 3 nařízení Rady (ES) č 1182/2007 ze dne 26. září 2007 , kterým se stanoví zvláštní pravidla pro odvětví ovoce a zeleniny a kterým se mění směrnice 2001/112/ES a 2001/113/ES a nařízení (EHS) č. 827/68, (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96, (ES) č. 2826/2000, (ES) č. 1782/2003 a (ES) č. 318/2006 a ruší nařízení (ES) č. 2202/96 (DO 2007 L 273, s. 1), a čl. 52 odst. 1 a 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. L 347, s. 549), neboť vnitrostátní španělské orgány prováděly přiměřené kontroly, což je řádně zdokumentováno, a byly dodrženy požadavky platné právní úpravy, a v každém případě neexistuje nebezpečí pro fondy.

                           —

                           Oprava ve výši 5 %, tj. 2 191 585 eur (bod: „Nedostatky při schvalování programů a nákladů, Autonomní společenství Katalánsko“) je protiprávní, neboť Komise porušila čl. 52 odst. 1 a 2 nařízení č. 1306/2013, ve spojení s článkem 103, čl. 105 odst. 2 písm. d), článkem 106, čl. 107 odst. 1 písm. c) a e), čl. 108 odst. 1 písm. b) a čl. 109 odst. 1 písm. a) a c) nařízení č. 1580/2007, neboť španělské orgány potvrdily splnění uplatňované právní úpravy, a v každém případě neexistuje nebezpečí pro fond.

                           —

                           Podpůrně tvrdí porušení zásady proporcionality, porušení čl. 52 odst. 2 a 3 nařízení č. 1306/2013, ve spojení s dokumentem VI/5330/97, kterým byly přijaty pokyny pro výpočet finančních oprav při účetní závěrce záruční sekce EZZF.

               3.

               Důvody týkající se finanční opravy uložené autonomnímu společenství Kastilsko a León. Žalobce v tomto ohledu tvrdí:

                           —

                           Oprava ve výši 5 %, tj. 10 071 661,83 eur a použitý způsob výpočtu jsou v rozporu s čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, s. 1) a pokyny v dokumentu Komise VI/5530/97 a AGHRI-2005-64043.

                           —

                           Podpůrně je oprava uložená Komisí nepřiměřená, neboť porušuje čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005, ve spojení s dokumentem VI/5330/97.


title: Věc T-61/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2014 – Melt Water v. OHIM (NUEVA) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství NUEVA — Článek 60 nařízení (ES) č. 207/2009 — Nesplnění povinnosti zaplatit poplatek za odvolání ve stanovené lhůtě — Nejednoznačnost v jazykové verzi — Jednotný výklad — Náhoda nebo vyšší moc — Omluvitelný omyl — Povinnost obezřetnosti a řádné péče“

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2014 – Melt Water v. OHIM (NUEVA)
   (Věc T-61/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství NUEVA - Článek 60 nařízení (ES) č. 207/2009 - Nesplnění povinnosti zaplatit poplatek za odvolání ve stanovené lhůtě - Nejednoznačnost v jazykové verzi - Jednotný výklad - Náhoda nebo vyšší moc - Omluvitelný omyl - Povinnost obezřetnosti a řádné péče“)
   2014/C 212/35
   Jednací jazyk: litevština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Research and Production Company „Melt Water“ UAB (Klaipėda, Litva) (zástupci: V. Viešūnaitė a J. Stucka, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: V. Melgar a J. Ivanauskas, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. prosince 2012 (věc R 1794/2012-4) týkajícímu se přihlášky obrazového označení NUEVA jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Research and Production Company „Melt Water“ UAB.

      (1)  Úř. věst. C 108, 13. 4. 2013.


title: Věc T-407/16: Usnesení Tribunálu ze dne 18. ledna 2017 – Banco Popular Español v. EUIPO – Pledgeling (p) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zpětvzetí přihlášky k zápisu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/30

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. ledna 2017 – Banco Popular Español v. EUIPO – Pledgeling (p)
   (Věc T-407/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí přihlášky k zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2017/C 161/42)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Banco Popular Español, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: M. de Justo Bailey, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Pledgeling LLC (Houston, Texas, Spojené státy americké)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. dubna 2016 (věc R 1693/2015-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Banco Popular Español, SA a Pledgeling LLC

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Společnosti Banco Popular Español, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


title: Věc T-385/10: Žaloba podaná dne 13. září 2010 — ArcelorMittal Wire France a další v. Komise

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/43

         Žaloba podaná dne 13. září 2010 — ArcelorMittal Wire France a další v. Komise
   (Věc T-385/10)
   ()
   2010/C 301/70
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ArcelorMittal Wire France (Bourg-en-Bresse, Francie), ArcelorMittal Fontaine (Fontaine-L’Evêque, Belgie), ArcelorMittal Verderio Srl (Verderio Inferiore, Itálie) (zástupci: H. Calvet, O. Billard a M. Pittie, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               primárně zrušit rozhodnutí Komise ze dne 30. června 2010 ve věci COMP/38.344 — Předepjatá ocel v rozsahu, v němž (i) v článku 1 rozhodla o účasti společností AMWF, AM Fontaine a AM Verdeiro na jediném a trvajícím protiprávním jednání nebo jednání ve vzájemné shodě v odvětví předepjaté oceli v rozporu s článkem 101 SFEU a článkem 53 Dohody o EHP v období od 1. ledna 1984 do 19. září 2002, od 20. prosince 1984 do 19. září 2002 a od 3. dubna 1995 do 19. září 2002; (ii) v důsledku toho v článku 2 uložila společnosti AMWF pokutu ve výši 276,48 milionů eur, z toho 268,8 milionů eur společně a nerozdílně se společností AM Fontaine, a 72 milionů eur společně a nerozdílně s AM Verdeiro; (iii) jim v článku 3 uložila okamžité ukončení protiprávního jednání, pokud tak již neučinily, a napříště se zdržely úkonů nebo jednání uvedených v bodu (i), jakož i veškerých úkonů nebo jednání se stejným nebo srovnatelným účinkem, a (iv) je v článku 4 označuje jako adresáty rozhodnutí;

               —

               podpůrně, na základě své pravomoci přezkumu v plné jurisdikci, opravit rozhodnutí velmi podstatným snížením takových pokut uložených každé ze žalobkyň, jako jsou částky uvedené v článku, a

               —

               v každém případě uložit Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se primárně domáhají zrušení rozhodnutí Komise KOM(2010) 4387 v konečném znění ze dne 30. června o řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „EHP“) (věc COMP/38.344 — Předepjatá ocel) o kartelové dohodě na evropském trhu předepjaté oceli týkající se stanovení cen, rozdělení trhu a výměny citlivých obchodních informací.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňují několik žalobních důvodů:

               —

               porušení základních práv žalobkyň na nestranný soud a porušení článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, jelikož Komise vykonávala funkce vyšetřovací i soudní;

               —

               porušení čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 (1), jakož i zásad personality trestu, proporcionality a rovného zacházení, jelikož Komise žalobkyním uložila pokuty ve výši, která zjevně překračuje zákonný strop 10 % z celkového obratu dosaženého společnostmi v průběhu předchozího účetního období;

               —

               nedostatečnost důkazů prokazujících existenci porušení článků 101 SFEU a 53 EHP za období od 1. ledna 1984 do listopadu 1992 nebo přinejmenším nedostatečné odůvodnění;

               —

               neexistence odůvodnění a porušení pokynů pro výpočet pokut (2), jakož i zásad legitimního očekávání a řádné správy, protože napadené rozhodnutí je zatíženo mezerami, které činí metodiku výpočtu pokut použitou Komisí nesrozumitelnou;

               —

               neexistence odůvodnění a zjevně nesprávná právní a skutková posouzení která pokuty uložené společnostem AMWF a AM Fontaine zvýšila o 60 % z titulu recidivy;

               —

               nedostatečné odůvodnění a porušení čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003, jakož i zásad rovného zacházení a proporcionality zvýšením pokut o 20 % z titulu odrazujícího účinku pouze žalobkyním, ačkoliv se ostatní účastníci řízení nacházeli v totožné situaci.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích [101 SFEU] a [102 SFEU] (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

      (2)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. C 210, s. 2).


title: Věc T-4/13 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 11. března 2013 — Communicaid Group v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení — Služby jazykového vzdělávání — Odmítnutí nabídky uchazeče — Návrh na odklad provádění a na nařízení předběžných opatření — Ztráta příležitosti — Neexistence vážné a nenapravitelné újmy — Neexistence naléhavosti“ )

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/19

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 11. března 2013 — Communicaid Group v. Komise
   (Věc T-4/13 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Služby jazykového vzdělávání - Odmítnutí nabídky uchazeče - Návrh na odklad provádění a na nařízení předběžných opatření - Ztráta příležitosti - Neexistence vážné a nenapravitelné újmy - Neexistence naléhavosti)
   2013/C 141/34
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Communicaid Group Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: C. Brennan, solicitor, F. Randolph, QC a M. Gray, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: S. Delaude a S. Lejeune, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Wytinckem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na straně jedné na odklad provádění rozhodnutí Komise, kterými byly odmítnuty nabídky předložené žalobkyní na několik částí v rámci veřejné zakázky na rámcové smlouvy na poskytování jazykového vzdělávání pro pracovníky institucí, orgánů a agentur Evropské unie se sídlem v Bruselu (Belgie) a na straně druhé na vydání zákazu Komisi uzavřít s vybraným uchazečem smlouvy na dotčené části

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-573/12: Usnesení Tribunálu ze dne 12. června 2015 – Matrix Energetics International v. OHIM (MATRIX ENERGETICS)

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/60

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. června 2015 – Matrix Energetics International v. OHIM (MATRIX ENERGETICS)
   (Věc T-573/12) (1)

   (2015/C 311/65)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 63, 2.3.2013.


title: Věc T-482/11: Žaloba podaná dne 5. září 2011 — Agrucon a další v. Komise

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/26

         Žaloba podaná dne 5. září 2011 — Agrucon a další v. Komise
   (Věc T-482/11)
   2011/C 319/54
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) (Madrid, Španělsko), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA) (Milán, Itálie), Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) (Neapol, Itálie), Campil-Agro-Industrial do Campo do Tejo, Lda (Cartaxo, Portugalsko), Evropaïka Trofima AE (Larissa, Řecko), FIT — Fomento da Indústria do Tomate, SA (Águas de Moura, Portugalsko), Konservopoiïa Oporokipeftikon Filippos AE (Veria, Řecko), Panellinia Enosi Konsepvopoion (Atény, Řecko), Elliniki Etairia Konservon AE („KYKNOS“) (Nafplio, Řecko), Anonymos Viomichaniki Etaireia Konservon D. Nomikos (Marousi, Řecko), Italagro — Indústria de Transformação de Produtos Alimentares, SA (Castanheira do Ribatejo, Portugalsko), Kopais Anonymi Viomichaniki Kai Emporiki Etairia Trofimon & Poton (Kopais ABEE) (Maroussi, Řecko), Serraïki Konservopoiïa Oporokipeftikon Serko AE (Serres, Řecko), Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas — Sopragol, SA (Mora, Portugalsko), Sugalidal — Indústrias de Alimentação, SA (Benavente, Portugalsko), Sutol — Indústrias Alimentares, Lda (Alcácer do Sal, Portugalsko), Zanae Zýmai Artopoiías Níkoglou AE Viomichanía Empório Trofímon (Thessaloniki, Řecko) (zástupci: J. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins a S. Carvalho de Sousa, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil ustanovení čl. 50 odst. 3 a čl. 60 odst. 7 nařízení Komise č. 543/2011 (1);

               —

               nařídil, že se tato věc a věc T-454/2010 spojují pro účely ústní části řízení a rozsudku, nebo alespoň pro účely ústní části řízení; a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod spočívá v tom, že nařízení Komise č. 543/2011 porušuje nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (Úř. věst. 2007 L 299, s. 1), jelikož:

                           —

                           nesprávně stanoví, že investice a akce týkající se zpracování ovoce a zeleniny do výrobků z ovoce a zeleniny mohou být způsobilé pro podporu; a

                           —

                           do hodnoty produkce uváděné na trh u výrobků určených ke zpracování nesprávně zahrnulo činnosti, které nejsou tzv. „skutečnými zpracovatelskými činnostmi“ (tj. činnosti zjevně zahrnující přípravu a činnosti následující po skutečném zpracování), jelikož ustanovení o organizacích producentů, a konkrétně ustanovení o poskytování podpory, se v souladu s jednotným nařízením o společné organizaci trhů uplatní pouze na výrobky spadající do společné organizace trhu s ovocem a zeleninou.

               2)

               Druhý žalobní důvod spočívá v tom, že nařízení Komise č. 543/2011 poskytuje organizacím producentů podporu pro průmyslové činnosti prováděné u ovoce a zeleniny určených ke zpracování, které též provádí soukromá odvětví, čímž porušuje zásadu zákazu diskriminace, podle níž nesmí ve srovnatelných situacích docházet k rozdílnému zacházení, ledaže je takové zacházení objektivně odůvodněno.

               3)

               Třetí žalobní důvod spočívá v tom, že nařízení Komise č. 543/2011 poskytuje organizacím producentů podporu pro průmyslové činnosti prováděné u ovoce a zeleniny určených ke zpracování, které též provádí soukromá odvětví, čímž porušuje zásadu proporcionality, jelikož jde nad rámec toho, co je nezbytné k dosažení hypotetického cíle společné zemědělské politiky týkajícího se vertikální integrace organizací producentů.

      (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny (Úř. věst. L 157, s. 1)


title: Věc C-271/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. června 2015 Sea Handling SpA, v likvidaci, nyní Sea Handling SpA, proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 25. března 2015 ve věci T-456/13, Sea Handling v. Komise

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. června 2015 Sea Handling SpA, v likvidaci, nyní Sea Handling SpA, proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 25. března 2015 ve věci T-456/13, Sea Handling v. Komise
   (Věc C-271/15 P)
   (2015/C 311/22)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Sea Handling SpA, v likvidaci, nyní Sea Handling SpA (zástupci: B. Nascimbene a M. Merola, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 25. března 2015 ve věci T-455/13;

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 12. června 2013, Ref. Ares (2013)2028929 o zamítnutí žádosti SEA Handling o získání přístupu k některým dokumentům týkajícím se řízení v oblasti státních podpor SA. 21420 – Itálie v. SEA Handling;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               První žalobní důvod: nesprávné právní posouzení, rozporuplnost a nedostatečné odůvodnění napadeného rozsudku při posouzení výjimky týkající se ochrany cílů vyšetřování obsažené v čl. 4 odst. 2 třetí odrážce nařízení (ES) č. 1049/2001 (1).
               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že měl za to, že Komise oprávněně uplatnila obecnou domněnku důvěrnosti v případě žádosti o přístup týkající se konkrétních dokumentů. Výklad výjimky týkající se ochrany cílů vyšetřování podle čl. 4 odst. 2 třetí odrážky nařízení č. 1049/2001, který přijal Tribunál, zavádí omezení práva na přístup k dokumentům, jenž je a) nepřiměřený ve vztahu k cílům sledovaným článkem 4 nařízení č. 1049/2001 a b) nedostatečně odůvodněný.
               V první části tohoto důvodu navrhovatelka tvrdí, že Tribunál nemůže Komisi dovolit, aby namítala obecnou domněnku proti žádosti o přístup k dokumentům v řízení v oblasti státních podpor, která přesně a podrobně identifikuje požadované dokumenty. A to tím spíše, že v takovém kontextu, jako je i ten v projednávané věci, jenž vykazuje politováníhodná procesní porušení na straně Komise, by tento krok vedl k přeměně obecné domněnky důvěrnosti na nevyvratitelnou domněnku, bez možnosti napadnout ji ze strany osoby, která žádá o přístup k dokumentům, v rozporu s rozsahem článku 4 nařízení č. 1049/2001.
               Ve druhé části tohoto důvodu navrhovatelka tvrdí, že napadený rozsudek není řádně odůvodněn, jelikož neuvádí, z jakých důvodů Tribunál považuje za možné použití právní zásady zakotvené v rozsudku Soudního dvora ze dne 29. června 2010, Komise v. Technische Glaswerke Illmenau, C-139/07P, EU:C:2010:376, na případy týkající se žádosti o přístup nikoli k celému spisu, ale k jednotlivým přesně označeným dokumentům.

               2.

               Druhý žalobní důvod: nesprávné právní posouzení učiněné v napadeném rozsudku v části, v níž vylučuje možnost částečného přístupu k dokumentům.
               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že použití obecné domněnky bylo důvodem k odepření zveřejnění požadovaných dokumentů a opravňovalo Komisi k tomu, aby neposkytla částečný přístup k těmto dokumentům. V projednávané věci nebyly splněny podmínky, které v minulosti vedly Soudní dvůr k odepření částečného přístupu k dokumentům, na něž se vztahovaly obecné domněnky důvěrnosti, a Komise tedy nemohla oprávněně odepřít částečný přístup z jediného důvodu, že dokumenty byly součástí správního spisu v řízení o přezkumu státních podpor.

               3.

               Třetí žalobní důvod: nesprávné právní posouzení učiněné v napadeném rozsudku v části, v níž Tribunál nesplnil svou povinnost přezkoumat dokumenty, ke kterým byl odepřen přístup.
               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že nesplnil svou povinnost přezkoumat dokumenty, ke kterým byl odepřen přístup, jelikož měl za to, že může zkoumat postup Komise bez toho, že by dotčené dokumenty prohlédl.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: rozporuplnost a nesprávné právní posouzení v části, v níž Tribunál nepřiznal příslušnou důležitost procesním náležitostem, jež nastaly při přijetí napadeného rozhodnutí.
               Napadený rozsudek je dotčen nesprávným právním posouzením v části, v níž popírá, že procesní vady, jichž se dopustila Komise, měly dopad na způsobilost navrhovatelky přednést své stanovisko ohledně domněnky důvěrnosti v projednávané věci. Tribunál nepřihlédl k tomu, že dotčené vady porušily procesní práva navrhovatelky, čímž přeměnily obecnou domněnku o zásahu do vyšetřování, což je relativní domněnka, na nevyvratitelnou domněnku.

               5.

               Pátý žalobní důvod: nesprávné právní posouzení v části, v níž Tribunál odmítl existenci vyššího veřejného zájmu.
               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že tvrdil, že neexistuje vyšší veřejný zájem, který by bylo možno namítat proti výjimkám stanoveným v čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001, aniž by zohlednil argumenty, jež k této otázce vznesla navrhovatelka.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43).


title: Věc C-565/10: Žaloba podaná dne 2. prosince 2010 — Evropská komise v. Italská republika

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/28

         Žaloba podaná dne 2. prosince 2010 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-565/10)
   ()
   2011/C 30/46
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Italská republika tím, že nepřijala

                           —

                           opatření nezbytná k zajištění, aby aglomerace

                                       —

                                       Chieti a Gissi (Abruzzy),

                                       —

                                       Acri, Siderno, Bagnara Calabra, Bianco, Cassano allo Ionio, Castrovillari Crotone, Santa Maria del Cedro, Gioia Tauro, Lamezia Terme, Melito di Porto Salvo, Mesoraca, Montebello Ionico, Montepaone, Motta San Giovanni, Reggio Calabria, Rende, Rossano, Scalea, Sellia Marina, Soverato a Strongoli (Kalábrie),

                                       —

                                       Afragola, Nola, Ariano Irpino, Avellino, Battipaglia, Benevento, Capaccio, Capri, Caserta, Mercato Sanseverino, Torre del Greco, Aversa, Ischia, Casamicciola Terme, Forio, Neapol-východ, Neapol-sever, Neapol-západ, Vico Equense, Salerno a Montesarchio (Kampánie),

                                       —

                                       Cervignano del Friuli a Monfalcone (Furlánsko-Julské Benátsko),

                                       —

                                       Frascati a Zagarolo (Lazio),

                                       —

                                       Camisano, Janov, La Spezia, Riva Ligure, Sanremo e Ventimiglia (Ligurie),

                                       —

                                       Tolentino (Marky),

                                       —

                                       Campobasso 1 a Isernia (Molise),

                                       —

                                       Manduria, Porto Cesareo, Supersano a Traviano (Apulie),

                                       —

                                       Follonica a Piombino (Toskánsko),

                                       —

                                       Misterbianco a další, Paternò, Aci Catena, Adrano, Catania a další, Giarre-Mascali-Riposto a další, Caltagirone, Aci Castello, Acireale a další, Belpasso, Biancavilla, Gravina di Catania, Tremestieri Etneo, San Giovanni La Punta, Caltanissetta-San Cataldo, Macchitella, Niscemi, Agrigento a předměstí, Favara, Palma di Montechiaro, Porto Empedocle, Sciacca, Cefalù, Carini a ASI Palermo, Monreale, Palermo a okrajové části, Santa Flavia, Augusta, Avola, Priolo Gargallo, Carlentini, Ragusa, Marina di Ragusa, Santa Croce Camerina, Vittoria, Scoglitti, Favignana, Marsala, Partanna l (Villa Ruggero), Capo d’Orlando, Giardini Naxos, Consortile Letojanni, Pace del Mela, Piraino, Roccalumera, Consortile Sant’Agata Militello, Consortile Torregrotta, Messina l, Messina a Messina 6 (Sicílie),

                                 s populačním ekvivalentem vyšším než 15 000 PE, které vypouštějí městské odpadové vody do recipientů nepovažovaných za „citlivé oblasti“ podle článku 5 směrnice 91/271/EHS (1), byly vybaveny stokovými soustavami ve smyslu čl. 3 odst. 1 první odrážky uvedené směrnice,

                           —

                           nepřijala opatření nezbytná k zajištění, aby v aglomeracích

                                       —

                                       Gissi a Lanciano-Castel Frentano (Abruzzy),

                                       —

                                       Acri, Siderno, Bagnara Calabra, Cassano allo Ionio, Castrovillari, Crotone, Melito di Porto Salvo, Montebello Ionico, Montepaone, Motta San Giovanni, Reggio Calabria a Rossano (Kalábrie),

                                       —

                                       Ariano Irpino, Avellino, Battipaglia, Benevento, Capaccio, Capri, Caserta, Aversa, Ischia, Casamicciola Terme, Forio, Massa Lubrense, Neapol-východ, Neapol-sever a Vico Equense (Kampánie),

                                       —

                                       Trieste-Muggia-San Dorligo (Furlánsko-Julské Benátsko),

                                       —

                                       Zagarolo (Lazio),

                                       —

                                       Albenga, Borghetto Santo Spirito, Finale Ligure, Janov, Imperia, La Spezia, Margherita Ligure, Quinto, Rapallo, Recco a Riva Ligure (Ligurie),

                                       —

                                       Campobasso l a Isernia (Molise),

                                       —

                                       Casamassima, Casarano, Manduria, Monte Sant’Angelo, Porto Cesareo, Salice Salentino, San Giovanni Rotondo, San Vito dei Normanni, Squinzano, Supersano a Vernole (Apulie),

                                       —

                                       Vicenza (Benátsko),

                                       —

                                       Misterbianco a další, Scordia-Militello Val di Catania, Palagonia, Aci Catena, Giarre-Mascali-Riposto a další, Caltagirone, Aci Castello, Bronte, Acireale a další, Belpasso, Gravina di Catania, Tremestieri Etneo, San Giovanni La Punta, Macchitella, Niscemi, Riesi, Agrigento a předměstí, Favara, Palma di Montechiaro, Menfi, Porto Empedocle, Ribera, Sciacca, Bagheria, Cefalù, Carini a ASI Palermo, Misilmeri, Monreale, Santa Flavia, Termini Imerese, Trabia, Augusta, Avola, Carlentini, Rosolini, Pozzallo, Ragusa, Modica, Scicli, Scoglitti, Campobello di Mazara, Castevetrano l, Triscina Marinella, Trapani-Erice (Casa santa), Favignana, Marsala, Mazara del Vallo, Partanna l (Villa Ruggero), Barcellona Pozzo di Gotto, Capo d’Orlando, Furnari, Giardini Naxos, Consortile Letojanni, Pace del Mela, Piraino, Roccalumera, Consortile Sant’Agata Militello, Consortile Torregrotta, Gioiosa Marea, Messina l, Messina 6, Milazzo, Patti a Rometta (Sicílie),

                                 s populačním ekvivalentem vyšším než 15 000 PE, které vypouštějí odpadní vody do recipientů nepovažovaných za „citlivé oblasti“ podle článku 5 směrnice 91/271/EHS, byly městské odpadní vody odváděné stokovými soustavami podrobeny čištění v souladu s požadavky stanovenými čl. 4 odst. 1 a 3 uvedené směrnice,

                           —

                           nepřijala opatření nezbytná k tomu, aby byly čistírny městských odpadních vod, stavěné způsobem vyhovujícím požadavkům článků 4, 5, 6 a 7, projektovány, budovány, provozovány a udržovány tak, aby byla zaručena jejich dostatečná účinnost za všech běžných místních klimatických podmínek a aby se při projektování čistíren vzaly v úvahu sezónní rozdíly zatížení v aglomeracích.

                                       —

                                       Gissi a Lanciano-Castel Frentano (Abruzzy),

                                       —

                                       Acri, Siderno, Bagnara Calabra, Cassano allo Ionio, Castrovillari, Crotone, Melito di Porto Salvo, Montebello Ionico, Montepaone, Motta San Giovanni, Reggio Calabria a Rossano (Kalábrie),

                                       —

                                       Ariano Irpino, Avellino, Battipaglia, Benevento, Capaccio, Capri, Caserta, Aversa, Ischia, Casamicciola Terme, Forio, Massa Lubrense, Neapol-východ, Neapol-sever a Vico Equense (Kampánie),

                                       —

                                       Trieste-Muggia-San Dorligo (Furlánsko-Julské Benátsko),

                                       —

                                       Zagarolo (Lazio),

                                       —

                                       Albenga, Borghetto Santo Spirito, Finale Ligure, Janov, Imperia, La Spezia, Margherita Ligure, Quinto, Rapallo, Recco a Riva Ligure (Ligurie),

                                       —

                                       Casamassima, Casarano, Manduria, Monte Sant’Angelo, Porto Cesareo, Salice Salentino, San Giovanni Rotondo, San Vito dei Normanni, Squinzano, Supersano a Vernole (Apulie),

                                       —

                                       Vicenza (Benátsko),

                                       —

                                       Misterbianco a další, Scordia — Militello Val di Catania, Palagonia, Aci Catena, Giarre-Mascali-Riposto a další, Caltagirone, Aci Castello, Bronte, Acireale a další, Belpasso, Gravina di Catania, Tremestieri Etneo, San Giovanni La Punta, Macchitella, Niscemi, Riesi, Agrigento a předměstí, Favara, Palma di Montechiaro, Menfi, Porto Empedocle, Ribera, Sciacca, Bagheria, Cefalù, Carini a ASI Palermo, Misilmeri, Monreale, Santa Flavia, Termini Imerese, Trabia, Augusta, Avola, Carlentini, Rosolini, Pozzallo, Ragusa, Modica, Scicli, Scoglitti, Campobello di Mazara, Castevetrano l, Triscina Marinella, Trapani-Erice (Casa santa), Favignana, Marsala, Mazara del Vallo, Partanna l (Villa Ruggero), Barcellona Pozzo di Gotto, Capo d’Orlando, Furnari, Giardini Naxos, Consortile Letojanni, Pace del Mela, Piraino, Roccalumera, Consortile Sant’Agata Militello, Consortile Torregrotta, Gioiosa Marea, Messina l, Messina 6, Milazzo, Patti a Rometta (Sicílie),

                                 nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 3 odst. l a 2, čl. 4 odst. l a 3, ve spojení s přílohou l, oddílem B, a článku 10 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise svou žalobou namítá, že Itálie v několika částech svého státního území neprovedla správně směrnici Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod.
   Komise poukazuje na různá porušení čl. 3 odst. 1 první odrážky a odst.2 směrnice, podle kterého byly členské státy povinny zajistit, aby do 31. prosince 2000 byly všechny aglomerace s populačním ekvivalentem vyšším než 15 000 PE vybaveny stokovými soustavami městských odpadních vod, vyhovujícími požadavkům přílohy I A. Tato povinnost nebyla řádně splněna v několika aglomeracích regionů Abruzzy, Kalábrie, Kampánie, Furlánsko-Julské Benátsko, Lazio, Ligurie, Molise, Apulie, Toskánsko a Sicílie spadajících do působnosti zde dotčeného ustanovení.
   Článek 4 uvedené směrnice v odst. 1 a 3 stanoví, že členské státy zajistí, aby městské odpadní vody odváděné stokovými soustavami byly před vypuštěním podrobeny sekundárnímu čištění nebo jinému rovnocennému čištění, a to nejpozději do 31. prosince 2000 u všech vypouštění z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 15 000 PE, v souladu požadavky uvedenými v příloze I B téže směrnice. Komise shledala nesplnění dotčeného ustanovení v řadě aglomerací v regionech Abruzzy, Kalábrie, Kampánie, Furlánsko-Julské Benátsko, Lazio, Ligurie, Molise, Apulie, Benátsko a Sicílie. Nesplnění článku 4 směrnice vede ve většině případů též k nesplnění článku 10 uvedené směrnice, podle kterého musí být čistírny městských odpadních vod projektovány, budovány, provozovány a udržovány tak, aby byla zaručena jejich dostatečná účinnost za všech běžných místních klimatických podmínek.

      (1)  Úř. věst. L 135, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26


title: Věc C-613/12: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf — Německo) — Helm Düngemittel GmbH v. Hauptzollamt Krefeld ( „Celní unie a společný celní sazebník — Evropsko-středomořská dohoda s Egyptem — Článek 20 protokolu č. 4 — Doklad o původu — Průvodní osvědčení EUR.1 — Náhradní průvodní osvědčení EUR.1 vydané v době, kdy zboží již není pod dohledem celního úřadu, který jej vydal — Odmítnutí uplatnit preferenční režim“ )

text:
               29.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/15

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf — Německo) — Helm Düngemittel GmbH v. Hauptzollamt Krefeld
   (Věc C-613/12) (1)

   (Celní unie a společný celní sazebník - Evropsko-středomořská dohoda s Egyptem - Článek 20 protokolu č. 4 - Doklad o původu - Průvodní osvědčení EUR.1 - Náhradní průvodní osvědčení EUR.1 vydané v době, kdy zboží již není pod dohledem celního úřadu, který jej vydal - Odmítnutí uplatnit preferenční režim)
   2014/C 93/23
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Helm Düngemittel GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Krefeld

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Finanzgericht Düsseldorf — Výklad článku 20 protokolu č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé (Úř. věst. 2004, L 304, s. 39), ve znění rozhodnutí Rady přidružení EU-Egypt č. 1/2006 ze dne 17. února 2006 (Úř. věst. L 73, s. 1) — Náhradní průvodní osvědčení vydané dodatečně v době, kdy zboží již není pod dohledem celního úřadu, který jej vydal

      Výrok

               1)

               Evropsko-středomořská dohoda s Egyptem, kterou se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé, podepsaná v Lucemburku dne 25. června 2001 a schválená rozhodnutím Rady 2004/635/ES ze dne 21. dubna 2004, musí být vykládána v tom smyslu, že egyptský původ zboží ve smyslu celního preferenčního režimu zavedeného uvedenou dohodou lze prokázat i v případě, že zboží bylo při svém vstupu do prvního členského státu rozděleno pro účely odeslání jeho části do druhého členského státu a že náhradní průvodní osvědčení EUR.1 vydané celními orgány prvního členského státu vztahující se na část tohoto zboží odeslaného do druhého členského státu nesplňuje podmínky pro vydání takového osvědčení stanovené v článku 20 protokolu č. 4 k této dohodě týkajícím se vymezení pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce, ve znění rozhodnutí Rady přidružení EU-Egypt č. 1/2006 ze dne 17. února 2006.

               2)

               Takový důkaz však vyžaduje, aby byl preferenční původ zboží, které bylo původně dovezeno z Egypta, prokázán průvodním osvědčením EUR.1 vydaným egyptskými celními orgány v souladu s uvedeným protokolem a dovozce prokázal, že část zboží rozdělená v tomto prvním členském státě a odeslaná do druhého členského státu odpovídá části zboží dovezeného z Egypta do prvního členského státu. Ověřit, zda tyto podmínky jsou ve věci v původním řízení splněny, přísluší předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 101, 6.4.2003.


title: Věc C-404/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího soudu České republiky – Česká republika) – řízení zahájené na návrh Marie Matouškové, soudní komisařky „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Příslušnost a uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti — Nařízení (ES) č. 2201/2003 — Článek 1 odst. 1 písm. b) — Věcná působnost — Dědická dohoda uzavřená mezi pozůstalým manželem a nezletilými dětmi zastoupenými opatrovníkem — Kvalifikace — Nutnost schválení takovéto dohody soudem — Opatření týkající se rodičovské zodpovědnosti, nebo opatření týkající se dědictví“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/10

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího soudu České republiky – Česká republika) – řízení zahájené na návrh Marie Matouškové, soudní komisařky
   (Věc C-404/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Příslušnost a uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti - Nařízení (ES) č. 2201/2003 - Článek 1 odst. 1 písm. b) - Věcná působnost - Dědická dohoda uzavřená mezi pozůstalým manželem a nezletilými dětmi zastoupenými opatrovníkem - Kvalifikace - Nutnost schválení takovéto dohody soudem - Opatření týkající se rodičovské zodpovědnosti, nebo opatření týkající se dědictví“)
   (2015/C 389/11)
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší soud České republiky

      Účastnice původního řízení

   Marie Matoušková, soudní komisařka

      Výrok

   Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 musí být vykládáno v tom smyslu, že schválení dědické dohody uzavřené opatrovníkem nezletilých dětí za tyto děti představuje opatření týkající se výkonu rodičovské zodpovědnosti ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, které proto spadá do rozsahu působnosti posledně uvedeného nařízení, a nikoli opatření týkající se dědictví ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. f) uvedeného nařízení, které je z rozsahu působnosti tohoto nařízení vyloučeno.

      (1)  Úř. věst. C 431, 1. 12. 2014.


title: Věc F-10/13: Žaloba podaná dne 3. února 2013 — ZZ v. Komise

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/39

         Žaloba podaná dne 3. února 2013 — ZZ v. Komise
   (Věc F-10/13)
   2013/C 108/93
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: S. Orlandi, J.-N. Louis a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým byla zamítnuta žádost o náhradu škody podaná žalobkyní na základě čl. 90 odst. 1 služebního řádu z důvodu pochybení způsobených při stanovení jejích práv v souvislosti s jejím nástupem do služby a z důvodu prodlení při opravu těchto chyb.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 28. března 2012, jimž OOJ zamítnul žádost o náhradu škody ze dne 13. ledna 2012 podanou žalobkyní;

               —

               uložit Komisi, aby žalobkyni nahradila škodu ve výši 172 236,42 eur;

               —

               podpůrně uložit Komisi, aby žalobkyni nahradila částky vyplacené bez právního důvodu ode dne, kdy byla zjištěna ale neopravena nesrovnalost, anebo podpůrněji pouze částky vyplacené bez právního důvodu od listopadu 2010, okamžiku opravy jejího násobícího faktoru;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-388/16: Žaloba podaná dne 20. července 2016 – Eval Europe v. Komise

text:
               26.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/22

         Žaloba podaná dne 20. července 2016 – Eval Europe v. Komise
   (Věc T-388/16)
   (2016/C 350/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Eval Europe NV (Zwijndrecht, Belgie) (zástupci: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers a N. Baeten, lawyers)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 11. ledna 2016 o režimu státní podpory obsahujícím výjimku pro nadměrný zisk SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), kterou poskytla Belgie;

               —

               podpůrně zrušil články 2 až 4 rozhodnutí;

               —

               v každém případě uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               Prvním žalobním důvodem tvrdí, že se Komise dopustila právního omylu a zjevně nesprávného právního posouzení při identifikaci údajného opatření podpory a jeho kvalifikaci jako režimu podpory ve smyslu čl. 1 písm. d) nařízení Rady 2015/1589 (1) a článku 107 SFEU.

               2.

               Druhým žalobním důvodem tvrdí, že Komise porušila článek 107 SFEU, neuvedla důvody a dopustila se zjevně nesprávného právního posouzení tím, že měla za to, že belgický systém rozhodování o nadměrném zisku představuje státní podporu.

               3.

               Třetím žalobním důvodem tvrdí, že Komise porušila čl. 16 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2015/1589 a obecné zásady právní jistoty a legitimního očekávání tím, že nařídila vrácení údajné podpory.

               4.

               Čtvrtým žalobním důvodem tvrdí, že Komise porušila čl. 2 odst. 6 SFEU a zásadu rovného zacházení a zneužila své pravomoci tím, že uplatnila pravidla o státních podporách s cílem zakázat belgický systém rozhodování o nadměrném zisku.

      (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015 L 248, s. 9).


title: Věc T-339/11: Usnesení Tribunálu ze dne 2. května 2012 — Španělsko v. Komise

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 2. května 2012 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-339/11) (1)

   2012/C 184/40
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc T-47/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. května 2007 – Antartica v. OHIM – Nasdaq Stock Market (nasdaq) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky nasdaq — Starší slovní ochranná známka Společenství NASDAQ — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Dobré jméno — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/22

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. května 2007 – Antartica v. OHIM – Nasdaq Stock Market (nasdaq)
   (Věc T-47/06) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky nasdaq - Starší slovní ochranná známka Společenství NASDAQ - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Dobré jméno - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94)
   (2007/C 140/37)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Antartica Srl (Řím, Itálie) (zástupce: E. Racca, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Druhý účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vedlejší účastník před Soudem: The Nasdaq Stock Market, Inc. (Washington, DC, Spojené státy) (zástupci: J. van Manen a J. Hofhuis, advokáti)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. prosince 2005 (věc R 752/2004-2), týkajícího se námitkového řízení proti The Nasdaq Stock Market, Inc a Antartica Srl.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Antartica Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc T-463/08: Žaloba podaná dne 19. října 2008 – Imagion v. OHIM (DYNAMIC HD)

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/39

         Žaloba podaná dne 19. října 2008 – Imagion v. OHIM (DYNAMIC HD)
   (Věc T-463/08)
   (2008/C 327/68)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Imagion AG (Trierweiler, Německo) (zástupce: H. Blatzheim, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 13. srpna 2008 (věc R 488/2008-4) a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „DYNAMIC HD“ pro služby zařazené do tříd 35, 38, 41, 42, 45 (č. 6 092 241)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: částečné zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
   Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1), protože slovní ochranná známka „DYNAMIC HD“ není ani popisná, ani jí nechybí nezbytná rozlišovací způsobilost;

               —

               porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 40/94, protože přihlašovaná ochranná známka má v důsledku užívání rozlišovací způsobilost;

               —

               porušení povinnosti uvést odůvodnění;

               —

               porušení zásady rovného zacházení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-150/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. dubna 2014 – Řecko v. Komise „Státní podpory — Bezúročné půjčky se státní zárukou poskytnuté řeckými orgány sdružením zemědělských družstev v odvětví obilovin — Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem — Povinnost uvést odůvodnění — Výhoda — Podpory, které mají napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. dubna 2014 – Řecko v. Komise
   (Věc T-150/12) (1)

   („Státní podpory - Bezúročné půjčky se státní zárukou poskytnuté řeckými orgány sdružením zemědělských družstev v odvětví obilovin - Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem - Povinnost uvést odůvodnění - Výhoda - Podpory, které mají napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“)
   2014/C 175/48
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: I. Chalkias, X. Basakou a A. Vasilopoulou, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně S. Thomas a D. Triantafyllou, poté M. Triantafyllou a P. Němečkova, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2012/320/EU ze dne 25. ledna 2012, týkající se podpor, které Řecko poskytlo pěstitelům obilí a družstvům v tomto odvětví (Úř. věst. L 164, s. 10)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 23.6.2012.


title: Věc C-156/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Digibet Ltd, Gert Albers v. Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Volný pohyb služeb — Článek 56 SFEU — Hazardní hry — Spolková právní úprava, jež stanoví zákazy ohledně hazardních her na internetu, které se po omezenou dobu neuplatnily v jedné ze spolkových zemí tohoto státu — Soudržnost — Proporcionalita“

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/12

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Digibet Ltd, Gert Albers v. Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG
   (Věc C-156/13) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Volný pohyb služeb - Článek 56 SFEU - Hazardní hry - Spolková právní úprava, jež stanoví zákazy ohledně hazardních her na internetu, které se po omezenou dobu neuplatnily v jedné ze spolkových zemí tohoto státu - Soudržnost - Proporcionalita“)
   2014/C 282/16
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Digibet Ltd, Gert Albers

      Žalovaná: Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG

      Výrok

   Článek 56 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání pravidlům společným většině entit tvořících členský stát s federální strukturou, která v zásadě zakazují organizaci a zprostředkování hazardních her prostřednictvím internetu, přestože jedna z takovýchto entit ponechala po omezenou dobu, souběžně s restriktivní právní úpravou ostatních entit, v platnosti liberálnější právní úpravu, za předpokladu, že takováto právní úprava je s to vyhovět podmínkám přiměřenosti formulovaným judikaturou Soudního dvora, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 189, 29.6.2013.


title: Věc C-312/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunsko) – Claudiu Roşu v. Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Sibiu – Activitatea de Inspecţie Fiscală

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/24

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunsko) – Claudiu Roşu v. Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Sibiu – Activitatea de Inspecţie Fiscală
   (Věc C-312/13) (1)

   2014/C 184/37
   Jednací jazyk: rumunština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 226, 3.8.2013.


title: Věc C-37/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/33

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-37/07) (1)

   (2007/C 297/60)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


title: Věc T-417/10: Žaloba podaná dne 13. září 2010 — Cortés del Valle López v. OHIM (HIJOPUTA)

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/59

         Žaloba podaná dne 13. září 2010 — Cortés del Valle López v. OHIM (HIJOPUTA)
   (Věc T-417/10)
   ()
   2010/C 301/94
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: D. Federico Cortés del Valle López (Maliaño, Španělsko) (zástupce: J. Calderón Chavero, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. června 2010 ve věci R 175/2010-2;

               —

               v důsledku toho zrušit rozhodnutí průzkumového referenta OHIM ze dne 24. listopadu 2009;

               —

               vyhovět návrhovému žádání žalobce a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení v případě, že bude mít námitky a zamítnout jeho návrhová žádání.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „¡Que buenu ye! HIJOPUTA“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 33, 35 a 39

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Neexistence porušení čl. 7 odst. 1 písm. f) nařízení č. 207/2009 (1), neboť přihlašovaná ochranná známka není v rozporu s dobrými mravy.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-526/07 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 28. listopadu 2008 – Philippe Combescot v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Úředníci — Obsazení místa vedoucího delegace v Kolumbii — Vyloučení z výběrového řízení — Návrh na náhradu škody — Určení rozsahu náhrady škody — Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný)

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/13

         Usnesení Soudního dvora ze dne 28. listopadu 2008 – Philippe Combescot v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-526/07 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Úředníci - Obsazení místa vedoucího delegace v Kolumbii - Vyloučení z výběrového řízení - Návrh na náhradu škody - Určení rozsahu náhrady škody - Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný)
   (2009/C 69/22)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Philippe Combescot (zástupci: A. Maritati a V. Messa, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall, zmocněnec, a S. Corongiu, advokát)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 12. září 2007, Combescot v. Komise (T-250/04), kterým Soud uznal pouze existenci morální újmy, přičemž tak zamítl návrh účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek směřující k uznání protiprávnosti rozhodnutí, na základě kterého byl vyloučen z výběrového řízení na obsazení místa vedoucího delegace v Kolumbii, ke zrušení uvedeného výběrového řízení a ke zrušení rozhodnutí o obsazení dotyčného místa a náhradě jiných škod uplatněných účastníkem řízení podávajícím kasační opravný prostředek
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               P. Combescotovi se ukládá náhrada nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc C-698/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) dne 28. prosince 2015 – Secretary of State for the Home Department v. David Davis, Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) dne 28. prosince 2015 – Secretary of State for the Home Department v. David Davis, Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis
   (Věc C-698/15)
   (2016/C 098/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Secretary of State for the Home Department

      Odpůrci: David Davis, Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis

      Předběžné otázky

               1)

               Stanoví rozsudek Soudního dvora Digital Rights Ireland a Seitlinger (spojené věci C-293/12 a C-594/12, EU:C:2014:238; dále jen „rozsudek Digital Rights Ireland“) (a zejména body 60 až 62 rozsudku) závazné požadavky unijního práva, které se vztahují na vnitrostátní režim přístupu k údajům uchovávaným podle vnitrostátních právních předpisů v členském státě a které je nutno dodržet ke splnění článků 7 a 8 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina Evropské unie“)

               2)

               Rozšiřuje rozsudek Digital Rights Ireland oblast působnosti článku 7 nebo článku 8 Listiny EU nad rámec článku 8 Evropské úmluvy o lidských právech (dále jen „EÚLP“) vymezený judikaturou Evropského soudu pro lidská práva (dále jen „ESLP“)?


title: Věc T-439/15: Usnesení Tribunálu ze dne 11. března 2016 – Amrita a další v. Komise „Žaloba na neplatnost — Zemědělství — Ochrana proti organismům škodlivým rostlinám — Opatření proti zavlékání bakterie Xylella fastidiosa do Unie a proti jejímu rozšiřování na území Unie — Nařizovací akt, který vyžaduje přijetí prováděcích opatření — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/47

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. března 2016 – Amrita a další v. Komise
   (Věc T-439/15) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Zemědělství - Ochrana proti organismům škodlivým rostlinám - Opatření proti zavlékání bakterie Xylella fastidiosa do Unie a proti jejímu rozšiřování na území Unie - Nařizovací akt, který vyžaduje přijetí prováděcích opatření - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)
   (2016/C 156/63)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Soc. coop. Amrita arl (Scorrano, Itálie) a 28 dalších žalobců, jejichž jména a názvy jsou uvedeny v příloze usnesení (zástupci: L. Paccione a V. Stamerra, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a I. Galindo Martín, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/789 ze dne 18. května 2015 o opatřeních proti zavlékání organismu Xylella fastidiosa (Wells et al.) do Unie a proti jeho rozšiřování na území Unie (Úř. věst. L 125, s. 36), a to případně poté, co bude odmítnuto použití směrnice Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (Úř. věst. L 169, s. 1; Zvl. vyd. 03/29, s. 258).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Společnosti Soc. coop. Amrita arl a dalším 28 žalobcům, jejichž jména a názvy jsou uvedeny v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 328, 5. 10. 2015.


title: Věc C-157/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d’État (Francie) dne 4. dubna 2014 – Société Neptune Distribution v. Ministère de l’Économie et des Finances

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d’État (Francie) dne 4. dubna 2014 – Société Neptune Distribution v. Ministère de l’Économie et des Finances
   (Věc C-157/14)
   2014/C 184/20
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d’État

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Société Neptune Distribution

      Žalovaný: Ministère de l’Économie et des Finances

      Předběžné otázky

               1)

               Je základem pro výpočet „množství soli rovnocenného“ množství sodíku obsaženého v potravině ve smyslu přílohy k nařízení (ES) č. 1924/2006 (1) pouze množství sodíku, které ve spojení s chloridovými ionty vytváří chlorid sodný neboli jedlou sůl, nebo je jím celkové množství sodíku obsažené v potravině ve všech jeho formách?

               2)

               Platí-li druhá možnost, jsou ustanovení čl. 2 odst. 1 směrnice 2000/13/ES a čl. 9 odst. 1 a 2 směrnice 2009/54/ES (2) ve spojení s přílohou III této směrnice, vykládaná s ohledem na vztah rovnocennosti mezi sodíkem a solí stanovený v příloze nařízení (ES) č. 1924/2006, tím, že zakazují distributorovi minerální vody uvádět na etiketách a v reklamních sděleních jakýkoli údaj týkající se nízkého obsahu soli, který by se mohl vztahovat k jeho produktu, jenž má jinak vysoký obsah hydrogenuhličitanu sodného, jelikož by takový údaj mohl uvést kupujícího v omyl ohledně celkového obsahu sodíku ve vodě, v rozporu s čl. 6 odst. 1 prvním pododstavcem Smlouvy o Evropské unii vykládaným ve spojení s čl. 11 odst. 1 (svoboda projevu a informací) a článkem 16 (svoboda podnikání) Listiny základních práv Evropské unie, jakož i s článkem 10 evropské Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (Úř. věst. L 404, s. 9).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/54/ES ze dne 18. června 2009 o využívání a prodeji přírodních minerálních vod (Úř. věst. L 164, s. 45).


title: Věc C-647/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour du travail de Bruxelles – Belgie) – Office national de l'emploi v. Marie-Rose Melchior „Řízení o předběžné otázce – Sociální zabezpečení – Podmínky pro získání nároku na dávky v nezaměstnanosti v členském státě – Zohlednění dob odpracovaných v postavení smluvního zaměstnance ve službách orgánu Evropské unie se sídlem v tomto členském státě – Započtení dnů nezaměstnanosti, kdy byl vyplácen příspěvek v nezaměstnanosti na základě pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství, jako odpracovaných dnů – Zásada loajální spolupráce“

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/11

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour du travail de Bruxelles – Belgie) – Office national de l'emploi v. Marie-Rose Melchior
      (Věc C-647/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Podmínky pro získání nároku na dávky v nezaměstnanosti v členském státě - Zohlednění dob odpracovaných v postavení smluvního zaměstnance ve službách orgánu Evropské unie se sídlem v tomto členském státě - Započtení dnů nezaměstnanosti, kdy byl vyplácen příspěvek v nezaměstnanosti na základě pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství, jako odpracovaných dnů - Zásada loajální spolupráce“)
      (2015/C 107/14)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour du travail de Bruxelles

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Office national de l'emploi

         Žalovaná: Marie-Rose Melchior

         Výrok

      Článek 10 ES ve spojení s pracovním řádem ostatních zaměstnanců Evropských společenství vydaným nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství a kterým se zavádějí dočasná opatření použitelná pro úředníky Komise, ve znění nařízení Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, brání takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, vykládané v tom smyslu, že pro účely vzniku nároku na dávky v nezaměstnanosti se nezohledňují odpracované doby dosažené v postavení smluvního zaměstnance u orgánu Evropské unie se sídlem v tomto členském státě a jako odpracované dny se nezapočítávají dny nezaměstnanosti, za které byl vyplácen příspěvek v nezaměstnanosti na základě pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství, kdežto dny nezaměstnanosti, kdy byly vypláceny dávky v nezaměstnanosti podle právní úpravy uvedeného členského státu, započítávány jsou.

         (1)  Úř. věst. C 61, 1. 3. 2014.


title: Věc C-232/15 P: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. dubna 2016 – ultra air GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Donaldson Filtration Deutschland GmbH „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Slovní ochranná známka Evropské unie ultra.air ultrafilter — Řízení o prohlášení neplatnosti — Absolutní důvod pro zamítnutí či neplatnost — Popisný charakter — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 52 odst. 1 písm. a) — Prohlášení neplatnosti odvolacím senátem — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/4

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. dubna 2016 – ultra air GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Donaldson Filtration Deutschland GmbH
   (Věc C-232/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Slovní ochranná známka Evropské unie ultra.air ultrafilter - Řízení o prohlášení neplatnosti - Absolutní důvod pro zamítnutí či neplatnost - Popisný charakter - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 52 odst. 1 písm. a) - Prohlášení neplatnosti odvolacím senátem - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   (2016/C 279/05)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ultra air GmbH (zástupce: C. König, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: S. Hanne, zmocněnec), Donaldson Filtration Deutschland GmbH (zástupkyně: N. Siebertz a M. Teworte-Vey, Rechtsanwältinnen)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti ultra.air GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 10.8.2015.


title: Věc T-18/07: Žaloba podaná dne 29. ledna 2007 – Kronberger v. Parlament

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/21

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2007 – Kronberger v. Parlament
   (Věc T-18/07)
   (2007/C 69/48)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Hans Kronberger (Vídeň, Rakousko) (zástupce: W. L. Weh, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Parlamentu o vyhlášení platnosti mandátu jednoho z jeho členů z důvodu neplatnosti;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení, které vznikly žalobci v souvislosti s jeho právním zastoupením, určených podle tarifu.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce kandidoval na mandát v Evropském parlamentu ve volbách do Evropského parlamentu, které se konaly v Rakousku dne 13. června 2004.
   Touto žalobou napadá rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 28. dubna 2005, podle kterého je třeba považovat napadení platnosti mandátu jednoho z jeho členů žalobcem za neopodstatněné.
   K odůvodnění své žaloby žalobce zejména uplatňuje, že rakouská právní úprava o rozdělení preferenčních hlasů je neslučitelná s prvním článkem Aktu o volbě zastupitelů v Evropském parlamentu ve všeobecných a přímých volbách (1), a tedy v rozporu s právem Společenství.

      (1)  Úř. věst. L 278, 8.10.1976, s. 5.


title: Věc T-212/08: Žaloba podaná dne 4. června 2008 – Amertranseuro International Holdings a další v. Komise

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/32

         Žaloba podaná dne 4. června 2008 – Amertranseuro International Holdings a další v. Komise
   (Věc T-212/08)
   (2008/C 197/55)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Amertranseuro International Holdings Ltd (Londýn, Spojené království), Trans Euro Ltd (Londýn, Spojené království) a Team Relocations Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: L. Gyselen, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyň

               —

               zrušit čl. 2 písm. i) rozhodnutí Komise ze dne 11. března 2008 ve věci COM/38.543 – Mezinárodní stěhovací služby v rozsahu, v němž činí žalobkyně společně a nerozdílně odpovědnými za údajné porušení článku 81 ES a článku 53 EHP v období od ledna 1997 do září 2003 společností Team Relocations NV;

               —

               podpůrně zrušit čl. 2 písm. i) tohoto rozhodnutí Komise v rozsahu, v němž účinně neomezuje společnou a nerozdílnou odpovědnost společnosti Amertranseuro Ltd do výše částky 1,3 milionu EUR;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se na základě článku 230 ES domáhají částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 926 konečné ze dne 11. března 2008 (věc COM/38.543 – Mezinárodní stěhovací služby) (dále jen„napadené rozhodnutí“) v řízení podle čl. 81 odst. 1 ES a čl. 53 odst. 1 EHP. Konkrétněji se žalobkyně domáhají zrušení čl. 2 písm. i) napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž je činí společně a nerozdílně odpovědnými za údajnou účast společnosti Team Relocations NV (dále jen „TRNV“) na porušení popsaném v článku 1 napadeného rozhodnutí.
   Žalobkyně se na podporu svých návrhových žádání dovolávají dvou žalobních důvodů:
   Zaprvé uvádějí, že Komise pochybila, když je všechny tři učinila odpovědnými,přestože si nebyly, a ani být nemohly, vědomy účasti společnosti TRNV na údajném porušení. Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise zneužila svou pravomoc tím, že jim uložila pokutu, kterou nejsou schopny zaplatit.


title: Věc T-394/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. ledna 2008 – Strack v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Hodnotící období 2003 — Udělení přednostních bodů — Odmítnutí povýšení )

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/34

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. ledna 2008 – Strack v. Komise
   (Věc T-394/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Hodnotící období 2003 - Udělení přednostních bodů - Odmítnutí povýšení“)
   (2008/C 64/53)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Guido Strack (Wasserliesch, Německo) (zástupci: původně J. Mosar, poté F. Gengler a P. Goergen, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a H. Krämer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení řízení o povýšení žalobce za hodnotící období 2003, na zrušení udělení bodů přidělených v rámci tohoto řízení a na zrušení následného rozhodnutí o nepovýšení žalobce.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí o udělení počtu přednostních bodů G. Strackovi za hodnotící období 2003, jakož i rozhodnutí o jeho nepovýšení v tomto období, se zrušuje.

               2)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Věc C-429/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Halle (Německo) dne 30. října 2009 — Günter Fuß v. Stadt Halle (Saale)

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Halle (Německo) dne 30. října 2009 — Günter Fuß v. Stadt Halle (Saale)
   (Věc C-429/09)
   2010/C 24/41
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Halle

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Günter Fuß

      Žalované: Stadt Halle (Saale)

      Předběžné otázky

               1)

               Vyplývají ze směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby — směrnice 2003/88/ES (1) –sekundární nároky, pokud zaměstnavatel stanovil pracovní dobu, která překračuje mez uvedenou v čl. 6 písm. b) směrnice 2003/88/ES?

               2)

               V případě kladné odpovědi na otázku 1, vychází nárok výhradně z porušení směrnice 2003/88/ES nebo právo Společenství stanoví rozsáhlejší požadavky pro vznik nároku, jako je například žádost o zkrácení pracovní doby podaná zaměstnavateli nebo zavinění při stanovení pracovní doby?

               3)

               Pokud sekundární nárok existuje, vyvstává otázka, zda se týká vyrovnání ve formě náhradního volna nebo finančního odškodnění, a jaké normy obsahuje právo Společenství pro výpočet výše nároku?

               4)

               Použijí se v takovém případě, jakým je projednávaný případ, ve kterém vnitrostátní právní předpisy stanoví pouze pracovní dobu, která překračuje maximální délku pracovní doby podle čl. 6 písm. b) směrnice 2003/88, aniž by bylo stanoveno nějaké vyrovnání, bezprostředně referenční období čl. 16 písm. b) a/nebo druhého pododstavce článku 19 směrnice 2003/88/ES? V případě bezprostředního použití [uvedených ustanovení] vyvstává otázka, zda a popřípadě jak je třeba vyrovnání uskutečnit, pokud zaměstnavatel až do uplynutí referenčního období vyrovnání neprovede.

               5)

               Jak je třeba zodpovědět otázky 1 až 4 během platnosti směrnice Rady 93/104/ES (2) ze dne 23. listopadu 1993?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 299, s. 9; Zvl. vyd. 05/04, s. 9).

      (2)  Směrnice Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 307, s. 18; Zvl. vyd. 05/02, s. 197).


title: Věc F-81/12: Žaloba podaná dne 27. července 2012 — ZZ v. Rada

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/34

         Žaloba podaná dne 27. července 2012 — ZZ v. Rada
   (Věc F-81/12)
   2012/C 295/60
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AD 12 za hodnotící období 2010 a 2011.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí OOJ nepovýšit žalobce do platové třídy AD 12 za hodnotící období 2010;

               —

               zrušit rozhodnutí OOJ nepovýšit žalobce do platové třídy AD 12 za hodnotící období 2011;

               —

               v nezbytném rozsahu zrušit rozhodnutí ze dne 18. dubna 2012 o zamítnutí stížností podaných proti rozhodnutím nepovýšit žalobce do platové třídy AD 12 za hodnotící období 2010 a 2011;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-520/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 5. října 2016 – Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel v. Germanwings GmbH

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 5. října 2016 – Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel v. Germanwings GmbH
   (Věc C-520/16)
   (2017/C 030/17)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel

      Žalovaná: Germanwings GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1) vykládat v tom smyslu, že se pojem možnost zabránit vztahuje pouze na vznik mimořádných okolností nebo se vztahuje rovněž na následky mimořádných okolností, totiž na zrušení nebo velké zpoždění?

               2)

               Pokud Soudní dvůr odpoví na otázku 1 v tom smyslu, že se pojem možnost zabránit vztahuje na zpoždění: Pokud je mimořádnými okolnostmi dotčeno letadlo na předcházejícím letu, musí se provozující letecký dopravce snažit o náhradní stroj již od vzniku mimořádných okolností při předcházejícím letu nebo může počkat, dokud je jisté, že mimořádné okolnosti vedou ke značnému zpoždění následujícího letu?

               3)

               Pokud Soudní dvůr odpoví na otázku 1 v tom smyslu, že se pojem možnost zabránit vztahuje na zpoždění: Je rezervace subcharterového letu nepřiměřená, pokud jsou náklady třikrát vyšší než náklady na samotný let?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, s. 1).


title: Věc T-275/15: Usnesení Tribunálu ze dne 8. března 2016 – Hmicho v. Rada

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/54

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. března 2016 – Hmicho v. Rada
   (Věc T-275/15) (1)

   (2016/C 156/74)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.


title: Spojené věci C-482/13, C-484/13, C-485/13 et C-487/13: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. ledna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Španělsko) – Unicaja Banco, SA v. José Hidalgo Rueda a další (C-482/13), Caixabank SA v. Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13), Domingo Galán Luna (C-487/13) „Řízení o předběžné otázce – Směrnice 93/13/EHS – Smlouvy, které uzavírají prodávající nebo poskytovatelé se spotřebiteli – Hypoteční smlouvy – Klauzule týkající se úroků z prodlení – Zneužívající klauzule – Řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se hypotéky – Snížení výše úroků – Pravomoci vnitrostátního soudu“

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/8

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. ledna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Španělsko) – Unicaja Banco, SA v. José Hidalgo Rueda a další (C-482/13), Caixabank SA v. Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13), Domingo Galán Luna (C-487/13)
      (Spojené věci C-482/13, C-484/13, C-485/13 et C-487/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 93/13/EHS - Smlouvy, které uzavírají prodávající nebo poskytovatelé se spotřebiteli - Hypoteční smlouvy - Klauzule týkající se úroků z prodlení - Zneužívající klauzule - Řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se hypotéky - Snížení výše úroků - Pravomoci vnitrostátního soudu“)
      (2015/C 107/10)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Unicaja Banco, SA, Caixabank SA

         Žalovaní: José Hidalgo Rueda, María del Carmen Vega Martín, Gestión Patrimonial Hive SL, Francisco Antonio López Reina, Rosa María Hidalgo Vega (C-482/13), Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13), Domingo Galán Luna (C-487/13)

         Výrok

      Článek 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle níž je vnitrostátní soud, který rozhoduje v řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se hypotéky, povinen nechat přepočítat částky dlužné na základě klauzule smlouvy o hypotečním úvěru, která stanoví úroky z prodlení, jejichž sazba je vyšší než trojnásobek zákonné sazby, tak aby výše uvedených úroků nepřekračovala tento práh, pokud použití této vnitrostátní právní úpravy:

                  —

                  nepředjímá posouzení zneužívající povahy takovéto klauzule uvedeným vnitrostátním soudem a

                  —

                  nebrání tomu, aby tento soud uvedenou klauzuli nepoužil, pokud by měl dojít k závěru, že má „zneužívající“ povahu ve smyslu čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice.

         (1)  Úř. věst. C 352, 30. 11. 2013.


title: Věc C-93/06: Žaloba podaná dne  14. února 2006  Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/19

         Žaloba podaná dne 14. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice
   (Věc C-93/06)
   (2006/C 86/36)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 14. února 2006 žaloba směřující proti Rakouské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou María Amparo Alcover San Pedro a Bernhardem Schimou, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1)

               určil, že Rakouská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Komise ze dne 24. července 2003, kterou se mění příloha III směrnice 1999/94/ES (1), nebo neuvědomila o těchto předpisech Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 1 této směrnice;

               2)

               uložil Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 25. července 2004.

      (1)  Úř. věst. L 186, s. 34; Zvl. vyd. 15/05, s. 3.