201711170161555632017/C 412/255462017CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20170918161722Věc C-546/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 18. září 2017 – DISA Gas SAU v. Administración del Estado, Redexis Gas S.L., Repsol Butano S.A.
 ---documentbreak--- C4122017CS1620120170918CS0025162172Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 18. září 2017 – DISA Gas SAU v. Administración del Estado, Redexis Gas S.L., Repsol Butano S.A.
   (Věc C-546/17)2017/C 412/25Jednací jazyk: španělština
      Předkládající soud

   Tribunal Supremo (Španělsko)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: DISA Gas SAU

      Žalovaní: Administración del Estado, Redexis Gas S.L., Repsol Butano S.A.

      Předběžné otázky

            1)

            Je ve světle judikatury stanovené ve věci Federutility [rozsudek Soudního dvora ze dne 20. dubna 2010, C-265/08, EU:C:2010:205] slučitelné s touto judikaturou nebo v souladu se zásadou proporcionality stanovení maximální ceny lahví se zkapalněným plynem jako opatření na ochranu sociálně zranitelných spotřebitelů, pokud nastává, a to alternativně nebo spolu s ostatními, některá z dále vyjmenovaných okolností?

                     —

                     opatření je přijímáno obecně pro všechny spotřebitele a na dobu neurčitou, „dokud nebudou podmínky konkurence a hospodářské soutěže na tomto trhu považovány za dostatečné“,

                     —

                     opatření platí již po více než [1]8 let,

                     —

                     opatření může napomáhat zmrazení situace nízké míry konkurence, jelikož představuje překážku vstupu nových účastníků na trh.

            2)

            Je ve světle judikatury stanovené v uvedené věci Federutility [rozsudek Soudního dvora ze dne 20. dubna 2010, C-265/08, EU:C:2010:205] slučitelné s touto judikaturou nebo v souladu se zásadou proporcionality uložení povinnosti subjektu dominantnímu na blíže určeném území spočívající v povinné distribuci zkapalněných ropných plynů v lahvích do domácností, a to z důvodu ochrany sociálně zranitelných spotřebitelů nebo obyvatel žijících v těžko přístupných oblastech, pokud nastává, a to alternativně nebo spolu s ostatními, některá z okolností vyjmenovaných v předchozí otázce?


201711170081555432017/C 412/121562016CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL201710127711Věc C-156/16: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München – Německo) – Tigers GmbH v. Hauptzollamt Landshut „Řízení o předběžné otázce – Prováděcí nařízení (EU) č. 412/2013 – Článek 1 odst. 3 – Celní kodex Společenství – Článek 78 – Pravidlo podmiňující použití individuálních sazeb antidumpingového cla předložením platné faktury – Přípustnost předložení platné obchodní faktury po podání celního prohlášení – Odmítnutí vrácení“
 ---documentbreak--- C4122017CS710120171012CS00127171Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München – Německo) – Tigers GmbH v. Hauptzollamt Landshut
   (Věc C-156/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Prováděcí nařízení (EU) č. 412/2013 — Článek 1 odst. 3 — Celní kodex Společenství — Článek 78 — Pravidlo podmiňující použití individuálních sazeb antidumpingového cla předložením platné faktury — Přípustnost předložení platné obchodní faktury po podání celního prohlášení — Odmítnutí vrácení““2017/C 412/12Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Finanzgericht München

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Tigers GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Landshut

      Výrok

   Článek 1 odst. 3 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 412/2013 ze dne 13. května 2013 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky musí být vykládán v tom smyslu, že dovoluje, aby pro účely uložení konečného antidumpingového cla byla platná obchodní faktura předložena po podání celního prohlášení, jsou-li splněny všechny ostatní předchozí podmínky nezbytné pro získání zvláštní sazby antidumpingového cla pro daný podnik a je-li zajištěno dodržení řádného použití antidumpingových cel, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


201711170091555442017/C 412/265722017CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20170928171711Věc C-572/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 28. září 2017 – Riksåklagaren v. Imran Syed
 ---documentbreak--- C4122017CS1710120170928CS0026171171Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 28. září 2017 – Riksåklagaren v. Imran Syed
   (Věc C-572/17)2017/C 412/26Jednací jazyk: švédština
      Předkládající soud

   Högsta domstolen

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Riksåklagaren

      Odpůrce: Imran Syed

      Předběžné otázky

            1)

            Pokud je zboží, které je opatřeno chráněným vyobrazením, protiprávně nabízeno k prodeji v obchodě, může docházet k porušení výlučného práva autora na rozšiřování díla podle čl. 4 odst. 1 směrnice 2001/29 (
                  1
               ) i ve vztahu ke zboží s identickým vyobrazením, jež je umístěno ve skladě osobou, která nabízí toto zboží k prodeji?

            2)

            Je v tomto ohledu relevantní, zda je zboží umístěno ve skladu spojeném s obchodem nebo na jiném místě?

      (
         1
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. 2001 L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230).


201711170361555802017/C 412/485972017TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20170828333421Věc T-597/17: Žaloba podaná dne 28. srpna 2017 – Poza Poza v. SRB
 ---documentbreak--- C4122017CS3310120170828CS0048331342Žaloba podaná dne 28. srpna 2017 – Poza Poza v. SRB
   (Věc T-597/17)2017/C 412/48Jednací jazyk: španělština
      Účastníci řízení

      Žalobce: Máximo Poza Poza (Murcia, Španělsko) (zástupce: P. Poza Cisneros, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

            —

            považoval tuto žalobu za žalobu na neplatnost rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí o zabavení akcií úvěrové instituce Banco Popular a vynesl rozsudek, kterým zruší dané rozhodnutí a v důsledku kterého budou mému klientovi vráceny akcie a další kapitálové nástroje [Banco] Popular anebo, v opačném případě a podpůrně, mu bude vyplacena náhrada odpovídající čisté hodnotě aktiv [Banco] Popular k 22. květnu 2017, vyčíslené na 2675424 eura.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


201711170521556122017/C 412/362022016TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171024252622Věc T-202/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2017 – Keturi kambariai v. EUIPO – Coffee In (coffee inn) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie coffee inn – Starší vnitrostátní obrazová ochranná známka coffee in – Relativní důvod zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Skutečné užívání starší ochranné známky – Článek 42 odst. 2 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 47 odst. 2 nařízení 2017/1001)“
 ---documentbreak--- C4122017CS2520120171024CS0036252262Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2017 – Keturi kambariai v. EUIPO – Coffee In (coffee inn)
   (Věc T-202/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie coffee inn — Starší vnitrostátní obrazová ochranná známka coffee in — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 47 odst. 2 nařízení 2017/1001)““2017/C 412/36Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: UAB Keturi kambariai (Vilnius, Litva) (zástupce: R. Pumputienė, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Lukošiūtė, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: OÜ Coffee In (Talin, Estonsko) (zástupce: P. Lätt, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. března 2016 (věc R 137/2015-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Coffee In a Keturi kambariai.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti UAB Keturi kambariai se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 270, 25.7.2016.


201711170041555422017/C 412/275732017CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20170928181811Věc C-573/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 28. září 2017 – Openbaar Ministerie v. Daniel Adam Popławski
 ---documentbreak--- C4122017CS1810120170928CS0027181181Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 28. září 2017 – Openbaar Ministerie v. Daniel Adam Popławski
   (Věc C-573/17)2017/C 412/27Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soud

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Openbaar Ministerie

      Odpůrce: Daniel Adam Popławski

      Předběžné otázky

            1)

            Pokud vykonávající soudní orgán nemůže vykládat vnitrostátní předpisy přijaté k provedení rámcového rozhodnutí v tom smyslu, aby jejich použití vedlo k výsledku slučitelnému s rámcovým rozhodnutím, musí potom na základě zásady přednosti upustit od použití vnitrostátních předpisů, které jsou neslučitelné s ustanoveními rámcového rozhodnutí?

            2)

            Má prohlášení členského státu podle čl. 28 odst. 2 rámcového rozhodnutí 2008/909/SVV (
                  1
               ), které tento členský stát neučinil „při přijetí tohoto rámcového rozhodnutí“, ale k pozdějšímu okamžiku, právní účinky?

      (
         1
      ) – Rámcové rozhodnutí Rady 2008/909/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o uplatňování zásady vzájemného uznávání rozsudků v trestních věcech, které ukládají trest odnětí svobody nebo opatření spojená se zbavením osobní svobody, za účelem jejich výkonu v Evropské unii (Úř. věst. 2008, L 327, s. 27).


201711170391555952017/C 412/374042016TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171023262611Věc T-404/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2017 – Galletas Gullón v. EUIPO – O2 Holdings (Tvar balíčku sušenek) „Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie – Tvar balíčku sušenek – Zrušení – Význam užívání – Neexistence změny rozlišovací způsobilosti“
 ---documentbreak--- C4122017CS2610120171023CS0037261261Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2017 – Galletas Gullón v. EUIPO – O2 Holdings (Tvar balíčku sušenek)
   (Věc T-404/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie — Tvar balíčku sušenek — Zrušení — Význam užívání — Neexistence změny rozlišovací způsobilosti““2017/C 412/37Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Španělsko) (zástupce: I. Escudero Pérez, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: O2 Holdings Ltd (Slough, Spojené království) (zástupce: J. Rebling, solicitor)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. května 2016 (věc R 1613/2015-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi O2 Holdings Ltd a Galletas Gullón.

      Výrok

            1.

            Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 19. května 2016 (věc R 1613/2015-4) týkající se řízení o zrušení mezi společnostmi O2 Holdings Ltd a Galletas Gullón se zrušuje.

            2.

            EUIPO a společnosti O2 Holdings Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


201711170541556032017/C 412/496392017TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20170921343521Věc T-639/17: Žaloba podaná dne 21. září 2017 – Madrid Diario de la Noche a další v. Komise a SRB
 ---documentbreak--- C4122017CS3410120170921CS0049341352Žaloba podaná dne 21. září 2017 – Madrid Diario de la Noche a další v. Komise a SRB
   (Věc T-639/17)2017/C 412/49Jednací jazyk: španělština
      Účastníci řízení

      Žalobci: Madrid Diario de la Noche, SA (Madrid, Španělsko) a dalších 24 žalobců (zástupci: B. Cremades Roman, F. Orts Castro, J. López Useros, S. Cajal Martín a P. Marrodán Lázaro, advokáti)

      Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

            —

            přijal tuto žalobu i doprovodné dokumenty k nim, jakož i tvrzení v ní obsažená;

            —

            prohlásil neplatnost rozhodnutí SRB č. SRB/EES/2017/08 a rozhodnutí Komise (EU) 2017/1246, obě ze dne 7. června 2017, a v důsledku toho uložil SRB a Evropské komisi povinnost vrátit žalobcům jejich investice do Banco Popular nebo alternativně uložil SRB a Komisi povinnost zaplatit žalobcům náhradu škody z mimosmluvní odpovědnosti;

            —

            uložil SRB a Evropské komisi náhradu nákladů tohoto řízení;

            —

            určil, že ocenění provedené nezávislým znalcem SRB je neplatné, a po výpočtu čisté hodnoty aktiv Banco Popular uložil SRB a Evropské komisi povinnost vyplatit žalobcům náhradu za podmínek uvedených v této žalobě.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


201711170191555862017/C 412/132182016CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL201710128811Věc C-218/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim – Polsko) – Řízení zahájené Aleksandrou Kubickou „Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Nařízení (EU) č. 650/2012 – Dědictví a evropské dědické osvědčení – Oblast působnosti – Nemovitost nacházející se v členském státě, jehož právní řád nezná odkaz ‚per vindicationem‘ – Odmítnutí uznat věcněprávní účinky takového odkazu“
 ---documentbreak--- C4122017CS810120171012CS00138181Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim – Polsko) – Řízení zahájené Aleksandrou Kubickou
   (Věc C-218/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Nařízení (EU) č. 650/2012 — Dědictví a evropské dědické osvědčení — Oblast působnosti — Nemovitost nacházející se v členském státě, jehož právní řád nezná odkaz ‚per vindicationem‘ — Odmítnutí uznat věcněprávní účinky takového odkazu““2017/C 412/13Jednací jazyk: polština
      Předkládající soud

   Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Aleksandra Kubicka

      Za přítomnosti: Przemysława Bac, jednající jako notářka

      Výrok

   Článek 1 odst. 2 písm. k) a l) a článek 31 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 650/2012 ze dne 4. července 2012 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a přijímání a výkonu veřejných listin v dědických věcech a o vytvoření evropského dědického osvědčení musí být vykládány v tom smyslu, že brání odmítnutí ze strany orgánu členského státu uznání věcněprávních účinků odkazu „per vindicationem“, které uznává právo rozhodné pro dědění, které si zůstavitel zvolil podle čl. 22 odst. 1 téhož nařízení, pokud je důvodem tohoto odmítnutí skutečnost, že se tento odkaz týká vlastnického práva k nemovitosti nacházející se v tomto členském státě, jehož právní řád nezná institut odkazu s přímým věcněprávním účinkem k okamžiku zahájení dědického řízení.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 335, 12.9.2016.


201711170241555872017/C 412/285782017CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171003181922Věc C-578/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Nejvyšší správní soud, Finsko) dne 3. října 2017 – Oy Hartwall Ab
 ---documentbreak--- C4122017CS1820120171003CS0028182192Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Nejvyšší správní soud, Finsko) dne 3. října 2017 – Oy Hartwall Ab
   (Věc C-578/17)2017/C 412/28Jednací jazyk: finština
      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus (Nejvyšší správní soud)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Oy Hartwall Ab

      Další účastník řízení: Patentti- ja rekisterihallitus

      Předběžné otázky

            1)

            Je pro účely výkladu článku 2 a podmínky týkající se rozlišovací způsobilosti ochranné známky ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (kodifikované znění) (
                  1
               ), relevantní, zda je žádáno o zápis ochranné známky jako obrazové ochranné známky nebo jako barevné ochranné známky?

            2)

            Pokud je kvalifikace ochranné známky jako barevné ochranné známky nebo obrazové ochranné známky relevantní pro účely posouzení její rozlišovací způsobilosti, musí být ochranná známka zapsána bez ohledu na její ztvárnění v podobě vyobrazení jako barevná ochranná známka v souladu s přihláškou ochranné známky, nebo ji lze zapsat pouze jako obrazovou ochrannou známku?

            3)

            Pokud lze jako barevnou ochrannou známku zapsat známku uvedenou v přihlášce ochranné známky v podobě vyobrazení, je zápis ochranné známky jakožto barevné ochranné známky vyjádřené v přihlášce ochranné známky grafickým ztvárněním, které je na základě judikatury Soudního dvora týkající se zápisu barevné ochranné známky (a které tudíž není zápisem samotné abstraktní barvy bez tvaru a obrysu jakožto ochranné známky) dostatečně přesné, podmíněn mimo jiné předložením takového podloženého důkazu o využívání, jako je důkaz vyžadovaný Národní radou pro patenty a registrace, nebo jiného požadovaného důkazu?

      (
         1
      ) – Úř. věst. 2008, L 299, s. 25.


201711170331556042017/C 412/506842017TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171004353511Věc T-684/17: Žaloba podaná dne 4. října 2017 – Amorepacific v. EUIPO – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)
 ---documentbreak--- C4122017CS3510120171004CS0050351351Žaloba podaná dne 4. října 2017 – Amorepacific v. EUIPO – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)
   (Věc T-684/17)2017/C 412/50Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Amorepacific Corporation (Soul, Korea) (zástupci: B. Führmeyer a F. Klein, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Primavera Life GmbH (Oy-Mittelberg, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „p primera Pure Sprout Energy“ – Přihláška č. 13 151 683

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. července 2017, ve věci R 1744/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            pozměnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že námitka bude v celém rozsahu zamítnuta;

            —

            uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených v průběhu odvolacího řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


201711170431555832017/C 412/384182016TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171023272711Věc T-418/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2017 – Galletas Gullón v. EUIPO – O2 Holdings (Tvar balíčku sušenek) „Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie – Tvar balíčku sušenek – Zrušení – Význam užívání – Neexistence změny rozlišovací způsobilosti“
 ---documentbreak--- C4122017CS2710120171023CS0038271271Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2017 – Galletas Gullón v. EUIPO – O2 Holdings (Tvar balíčku sušenek)
   (Věc T-418/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie — Tvar balíčku sušenek — Zrušení — Význam užívání — Neexistence změny rozlišovací způsobilosti““2017/C 412/38Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Španělsko) (zástupce: I. Escudero Pérez, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: O2 Holdings Ltd (Slough, Spojené království) (zástupce: J. Rebling, solicitor)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. května 2016 (věc R 1614/2015-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi O2 Holdings Ltd a Galletas Gullón

      Výrok

            1.

            Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 19. května 2016 (věc R 1614/2015-4) týkající se řízení o zrušení mezi O2 Holdings Ltd a Galletas Gullon se zrušuje.

            2.

            EUIPO a O2 Holdings Ltd ponesou náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


201711170551555702017/C 412/516882017TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171006353622Věc T-688/17: Žaloba podaná dne 6. října 2017 – Hola v. SRB
 ---documentbreak--- C4122017CS3520120171006CS0051352362Žaloba podaná dne 6. října 2017 – Hola v. SRB
   (Věc T-688/17)2017/C 412/51Jednací jazyk: španělština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hola, SL (Madrid, Španělsko) (zástupci: R. Vallina Hoset a C. Iglesias Megías, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            určil mimosmluvní odpovědnost Jednotného výboru pro řešení krizí a uložil tomuto Výboru povinnost nahradit škodu způsobenou žalobkyni v důsledku veškerých jeho jednání a opomenutí, která ji připravila o dluhopisy a cenné papíry BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A., jichž byla majitelkou;

            —

            uložil povinnost refundovat investice do akcií Banco Popular ve výši 543242,11 € a dluhopisy Banco Popular ve výši 304950 € ve vlastnictví žalobkyně;

            —

            podpůrně k předchozímu žádání, uložil povinnost zaplatit částku 451459 € za akcie a částku 304950 € za dluhopisy Banco Popular ve vlastnictví žalobkyně (dále jen „nárokovatelná částka“);

            —

            rozhodl, že nárokovatelná částka se navyšuje o vyrovnávací úroky plynoucí od 7. června 2017 do vyhlášení rozsudku, jímž bude rozhodnuto v tomto řízení;

            —

            rozhodl, že nárokovatelná částka se navyšuje o příslušné úroky z prodlení plynoucí ode dne vyhlášení tohoto rozsudku do úplného zaplacení nárokovatelné částky a v sazbě, kterou ECB stanoví pro své operace refinancování, zvýšené o dva procentní body;

            —

            uložil Výboru náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věci T-659/17, Vallina Fonseca v. SRB.


201711170051555542017/C 412/142622016CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL201710128922Věc C-262/16: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. října 2017 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené království] – Shields & Sons Partnership v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs „Řízení o předběžné otázce – Daně – Daň z přidané hodnoty – Směrnice 2006/112/ES – Článek 296 odst. 2 – Článek 299 – Společný režim daňového paušálu pro zemědělce – Vyloučení ze společného režimu – Podmínky – Pojem ‚kategorie zemědělců‘“
 ---documentbreak--- C4122017CS820120171012CS00148292Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. října 2017 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené království] – Shields & Sons Partnership v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Věc C-262/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Článek 296 odst. 2 — Článek 299 — Společný režim daňového paušálu pro zemědělce — Vyloučení ze společného režimu — Podmínky — Pojem ‚kategorie zemědělců‘““2017/C 412/14Jednací jazyk: angličtina
      Předkládající soud

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Shields & Sons Partnership

      Žalovaná: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Výrok

            1)

            Článek 296 odst. 2 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že taxativně stanoví všechny případy, kdy členský stát může zemědělce vyloučit ze společného režimu daňového paušálu pro zemědělce.

            2)

            Článek 296 odst. 2 směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že zemědělci, u nichž bylo zjištěno, že částka, která je jim vrácena z důvodu využívání společného režimu daňového paušálu pro zemědělce, je podstatně vyšší, než je částka, která by jim byla vrácena, kdyby podléhali běžnému nebo zjednodušenému režimu daně z přidané hodnoty, nemohou tvořit kategorii zemědělců ve smyslu tohoto ustanovení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 260, 18.7.2016.


201711170201555732017/C 412/295802017CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171004192021Věc C-580/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonsko) dne 4. října 2017 – Mittetulundusühing Järvelaev v. Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
 ---documentbreak--- C4122017CS1910120171004CS0029191202Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonsko) dne 4. října 2017 – Mittetulundusühing Järvelaev v. Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
   (Věc C-580/17)2017/C 412/29Jednací jazyk: estonština
      Předkládající soud

   Riigikohus

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Mittetulundusühing Järvelaev

      Žalovaný: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

      Předběžné otázky

            1)

            Je nutné v případě zpětného získávání podpory projektu, schválené v rámci opatření Leader, pokud byla podpora schválena dne 6. září 2011, poslední splátka vyplacena dne 19. listopadu 2013, porušení bylo konstatováno dne 4. prosince 2014 a rozhodnutí o vrácení vydáno dne 27. ledna 2015, použít ve vztahu k požadavku trvání operace článek 72 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (
                  1
               ) nebo čl. 71 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (
                  2
               )? Je za těchto okolností základem pro vrácení čl. 33 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 (
                  3
               ), nebo článek 56 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (
                  4
               )?

            2)

            V případě odpovědi na první otázku v tom smyslu, že se použije nařízení č. 1698/2005: Je nutné považovat pronájem investice (plachetnice), pořízené prostřednictvím podpory projektu, poskytnuté v rámci opatření Leader, neziskovým sdružením, které podporu obdrželo, jinému neziskovému sdružení, které plachetnici využívá pro totožnou operaci, pro kterou byla příjemci podpora poskytnuta, za významnou změnu ve smyslu čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1698/2005, která ovlivňuje povahu nebo podmínky provádění operace nebo poskytuje některému subjektu neoprávněnou výhodu? Musí platební agentura členského státu konstatovat, v čem konkrétně výhoda spočívala, aby byla splněna podmínka neoprávněné výhody? V případě kladné odpovědi na tuto otázku: Může neoprávněná výhoda spočívat v tom, že skutečný uživatel investice by podporu projektu nezískal, pokud by sám podal žádost se stejným obsahem?

            2a)

            V případě, že první otázka bude zodpovězena v tom smyslu, že se použije nařízení č. 1303/2013: Je nutné považovat pronájem investice (plachetnice), pořízené prostřednictvím podpory projektu, poskytnuté v rámci opatření Leader, neziskovým sdružením, které podporu obdrželo, jinému neziskovému sdružení, které plachetnici využívá totožným způsobem, pro který byla příjemci podpora poskytnuta, za podstatnou změnu nepříznivě ovlivňující povahu, cíle nebo prováděcí podmínky operace ve smyslu čl. 71 odst. 1 písm. c) nařízení č. 1303/2013, která by vedla k ohrožení jejích původních cílů.

            3)

            V případě odpovědi na první otázku v tom smyslu, že se použije nařízení č. 1698/2005: Je nutné považovat pronájem investice (plachetnice), pořízené prostřednictvím podpory projektu, poskytnuté v rámci opatření Leader, příjemcem podpory jinému neziskovému sdružení, které plachetnici využívá pro totožnou operaci, pro kterou byla příjemci podpora poskytnuta, za významnou změnu ve smyslu čl. 72 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1698/2005, která je důsledkem změny formy vlastnictví určitého prvku infrastruktury nebo ukončení či přemístění produkční činnosti, je-li přitom zohledněna skutečnost, že nedošlo ke změně vlastnictví k plachetnici, avšak příjemce podpory již není přímým, ale nepřímým držitelem plachetnice a dosahuje příjmů z pronájmu namísto příjmů z poskytování služby popsané v žádosti [o podporu]?

            3a)

            V případě odpovědi na první otázku v tom smyslu, že se použije nařízení č. 1303/2013: Je nutné považovat pronájem investice (plachetnice), pořízené prostřednictvím podpory projektu, poskytnuté v rámci opatření Leader, neziskovým sdružením, které podporu obdrželo, jinému neziskovému sdružení, které plachetnici využívá pro totožnou operaci, pro kterou byla příjemci podpora poskytnuta, za změnu vlastnictví položky infrastruktury, která podniku poskytuje nepatřičnou výhodu ve smyslu čl. 71 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1303/2013, je-li přitom zohledněna skutečnost, že nedošlo ke změně vlastnictví k plachetnici, avšak příjemce podpory již není přímým, ale nepřímým držitelem plachetnice a dosahuje příjmů z pronájmu namísto příjmů z poskytování služby popsané v žádosti [o podporu]? Musí platební agentura členského státu konstatovat, v čem konkrétně výhoda spočívala, aby byla splněna podmínka neoprávněné výhody? V případě kladné odpovědi na tuto otázku: Může neoprávněná výhoda spočívat v tom, že skutečný uživatel investice by podporu projektu nezískal, pokud by sám podal žádost se stejným obsahem?

            4)

            Lze příjemci podpory uložit vnitrostátním výnosem, který upravuje opatření Leader, povinnost zachovat investici po dobu pěti let, spojenou s přísnějšími pravidly, než jsou pravidla stanovená v čl. 72 odst. 1 nařízení č. 1698/2005 nebo čl. 71 odst. 1 nařízení č. 1303/2013?

            5)

            V případě záporné odpovědi na čtvrtou otázku: Je ustanovení vnitrostátního výnosu, podle něhož je příjemce podpory povinen investici pořízenou prostřednictvím podpory projektu zachovat a náležitě využívat po dobu minimálně pěti let následujících po výplatě poslední splátky podpory a výklad tohoto ustanovení, podle něhož příjemce podpory musí investici osobně využívat, v souladu s čl. 72 odst. 1 nařízení č. 1698/2005, resp. čl. 71 odst. 1 nařízení č. 1303/2013?

            6)

            Je nutné za nesrovnalost ve smyslu čl. 33 odst. 1 nařízení č. 1290/2005, resp. článku 56 nařízení č. 1306/2013 považovat případ, kdy příjemce podpory neprovede operaci, která nebyla podle vnitrostátního výnosu, jímž je upraveno opatření Leader, závazná, na níž však příjemce podpory poukázal ve svém „Shrnutí cílů a činností operace a investice“, uvedeném v žádosti o podporu, a která byla jedním z kritérií, na základě nichž byly žádosti posuzovány pro účely jejich umístění v pořadí?

            7)

            V případě kladné odpovědi na šestou otázku: Je zpětné získávání protiprávní proto, že je uplatňováno před uplynutím pěti let od poslední výplaty a příjemce podpory porušení odstraní v průběhu soudního řízení ve věci zpětného získávání?

      (
         1
      ) – Nařízení Rady (ES) č 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 277, 21.10.2005, s. 1).
   (
         2
      ) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).
   (
         3
      ) – Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 1).
   (
         4
      ) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 549).


201711170221555752017/C 412/152782016CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL201710129911Věc C-278/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Aachen – Německo) – Trestní řízení proti Franku Sleutjesovi „Řízení o předběžné otázce – Justiční spolupráce v trestních věcech – Směrnice 2010/64/EU – Článek 3 odst. 1 – Právo na tlumočení a překlad v trestním řízení – Překlad ‚podstatných dokumentů‘ – Pojem ‚podstatné dokumenty‘ – Trestní příkaz vydaný na základě jednostranného zjednodušeného řízení, jímž se osobě, které je určen, ukládá pokuta za méně závažný trestný čin“
 ---documentbreak--- C4122017CS910120171012CS00159191Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Aachen – Německo) – Trestní řízení proti Franku Sleutjesovi
   (Věc C-278/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Justiční spolupráce v trestních věcech — Směrnice 2010/64/EU — Článek 3 odst. 1 — Právo na tlumočení a překlad v trestním řízení — Překlad ‚podstatných dokumentů‘ — Pojem ‚podstatné dokumenty‘ — Trestní příkaz vydaný na základě jednostranného zjednodušeného řízení, jímž se osobě, které je určen, ukládá pokuta za méně závažný trestný čin““2017/C 412/15Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Landgericht Aachen

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Frank Sleutjes

      Za přítomnosti: Staatsanwaltschaft Aachen

      Výrok

   Článek 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení musí být vykládán v tom smyslu, že takový akt, jako je příkaz upravený vnitrostátním právem za účelem trestání méně závažných trestních činů vydaný soudem na základě jednostranného zjednodušeného řízení představuje „podstatný dokument“ ve smyslu odstavce 1 tohoto článku, jehož písemný překlad musí být v souladu s formálními požadavky stanovenými tímto ustanovením zajištěn podezřelým nebo stíhaným osobám, které nerozumí jazyku dotčeného řízení s cílem umožnit těmto osobám výkon jejich práva na obhajobu a zaručit tak spravedlivý proces.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 335, 12.9.2016.


201711170461556072017/C 412/536962017TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171009373821Věc T-696/17: Žaloba podaná dne 9. října 2017 – Havenbedrijf Antwerpen en Maatschappij van de Brugse Zeehaven v. Komise
 ---documentbreak--- C4122017CS3710120171009CS0053371382Žaloba podaná dne 9. října 2017 – Havenbedrijf Antwerpen en Maatschappij van de Brugse Zeehaven v. Komise
   (Věc T-696/17)2017/C 412/53Jednací jazyk: nizozemština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Havenbedrijf Antwerpen NV (Antverpy, Belgie) a Maatschappij van de Brugse Zeehaven NV (Zeebrugge, Belgie) (zástupci: P. Wytinck, W. Panis a I. Letten, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

            —

            prohlásil žalobu na neplatnost za přípustnou;

            —

            zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2017) 5174 final ze dne 27. července 2017 o režimu státních podpor provedeném Belgií č. SA.38393 (2016/C, ex 2015/E) – Zdanění přístavů v Belgii;

            —

            podpůrně poskytl přechodné období do okamžiku, kdy Komise ukončí své šetření daňových režimů některých přístavů v EU, v každém případě pro cely rok;

            —

            uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z porušení článku 107 SFEU a článku 296 SFEU

                     —

                     Komise porušila článek 107 SFEU, jelikož nesprávně dospěla k závěru, že se jedná o „trh“, na němž přístavní orgány nabízejí své služby.

                     —

                     Hlavní činnosti přístavních orgánů, a to zajištění přístupu k přístavu a poskytování pozemků prostřednictvím poplatků, se týkají činností, které nejsou svou povahou hospodářské. Komise přinejmenším neodůvodnila dostatečně v rozporu s článkem 296 SFEU opačný závěr.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 107 SFEU, jelikož Komise kvalifikovala opatření nesprávně jako selektivní.

                     —

                     O odchylku od „referenčního systému“ se nejedná, pokud se na přístavní orgány vztahuje daňový systém pro právnické osoby, jelikož daň pro právnické osoby představuje sama o sobě referenční systém. Skutečnost, se přístavní orgány podléhají dani pro právnické osoby, lze odůvodnit tím, že správa přístavů jako veřejné odvětví představuje veřejnou službu, na kterou se nevztahuje daň z příjmu právnických osob. Přístavní orgány poskytují nadále v podstatě veřejnou službu za neziskovým účelem podle podmínek stanovených zákonem a pod správní kontrolou.

            3.

            Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článku 107 SFEU, jelikož odchylka od referenčního systému je v každém případě odůvodněná

                     —

                     I kdyby měla být daň z příjmu právnických osob považována za belgický referenční systém (což však není), je odůvodněné, že se na přístavní orgány tento režim nevztahuje. To vyplývá z celkové soudržnosti daňového systému, jakož i z okolnosti, že žalobkyně se nenachází v právní a faktické situaci srovnatelné se situací podniků, které podléhají dani z příjmu právnických osob. Kdyby podléhaly dani z příjmu právnických osob, mělo by to krom toho nepříznivý dopad.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod, uplatněný podpůrně, týkající se návrhu na poskytnutí přechodného období do okamžiku, kdy Komise ukončí své šetření daňových režimů některých přístavů v EU, v každém případě pro celý rok.

                     —

                     V řízení proti Nizozemsku poskytla Komise nizozemskému zákonodárci celý rok na to, aby upravil své právní předpisy a tedy rovněž dotčeným přístavům rok na to, aby se připravily na novou situaci. Neexistuje žádný důvod, proč by žalobkyním měla být poskytnuta kratší lhůta na to, aby se připravily na novou situaci.

                     —

                     Zákaz provádět opatření v jednom členském státě, zatímco přístavy v jiných členských státech jej ještě mohou využívat, není v každém případě ve prospěch rovných konkurenčních podmínek mezi přístavy (a nikoli mezi přístavními orgány). Naopak, namísto zrušení nerovnosti vede toto přímo k nerovnosti mezi přístavy různých členských států.


201711170471556112017/C 412/546992017TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171011383921Věc T-699/17: Žaloba podaná dne 11. října 2017 – Polsko v. Komise
 ---documentbreak--- C4122017CS3810120171011CS0054381392Žaloba podaná dne 11. října 2017 – Polsko v. Komise
   (Věc T-699/17)2017/C 412/54Jednací jazyk: polština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2017/1442 ze dne 31. července 2017, kterým se stanoví závěry o nejlepších dostupných technikách (BAT) podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU pro velká spalovací zařízení, oznámené pod číslem C(2017) 5225;

            —

            uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

            1.

            První žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 16 odst. 4 a 5 SEU ve spojení s čl. 3 odst. 2 a 3 protokolu č. 36, o přechodných ustanoveních, připojeného ke SEU a SFEU, spočívajícího v tom, že napadené rozhodnutí bylo přijato na základě neodpovídajícího způsobu výpočtu kvalifikované většiny.

            2.

            Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 3 bodů 10 a 13 ve spojení s přílohou III směrnice 2010/75/EU a prováděcího rozhodnutí 2012/119/EU, spočívajícího v určení úrovní BAT-AELs na základě nesprávných a nereprezentativních údajů.

            3.

            Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení zásady proporcionality (čl. 5 odst. 4 SEU) ve spojení s čl. 191 odst. 2 SFEU, spočívajícího v určení příliš vysokých úrovní BAT-AELs, které nejsou vhodné ani přiměřené ve vztahu k dosažení zamýšlených přínosů a cílů, jakož i v neposouzení důsledků napadeného rozhodnutí.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 13 odst. 4 a 5 ve spojení s čl. 3 bodem 12 směrnice 2010/75/EU a čl. 291 odst. 2 SFEU, spočívajícího v tom, že Komise tím, že výjimky z použití závěrů BAT zavedla napadeným rozhodnutím, a nikoli formou změny směrnice 2010/75/EU, překročila prováděcí pravomoci, která jí svěřuje čl. 13 odst. 5 směrnice 2010/75/EU.

            5.

            Pátý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 3 odst. 3 a 4 nařízení 2011/182, ze zneužití pravomocí a z [porušení] zásad řádné správy, spočívajících v tom, že do návrhu napadeného rozhodnutí byla v den hlasování ve výboru podle článku 75 směrnice 2010/75/EU o stanovisku k návrhu napadeného rozhodnutí zavedena zásadní změna, aniž předtím proběhla diskuse.


201711170501555842017/C 412/394412016TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171023272822Věc T-441/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2017 – Tetra Pharm (1997) v. EUIPO – Sebapharma (SeboCalm) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SeboCalm – Starší slovní ochranná známka Evropské unie Sebotherm – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C4122017CS2720120171023CS0039272282Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2017 – Tetra Pharm (1997) v. EUIPO – Sebapharma (SeboCalm)
   (Věc T-441/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SeboCalm — Starší slovní ochranná známka Evropské unie Sebotherm — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]““2017/C 412/39Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tetra Pharm (1997) Ltd (Tel Aviv, Izrael) (zástupce: A. Gorzkiewicz, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: H. O’Neill a D. Stoyanova-Valchanova, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sebapharma GmbH & Co. KG (Boppard, Německo) (zástupci: J. Wald a D. Koal, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. května 2016 (věc R 852/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Sebapharma a Tetra Pharm (1997).

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti Tetra Pharm (1997) Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 364, 3.10.2016.


201711170531556132017/C 412/557152017TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171011393911Věc T-715/17: Žaloba podaná dne 11. října 2017 – Hermann Biederlack v. EUIPO (Feeling home)
 ---documentbreak--- C4122017CS3910120171011CS0055391391Žaloba podaná dne 11. října 2017 – Hermann Biederlack v. EUIPO (Feeling home)
   (Věc T-715/17)2017/C 412/55Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hermann Biederlack GmbH & Co. KG (Greven, Německo) (zástupce: T. Seifried, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Feeling home“ – Přihláška č. 15 452 931

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. června 2017 ve věci R 252/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil;

            —

            uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


201711170451555682017/C 412/406492016TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171019282811Věc T-649/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2017 – Bernaldo de Quirós v. Komise „Veřejná služba – Úředníci – Přidělení na pracovní místo – Přeřazení z místa vedoucího na místo poradce – Zájem služby – Zneužití pravomoci – Právo být slyšen a povinnost náležité péče – Zásada rovnocennosti pracovních míst“
 ---documentbreak--- C4122017CS2810120171019CS0040281281Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2017 – Bernaldo de Quirós v. Komise
   (Věc T-649/16) (
         1
      )
   „„Veřejná služba — Úředníci — Přidělení na pracovní místo — Přeřazení z místa vedoucího na místo poradce — Zájem služby — Zneužití pravomoci — Právo být slyšen a povinnost náležité péče — Zásada rovnocennosti pracovních míst““2017/C 412/40Jednací jazyk: francouzština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Belén Bernaldo de Quirós (Brusel, Belgie) (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid, C. Berardis-Kayser a C. Ehrbar, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná na základě článku 270 SFEU, znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 30. listopadu SFEU o přeřazení žalobkyně s účinkem od 1. prosince 2015 z místa vedoucí oddělení „Kancelář pro stáže“ ředitelství pro „Mládež a sport“ generálního ředitelství (GŘ) „Vzdělávání a kultura“ na místo poradkyně v ředitelství „Modernizace vzdělávání II“: Politika a program v oblasti vzdělávání, inovace, EIT a AMSC“ v rámci tohoto GŘ

      Výrok rozsudku

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Belén Bernaldo de Quirós se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 402, 31.10.2016.


201711170151555512017/C 412/162892016CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171012101011Věc C-289/16: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Kamin und Grill Shop GmbH v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV „Řízení o předběžné otázce – Zemědělství – Ekologické produkty – Kontrolní systém zavedený nařízením (ES) č. 834/2007 – Pojem ‚přímý prodej konečnému spotřebiteli nebo uživateli‘“
 ---documentbreak--- C4122017CS1010120171012CS0016101101Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Kamin und Grill Shop GmbH v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV
   (Věc C-289/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Zemědělství — Ekologické produkty — Kontrolní systém zavedený nařízením (ES) č. 834/2007 — Pojem ‚přímý prodej konečnému spotřebiteli nebo uživateli‘““2017/C 412/16Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Kamin und Grill Shop GmbH

      Žalovaná: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Výrok

   Článek 28 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení (EHS) č. 2092/91 musí být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby mohly být produkty považovány za produkty prodávané „přímo“ konečnému spotřebiteli nebo uživateli ve smyslu tohoto ustanovení, je nezbytné, aby se prodej uskutečnil za přítomnosti hospodářského subjektu nebo jeho prodejního personálu a konečného spotřebitele.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 350, 26.9.2016.


201711170031555412017/C 412/305872017CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171005212111Věc C-587/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. října 2017 Belgickým královstvím proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 20. července 2017 ve věci T-287/16, Belgie v. Komise
 ---documentbreak--- C4122017CS2110120171005CS0030211211Kasační opravný prostředek podaný dne 5. října 2017 Belgickým královstvím proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 20. července 2017 ve věci T-287/16, Belgie v. Komise
   (Věc C-587/17 P)2017/C 412/30Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Belgické království (zástupci: J.-C. Halleux, M. Jacobs, C. Pochet, zmocněnci, E. Grégoire a J. Mariani, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil rozsudek Tribunálu (druhého senátu) ze dne 20. července 2017 ve věci T-287/16, Belgie v. Komise (EU:T:2017:531);

            —

            zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/417 ze dne 17. března 2016 (
                  1
               ) v rozsahu, v němž vylučuje z financování Evropskou unií částku ve výši 9601619,00 € (rozpočtový bod 6701);

            —

            uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku se navrhovatelka dovolává jediného důvodu kasačního opravného prostředku, vycházejícího z nesprávného právního posouzení vyplývajícího z nesprávného výkladu čl. 32 odst. 8 písm. a) nařízení č. 1290/2005 (
         2
      ), nyní v podstatě čl. 54 odst. 5 písm. c) nařízení č. 1306/2013 (
         3
      ) Tribunálem, pokud jde o vyčerpání vnitrostátních opravných prostředků a řádnou péči vyžadovanou tímto ustanovením.
   (
         1
      ) – Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/417 ze dne 17. března 2016, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2016, L 75, s. 16).
   (
         2
      ) – Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. 2005, L 209, s. 1).
   (
         3
      ) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 549; oprava Úř. věst. 2016, L 130, s. 13).


201711170371555812017/C 412/416832016TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171019292911Věc T-683/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2017 – Kuka Systems v. EUIPO (MATRIX BODY SHOP) „Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MATRIX BODY SHOP – Absolutní důvod pro zamítnutí – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C4122017CS2910120171019CS0041291291Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2017 – Kuka Systems v. EUIPO (MATRIX BODY SHOP)
   (Věc T-683/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MATRIX BODY SHOP — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]““2017/C 412/41Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kuka Systems GmbH (Aušpurk, Německo) (zástupci: B. Maneth a C. Huch-Hallwachs, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. července 2016 (věc R 2503/2015-4), týkajícímu se přihlášky slovního označení MATRIX BODY SHOP jako ochranné známky Evropské unie

      Výrok

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Společnosti Kuka Systems GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 410, 7.11.2016.


201711170321555902017/C 412/567162017TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171018394022Věc T-716/17: Žaloba podaná dne 18. října 2017 – Germanwings v. Komise
 ---documentbreak--- C4122017CS3920120171018CS0056392402Žaloba podaná dne 18. října 2017 – Germanwings v. Komise
   (Věc T-716/17)2017/C 412/56Jednací jazyk: němčina
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Germanwings GmbH (Kolín, Německo) (zástupce: Rechtsanwalt A. Martin-Ehlers)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 29/07/2016 (
                  1
               ) o státní podpoře SA.33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Vyrovnávací platby letištím na Sardinii za závazky veřejné služby (služby obecného hospodářského zájmu) a sice
            článek 1 odst. 2 v rozsahu, v němž uvádí Germanwings GmbH; a
            článek 2 odst. 1, v rozsahu, v němž se v něm uvedený požadavek navrácení podpory vztahuje na Germanwings GmbH; jakož i

            —

            uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z toho, že neexistuje žádný prvek státní podpory

                     —

                     Žalovaná ani neuvedla ani neprokázala, že platby žalobkyni obsahují prvek státní podpory. Tím se žalovaná značně odchyluje od judikatury a své vlastní rozhodovací praxe.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že pokud existuje státní podpora, nenarušuje ani obchod mezi členskými státy ani hospodářskou soutěž
            Žalovaná dostatečně neodůvodnila, že má údajná státní podpora vliv na obchod mezi členskými státy a hospodářskou soutěž. Podpůrně žalobkyně uvádí, že by existovala státní podpora de-minimis ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1998/2006. (
                  2
               )

      (
         1
      ) – Rozhodnutí Komise (EU) 2017/1861 ze dne 29. července 2016 o státní podpoře SA.33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Itálie –Vyrovnávací platby letištím na Sardinii za závazky veřejné služby (služby obecného hospodářského zájmu) (oznámeno pod číslem C(2016) 4862) (Úř. věst. 2017, L 268, s. 1)
   (
         2
      ) – Nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (Úř. věst 2006, L 379, s. 5).


201711170511556002017/C 412/426862016TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171019293022Věc T-686/16 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2017 – Possanzini v. Frontex „Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Hodnocení za rok 2009 – Pravomoci validátora – Změna počátečního hodnocení hodnotitele validátorem – Předchozí konzultační schůzka mezi validátorem a hodnotitelem – Porušení podstatných formálních náležitostí – Přezkum z moci úřední“
 ---documentbreak--- C4122017CS2920120171019CS0042292302Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2017 – Possanzini v. Frontex
   (Věc T-686/16 P) (
         1
      )
   „„Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Hodnocení za rok 2009 — Pravomoci validátora — Změna počátečního hodnocení hodnotitele validátorem — Předchozí konzultační schůzka mezi validátorem a hodnotitelem — Porušení podstatných formálních náležitostí — Přezkum z moci úřední““2017/C 412/42Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Daniele Possanzini (Pisa, Itálie) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích (Frontex) (zástupci: H. Caniard a S. Drew, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem, advokáty)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 18. července 2016, Possanzini v. Komise (F-68/15, EU:F:2016:150), znějící na zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

            1)

            Kasační opravný prostředek se zamítá.

            2)

            Pan Daniele Possanzini ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích (Frontex) v rámci tohoto řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 428, 21.11.2016.


201711170401556052017/C 412/572272017TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171016404011Věc T-227/17: Usnesení Tribunálu ze dne 16. října 2017 – Falmouth University v. Komise
 ---documentbreak--- C4122017CS4010120171016CS0057401401Usnesení Tribunálu ze dne 16. října 2017 – Falmouth University v. Komise
   (Věc T-227/17) (
         1
      )2017/C 412/57Jednací jazyk: angličtinaPředseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 221, 10.7.2017.


title: Věc T-705/16 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2017 – WQ (*)v. Parlament „Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Úředníci – Certifikační řízení – Řízení v roce 2014 – Nezapsání na seznam úředníků, kteří jsou vybráni k účasti na vzdělávacím programu – Rovné zacházení – Článek 165 SFEU – Námitka protiprávnosti“

text:
201711170441556062017/C 412/437052016TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171019303011Věc T-705/16 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2017 –  (
         *1
      )v. Parlament „Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Úředníci – Certifikační řízení – Řízení v roce 2014 – Nezapsání na seznam úředníků, kteří jsou vybráni k účasti na vzdělávacím programu – Rovné zacházení – Článek 165 SFEU – Námitka protiprávnosti“
   (
         *1
      ) – Údaje vymazané v rámci zajištění ochrany jednotlivců ve spojitosti se zpracováním osobních dat.
 ---documentbreak--- C4122017CS3010120171019CS0043301301Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2017 –  (
         *1
      )v. Parlament
   (Věc T-705/16 P) (
         1
      )
   „„Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Certifikační řízení — Řízení v roce 2014 — Nezapsání na seznam úředníků, kteří jsou vybráni k účasti na vzdělávacím programu — Rovné zacházení — Článek 165 SFEU — Námitka protiprávnosti““2017/C 412/43Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: (
         *1
      ) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupkyně: D. Nessaf a M. Ecker, zmocněnkyně)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 21. července 2016,  (
         *1
      ) v. Parlament (F-1/16, EU:F:2016:171) a znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

            1)

            Kasační opravný prostředek se zamítá.

            2)

             (
                  *1
               ) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropským parlamentem v rámci tohoto řízení.

      (
         *1
      ) – Údaje vymazané v rámci zajištění ochrany jednotlivců ve spojitosti se zpracováním osobních dat.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 454, 5. 12. 2016.


201711170111555602017/C 412/315942017CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171013212222Věc C-594/17: Žaloba podaná dne 13. října 2017 – Evropská komise v. Slovinská republika
 ---documentbreak--- C4122017CS2120120171013CS0031212222Žaloba podaná dne 13. října 2017 – Evropská komise v. Slovinská republika
   (Věc C-594/17)2017/C 412/31Jednací jazyk: slovinština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, G. von Rintelen, M. Žebre)

      Žalovaná: Slovinská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

            —

            určit, že Slovinská republika tím, že do 31. prosince 2013 nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2011/85/EU ze dne 8. listopadu 2011 o požadavcích na rozpočtové rámce členských států (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 41), nebo v každém případě tím, že nesdělila znění těchto předpisů Komisi, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice;

            —

            uložit Slovinské republice na základě čl. 260 odst. 3 SFEU zaplacení penále ve výši EUR 7099,20 denně od data vydání rozsudku v této věci;

            —

            uložit Slovinské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V souladu s čl. 15 odst. 1 směrnice Rady 2011/85/EU ze dne 8. listopadu 2011 o požadavcích na rozpočtové rámce členských států měla Slovinská republika přijmout a zveřejnit do 31. prosince 2013 všechny právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Jelikož Slovinská republika před uplynutím této lhůty Komisi nesdělila, že všechny výše uvedené právní a správní předpisy byly provedeny, uvedený orgán se rozhodl podat žalobu k Soudnímu dvoru.
   Komise se svou žalobou domáhá, aby Soudní dvůr uložil Slovinské republice zaplacení penále ve výši EUR 7099,20 denně. Pro účely výpočtu této částky zohlednila Komise závažnost a délku trvání porušení unijního práva, jakož i odrazující účinek ve vztahu k platební schopnosti dotyčného členského státu, tj. Slovinské republiky.


201711170411555962017/C 412/448102016TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171023313111Věc T-810/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2017 – Barmenia Krankenversicherung v. EUIPO (Mediline) „Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Mediline – Absolutní důvod pro zamítnutí – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] – Článek 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 2 nařízení 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C4122017CS3110120171023CS0044311311Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2017 – Barmenia Krankenversicherung v. EUIPO (Mediline)
   (Věc T-810/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Mediline — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] — Článek 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 2 nařízení 2017/1001]““2017/C 412/44Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Barmenia Krankenversicherung AG (Wuppertal, Německo) (zástupce: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. září 2016 (věc R 2437/2015-1), týkajícímu se přihlášky slovního označení Mediline jako ochranné známky Evropské unie

      Výrok

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Společnosti Barmenia Krankenversicherung AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 22, 23.1.2017.


201711170231555532017/C 412/174042016CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171012101122Věc C-404/16: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Lombard Ingatlan Lízing Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság. „Řízení o předběžné otázce – DPH – Směrnice 2006/112/ES – Článek 90 odst. 1 – Přímý účinek – Základ daně – Snížení v případě zrušení nebo vypovězení – Snížení v případě částečného nebo úplného nezaplacení – Rozlišení – Leasingová smlouva ukončená z důvodu nezaplacení leasingových poplatků“
 ---documentbreak--- C4122017CS1020120171012CS0017102112Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Lombard Ingatlan Lízing Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság.
   (Věc C-404/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — DPH — Směrnice 2006/112/ES — Článek 90 odst. 1 — Přímý účinek — Základ daně — Snížení v případě zrušení nebo vypovězení — Snížení v případě částečného nebo úplného nezaplacení — Rozlišení — Leasingová smlouva ukončená z důvodu nezaplacení leasingových poplatků““2017/C 412/17Jednací jazyk: maďarština
      Předkládající soud

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Lombard Ingatlan Lízing Zrt.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Výrok

            1)

            Pojmy „zrušení“, „vypovězení“ a [„odstoupení“] použité v čl. 90 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že zahrnují případ, kdy v rámci leasingové smlouvy stanovící povinný převod vlastnictví již leasingový pronajímatel nemůže požadovat po leasingovém nájemci zaplacení leasingových splátek, neboť ukončil leasingovou smlouvu z důvodu jejího neplnění ze strany leasingového nájemce.

            2)

            V případě, že byla definitivně ukončena leasingová smlouva z důvodu, že leasingový nájemce nezaplatil dlužné splátky, může se leasingový pronajímatel dovolávat čl. 90 odst. 1 směrnice 2006/112 vůči členskému státu, aby získal snížení základu daně u daně z přidané hodnoty, i když použitelné vnitrostátní právo kvalifikuje tento případ jako „nezaplacení ceny“ ve smyslu odstavce 2 tohoto článku a neumožňuje snížení základu daně v případě nezaplacení ceny.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 364, 3.10.2016.


201711170311555892017/C 412/327122014TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171023232311Věc T-712/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2017 – CEAHR v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelová dohoda – Zneužívání dominantního postavení – Systém selektivní oprav – Odmítnutí švýcarských výrobců hodinek dodávat náhradní díly nezávislým hodinářům – Primární trh a poprodejní trh – Vyloučení veškeré účinné hospodářské soutěže – Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti“
 ---documentbreak--- C4122017CS2310120171023CS0032231231Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2017 – CEAHR v. Komise
   (Věc T-712/14) (
         1
      )
   „„Hospodářská soutěž — Kartelová dohoda — Zneužívání dominantního postavení — Systém selektivní oprav — Odmítnutí švýcarských výrobců hodinek dodávat náhradní díly nezávislým hodinářům — Primární trh a poprodejní trh — Vyloučení veškeré účinné hospodářské soutěže — Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti““2017/C 412/32Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) (Brusel, Belgie) (zástupci: původně P. Mathijsen a P. Dyrberg, poté M. Sánchez Rydelski a nakonec P. Benczek, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Ronkes Agerbeek, M. Farley a C. Urraca Caviedes, poté A. Dawes, F. Ronkes Agerbeek a J. Norris-Usher, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA (Paříž, Francie) (zástupci: C. Froitzheim, advokát a R. Subiotto, QC), Rolex, SA (Ženeva, Švýcarsko) (zástupce: M. Araujo Boyd, advokát) a The Swatch Group SA (Neuchâtel, Švýcarsko) (zástupci: původně A. Israel a M. Jakobs, poté A. Israel a J. Lang, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 5462 ze dne 29. července 2014, kterým Komise zamítla stížnost podanou žalobkyní týkající se údajných porušení článků 101 a 102 SFEU (věc AT.39097 – Opravy hodinek).

      Výrok rozsudku

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 7, 12.1.2015.


201711170131555462017/C 412/094132015CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL201710105511Věc C-413/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court – Irsko) – Elaine Farrell v. Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI) „Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel – Směrnice 90/232/EHS – Článek 1 – Odpovědnost za škody na zdraví všech osob cestujících ve vozidle s výjimkou řidiče – Povinné pojištění – Přímý účinek – Směrnice 84/5/EHS – Článek 1 odst. 4 – Subjekt pověřený poskytováním náhrady škody pro případ věcných škod nebo škod na zdraví způsobených nezjištěným nebo nepojištěným vozidlem – Možnost dovolávat se směrnice vůči státu – Podmínky, za nichž lze soukromoprávní subjekt považovat za odnož státu a dovolávat se vůči němu ustanovení směrnice, jež mohou mít přímý účinek“
 ---documentbreak--- C4122017CS510120171010CS00095151Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court – Irsko) – Elaine Farrell v. Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   (Věc C-413/15) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Sbližování právních předpisů — Pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel — Směrnice 90/232/EHS — Článek 1 — Odpovědnost za škody na zdraví všech osob cestujících ve vozidle s výjimkou řidiče — Povinné pojištění — Přímý účinek — Směrnice 84/5/EHS — Článek 1 odst. 4 — Subjekt pověřený poskytováním náhrady škody pro případ věcných škod nebo škod na zdraví způsobených nezjištěným nebo nepojištěným vozidlem — Možnost dovolávat se směrnice vůči státu — Podmínky, za nichž lze soukromoprávní subjekt považovat za odnož státu a dovolávat se vůči němu ustanovení směrnice, jež mohou mít přímý účinek““2017/C 412/09Jednací jazyk: angličtina
      Předkládající soud

   Supreme Court

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně v prvním stupni: Elaine Farrell

      Odpůrci: Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

      Výrok

            1)

            Článek 288 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že sám o sobě nevylučuje možnost dovolávat se ustanovení směrnice, jež mohou mít přímý účinek, vůči entitě, která nenaplňuje všechny znaky uvedené v bodě 20 rozsudku ze dne 12. července 1990, Foster a další (C 188/89, EU:C:1990:313), ve spojení se znaky uvedenými v bodě 18 téhož rozsudku.

            2)

            Vůči soukromoprávnímu subjektu, kterému byl členským státem svěřen takový úkol ve veřejném zájmu, jako je úkol, který je neodmyslitelně spjatý s povinností uloženou členským státům v čl. 1 odst. 4 druhé směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, ve znění třetí směrnice Rady 90/232/EHS ze dne 14. května 1990, a který je pro tento účel nadán na základě zákona takovými výjimečnými pravomocemi, jako je pravomoc vyžadovat od pojistitelů provozujících na území dotyčného členského státu pojištění motorových vozidel, aby se stali jeho členy a financovali jej, se lze dovolávat ustanovení směrnice, jež mohou mít přímý účinek.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 320, 28.9.2015.


201711170171555522017/C 412/182242017CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20170427111111Věc C-224/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. dubna 2017 společností Hernández Zamora, SA proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 17. února 2017 ve věci T-369/15, Hernández Zamora, SA v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
 ---documentbreak--- C4122017CS1110120170427CS0018111111Kasační opravný prostředek podaný dne 27. dubna 2017 společností Hernández Zamora, SA proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 17. února 2017 ve věci T-369/15, Hernández Zamora, SA v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
   (Věc C-224/17 P)2017/C 412/18Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Hernández Zamora, SA (zástupce: J.L. Rivas Zurdo, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Rosen Tantau KG
   Usnesením ze dne 19. října 2017 Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


201711170561555852017/C 412/3372015TC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20171019232422Věc T-7/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2017 – Leopard v. EUIPO – Smart Market (LEOPARD true racing) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie LEOPARD true racing – Starší obrazová ochranná známka Evropské unie leopard CASA Y JARDIN – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C4122017CS2320120171019CS0033232242Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2017 – Leopard v. EUIPO – Smart Market (LEOPARD true racing)
   (Věc T-7/15) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie LEOPARD true racing — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie leopard CASA Y JARDIN — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]““2017/C 412/33Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Leopard SA (Howald, Lucembursko) (zástupce: P. Lê Dai, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Smart Market, SLU (Alcantarilla, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. října 2014 (věc R 1866/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Smart Market a Leopard.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti Leopard SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 81, 9.3.2015.


201711170061555552017/C 412/105012015CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL201710116611Věc C-501/15 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. října 2017 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v. Cactus SA, Isabel Del Rio Rodríguez „Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky ‚CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ‘ – Námitky majitele slovní a obrazové ochranné známky Evropské unie obsahujících slovní prvek ‚Cactus‘ – Niceské třídění – Článek 28 – Článek 15 odst. 1 druhý pododstavec písm. a) – Skutečné užívání ochranné známky ve zkrácené podobě“
 ---documentbreak--- C4122017CS610120171011CS00106161Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. října 2017 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v. Cactus SA, Isabel Del Rio Rodríguez
   (Věc C-501/15 P) (
         1
      )
   „„Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky ‚CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ‘ — Námitky majitele slovní a obrazové ochranné známky Evropské unie obsahujících slovní prvek ‚Cactus‘ — Niceské třídění — Článek 28 — Článek 15 odst. 1 druhý pododstavec písm. a) — Skutečné užívání ochranné známky ve zkrácené podobě““2017/C 412/10Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Cactus SA (zástupkyně: K. Manhaeve, advokátka), Isabel Del Rio Rodríguez

      Výrok

            1)

            Kasační opravný prostředek se zamítá.

            2)

            Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 414, 14.12.2015.


201711170101555452017/C 412/192352017CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20170505111222Věc C-235/17: Žaloba podaná dne 5. května 2017 – Evropská komise v. Maďarsko
 ---documentbreak--- C4122017CS1120120170505CS0019112122Žaloba podaná dne 5. května 2017 – Evropská komise v. Maďarsko
   (Věc C-235/17)2017/C 412/19Jednací jazyk: maďarština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Malferrari a L. Havas, zmocněnci)

      Žalovaný: Maďarsko

      Návrhová žádání žalobkyně

   Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            určil, že Maďarsko tím, že přijalo právní úpravu, jež omezuje požívací právo k zemědělské a lesní půdě, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 49 a 63 Smlouvy o fungování Evropské unie a z článku 17 Listiny základních práv Evropské unii, a

            —

            uložil Maďarsku náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise má za to, že sporná maďarská právní úprava je v důsledku toho, že naprosto nepřiměřeně omezuje požívací právo (ususfructus) k zemědělské a lesní půdě, neslučitelná s povinnostmi, které pro Maďarsko vyplývají z článků 49 a 63 Smlouvy o fungování Evropské unie a z článku 17 Listiny základních práv Evropské unie.
   Zrušení požívacích práv ex lege představuje omezení svobody usazování zaručené článkem 49 Smlouvy o fungování Evropské unie především proto, že takový zánik požívacího práva brání tomu nebo nadměrně ztěžuje to, aby osoby, kterým doposud příslušelo, zakládaly v Maďarsku provozovny (nebo nabývaly užívací právo k zemědělské a lesní půdě) za účelem vyvíjení činnosti v tomto státě a aby ekonomickou činností vyvíjenou na vlastní účet přispívaly k navazování vnitrounijních hospodářských a sociálních vazeb. Komise má za to, že zrušení požívacích práv ex lege může představovat překážku pro využití svobody usazování nebo odrazovat od využití této svobody.
   Maďarská právní úprava je v rozporu i s volným pohybem kapitálu, neboť v jejím důsledku brání investicím, respektive omezuje investice osob bez maďarské státní příslušnosti do nemovitostí nacházejících se v Maďarsku. Tato právní úprava vede k znehodnocení již existujících požívacích práv, což rovněž představuje omezení volného pohybu kapitálu.
   Maďarská právní úprava tím, že zavádí rozlišení na úkor občanů Evropské unie bez maďarské státní příslušnosti, zavádí nepřímou diskriminaci.
   Výše popsané omezení svobod nelze nijak odůvodnit. Nelze jej odůvodnit ani žádným z důvodů uvedených ve Smlouvě, ani jinými důvody předloženými maďarskou vládou v průběhu řízení.
   Zvláště nepřijatelná je argumentace, kterou maďarská vláda hájí nezbytnost omezení za účelem ukončení nezákonného stavu. Podle názoru Komise nelze akceptovat obecnou domněnku, která se v žádném konkrétním případě nepotvrdila, a sice že všechny smlouvy o zřízení požívacího práva k zemědělské a lesní půdě v Maďarsku uzavřené cizími občany jsou od okamžiku jeho zřízení nezákonné a neplatné. Stejně tak nelze přisvědčit tvrzení, podle kterého lze nezákonnost všech jednotlivých smluv o zřízení požívacího práva dovodit ze skutečnosti, že nebylo vydáno povolení k devizové směně, vyžadované právními předpisy účinnými před rokem 2002.
   Omezení zavedené maďarskou právní úpravou tím, že není způsobilé dosáhnout sledovaných cílů, a navíc dalece překračuje to, co je k dosažení takových cílů nezbytné, nesplňuje požadavek proporcionality.
   Maďarská právní úprava není v souladu s požadavky kladenými zásadami právní jistoty a ochrany legitimního očekávání ani nezaručuje odpovídající odškodnění osob poškozených zrušením či omezením požívacích práv.
   Podle Komise je sporná maďarská právní úprava v rozporu s právem na vlastnictví uznaným v článku 17 Listiny. V určitých případech dochází k zásahu do práva na vlastnictví, i když se porušení povinností nevztahuje na všechny tři složky „vlastnictví“ (užívání a požívání, držba a disponování).


201711170211555742017/C 412/116612015CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL201710126722Věc C-661/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – X BV v. Staatssecretaris van Financiën „Řízení o předběžné otázce – Celní unie – Celní kodex Společenství – Článek 29 – Dovoz vozidel – Určení celní hodnoty – Článek 78 – Přezkum celního prohlášení – Článek 236 odst. 2 – Vrácení dovozního cla – Lhůta tří let – Nařízení (EHS) č. 2454/93 – Článek 145 odst. 2 a 3 – Riziko vadnosti – Lhůta dvanácti měsíců – Platnost“
 ---documentbreak--- C4122017CS620120171012CS00116272Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – X BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-661/15) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Celní unie — Celní kodex Společenství — Článek 29 — Dovoz vozidel — Určení celní hodnoty — Článek 78 — Přezkum celního prohlášení — Článek 236 odst. 2 — Vrácení dovozního cla — Lhůta tří let — Nařízení (EHS) č. 2454/93 — Článek 145 odst. 2 a 3 — Riziko vadnosti — Lhůta dvanácti měsíců — Platnost““2017/C 412/11Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: X BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok

            1)

            Článek 145 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství ve znění nařízení Komise (ES) č. 444/2002 ze dne 11. března 2002 ve spojení s čl. 29 odst. 1 a 3 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje takovou situaci, jako je situace ve věci v původním řízení, kdy se prokáže, že v okamžiku, kdy bylo přijato celní prohlášení s návrhem na propuštění určitého zboží do volného oběhu, existovalo riziko spojené s výrobou, že na tomto zboží se při používání vyskytne vada, a prodávající z důvodu této vady poskytne na základě plnění smluvního závazku záruky, který má vůči kupujícímu, slevu z ceny ve formě náhrady nákladů, které kupujícímu vznikly tím, že zboží muselo být upraveno způsobem vylučujícím uvedené riziko.

            2)

            Článek 145 odst. 3 nařízení č. 2454/93 ve znění nařízení č. 444/2002 je neplatný, jelikož stanoví lhůtu dvanácti měsíců ode dne, kdy bylo přijato celní prohlášení s návrhem na propuštění zboží do volného oběhu, v níž musí dojít k úpravě ceny, která skutečně byla nebo má být zaplacena.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 98, 14.3.2016.


201711170251555882017/C 412/203902017CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20170628121321Věc C-390/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. června 2017 Iritou Azoulay, Andrewem Borehamem, Mirjou Bouchard a Darrenem Nevillem proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 28. dubna 2017 ve věci T-580/16, Azoulay a další v. Evropský parlament
 ---documentbreak--- C4122017CS1210120170628CS0020121132Kasační opravný prostředek podaný dne 28. června 2017 Iritou Azoulay, Andrewem Borehamem, Mirjou Bouchard a Darrenem Nevillem proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 28. dubna 2017 ve věci T-580/16, Azoulay a další v. Evropský parlament
   (Věc C-390/17 P)2017/C 412/20Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard a Darren Neville (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelé“) navrhují, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil napadený rozsudek,

            —

            vyhověl návrhovým žádáním uplatněným navrhovateli v řízení v prvním stupni v rámci žaloby ve věci T-580/16,

            —

            uložil žalovanému náhradu veškerých nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Podle navrhovatelů došlo v napadeném rozsudku v několika ohledech k nesprávnému právnímu posouzení a dále ke zkreslení skutkového stavu.
   Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení a zkreslil skutkový stav, když vyloučil autonomní a jednotný výklad pojmu „výdaje na vzdělávání“ v unijním právním řádu a když tento pojem svázal s jeho chápáním v různých vzdělávacích systémech v zemi bydliště úředníka, bez zohlednění povahy výdajů a zájmu dětí.
   Podle judikatury Soudního dvora z jednotného použití unijního práva a ze zásady rovnosti vpylývá, že znění ustanovení unijního práva, které výslovně neodkazuje na právo členských států za účelem vymezení svého smyslu a dosahu, musí být zpravidla vykládáno autonomním a jednotným způsobem v celé Unii, přičemž tento výklad je třeba nalézt s přihlédnutím ke kontextu tohoto ustanovení a k cíli sledovanému dotčenou právní úpravou (rozsudek ze dne 15. října 2015, Axa Belgium, C-494/14, EU:C:2015:692).
   Kromě toho je závěr Tribunálu uvedený v bodě 47 napadeného rozsudku nekonzistentní a nerespektuje judikaturu týkající se souladu mezi stížností v rámci administrativy a žalobou.
   Navrhovatelé rovněž tvrdí, že Tribunál nesplnil povinnost uvést odůvodnění, když se nevyjádřil k porušení zásady rovného zacházení a článku 22 Listiny základních práv, které přitom před ním byly uplatněny.
   Podle navrhovatelů tedy Tribunál tím, že zkoumal jejich tři žalobní důvody příliš stručně, dospěl k závěrům, které nejsou právně ani skutkově podložené.


201711170121555612017/C 412/214332017CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20170717131421Věc C-433/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. července 2017 společností Enercon GmbH proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 3. května 2017 ve věci T-36/16, Enercon v. EUIPO
 ---documentbreak--- C4122017CS1310120170717CS0021131142Kasační opravný prostředek podaný dne 17. července 2017 společností Enercon GmbH proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 3. května 2017 ve věci T-36/16, Enercon v. EUIPO
   (Věc C-433/17 P)2017/C 412/21Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Enercon GmbH (zástupci: R. Böhm, advokát, M. Silverleaf QC)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Gamesa Eólica, SL

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-36/16;

            —

            zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-245/12;

            —

            vrátil věc EUIPO s návrhem na potvrzení rozhodnutí prvního odvolacího senátu ve věci R 260/2011-1 a na zamítnutí návrhu společnosti Gamesa na zrušení sporného zápisu;

            —

            uložit žalovanému v prvním stupni náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka uvádí, že napadený rozsudek ve věci T-36/16 byl vydán v rozporu s čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (
         1
      ) a že došlo k procesně-právnímu pochybení v řízení před Tribunálem z následujících důvodů:

            1.

            Tribunál rozhodl nesprávně v rozporu s čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, že dotčená ochranná známka nemá inherentní rozlišovací způsobilost nezbytnou pro zápis. Tribunál se tím dopustil právního omylu.

            2.

            První právní omyl spočívá v tom, že označení ochranné známky v přihlášce jako barevná ochranná známka určilo právní povahu ochranné známky, což mělo vliv na posouzení její inherentní rozlišovací způsobilosti. Tribunál měl konstatovat, že označení ochranné známky v přihlášce jako barevné ochranné známky je především správně-technické vysvětlení pro EUIPO a není právně závazné. Tribunál tedy měl při určení povahy přihlášené ochranné známky zohlednit nejen označení ochranné známky v přihlášce, nýbrž i celkový obsah přihlášky, zejména vyobrazení ochranné známky předložené s přihláškou. Toto vyobrazení ochranné známky ukazuje obrazovou ochrannou známku, která má zvláštní vlastnosti uvedené v přihlášce.

            3.

            Tribunál měl krom toho zohlednit podobu ochranné známky, tak jak byla zapsána a zejména uvedena v návaznosti na zápis v osvědčení o zápisu vydaném EUIPO. Osvědčení o zápisu je dokumentem, z něhož vyplývá zapsaná podoba ochranné známky a který měl Tribunál považovat za dokument, který je rozhodující při určení povahy zapsané ochranné známky. Z obsahu osvědčení o zápisu jasně vyplývá, pokud je vykládán správně, že ochranná známka byla zapsána jako obrazová ochranná známka, která má podobu, která je uvedena ve vyobrazení, které je součástí přihlášky. Tribunál tím, že tak neučinil, se dopustil právního omylu.

            4.

            Druhý právní omyl a procesně-právní pochybení spočívá v tom, že Tribunál odmítl informace, které byly nezbytné pro pochopení obsahu osvědčení o zápisu dotčené ochranné známky. V případě těchto informací se jedná o oznámení ST.60 Světové organizace pro duševní vlastnictví, v němž je vysvětlen význam kódů INID, které úřady pro duševní vlastnictví, včetně EUIPO, obecně využívají v osvědčeních o zápisu, aby určily povahu a význam zápisů, které jsou v nich uvedeny. Význam kódů INID může být určen pouze tehdy, pokud je poukázáno na oznámení ST.60 nebo na rovnocenný referenční zdroj a obsah osvědčení o zápisu může být určen pouze s odkazem na význam kódů IDIN, které jsou v něm uvedeny. Tribunál považoval zdroje těchto informací nesprávně za důkaz a následně nesprávně odmítl přijmout dokument nebo informace v něm obsažené, zatímco se v tomto ohledu jedná ve skutečnosti o právní text odpovídající slovníku. Kdyby Tribunál využil nástrojů pro výklad, které mu byly předloženy, dospěl by k závěru, že bylo vydáno osvědčení o zápisu pro obrazovou ochrannou známku, která zahrnuje vyobrazení uvedené v přihlášce. První odvolací senát EUIPO předtím správně konstatoval, že ochranná známka má rozlišovací způsobilost pro zápis a Tribunál měl dospět k témuž závěru.

      (
         1
      ) – Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1).


201711170141555622017/C 412/225122017CJC41220171204CS01CSINFO_JUDICIAL20170822141521Věc C-512/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu (Polsko) dne 22. srpna 2017 – HR
 ---documentbreak--- C4122017CS1410120170822CS0022141152Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu (Polsko) dne 22. srpna 2017 – HR
   (Věc C-512/17)2017/C 412/22Jednací jazyk: polština
      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: HR

      Předběžné otázky

            1)

            Musí být čl. 8 odst. 1 Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (
                  1
               ) za okolností ve věci v původním řízení vykládán v tom smyslu, že:
            Místem obvyklého bydliště 18 měsíčního dítěte je členský stát, v němž je dítě do určité míry integrováno do sociálního a rodinného prostředí s ohledem: na státní příslušnost rodiče, který má dítě v každodenní péči, na skutečnost, že dítě komunikuje úředním jazykem tohoto členského státu, na to, že bylo dítě v tomto státě pokřtěno a zdržovalo se zde po dobu až tří měsíců během svátků a rodičovské dovolené tohoto rodiče, a s ohledem na kontakty s jeho rodinou,
            v situaci, kdy dítě s tímto rodičem po zbytek času pobývá v jiném členském státě, v němž je tento rodič zaměstnán na základě pracovní smlouvy na dobu neurčitou, a dítě v tomto státě udržuje pravidelné, avšak časové omezené kontakty s druhým rodičem a jeho rodinou?

            2)

            Je třeba při určování místa obvyklého bydliště 18 měsíčního dítěte na základě nařízení č. 2201/2003, které s ohledem svůj věk zůstává v každodenní péči jednoho z rodičů a s druhým udržuje pravidelné, avšak časové omezené kontakty, zohlednit v případě neshody rodičů ohledně rodičovské zodpovědnosti a úpravy styku s dítětem při posuzování integrace dítěte do sociálního a rodinného prostředí ve stejné míře vazby dítěte na každého z rodičů, anebo je třeba ve větší míře zohlednit vazby na rodiče, který má dítě v každodenní péči?

      (
         1
      ) – Úř. věst. L 338, s. 1, Zvl. vyd. 19/06, s. 243.


title: Věc C-573/16: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené království) – Air Berlin plc v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs „Řízení o předběžné otázce — Nepřímé daně — Kapitálové vklady — Uložení daně ve výši 1,5 % z převodu nově vydaných akcií nebo akcií, jež mají být kótovány na burze členského státu, na clearingové centrum (clearance service)“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/13

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené království) – Air Berlin plc v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Věc C-573/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nepřímé daně - Kapitálové vklady - Uložení daně ve výši 1,5 % z převodu nově vydaných akcií nebo akcií, jež mají být kótovány na burze členského státu, na clearingové centrum (clearance service)“)
   (2017/C 424/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Air Berlin plc

      Žalovaný: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Výrok

               1)

               Články 10 a 11 směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů musí být vykládány v tom smyslu, že brání zdanění takového převodu akcií, o jaký jde ve věci v původním řízení, v jehož rámci bylo právní vlastnictví ke všem akciím určité společnosti převedeno na clearingové centrum pouze s cílem kótovat tyto akcie na burze beze změny skutečného vlastnictví k těmto akciím.

               2)

               Článek 5 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2008/7/ES ze dne 12. února 2008 o nepřímých daních z kapitálových vkladů musí být vykládán v tom smyslu, že brání zdanění takového převodu akcií, o jaký jde ve věci v původním řízení, v jehož rámci je právní vlastnictví k novým akciím vydaným při zvyšování kapitálu převedeno na clearingové centrum pouze s cílem nabídnout tyto nové akcie ke koupi.

               3)

               Odpověď na první a druhou otázku není odlišná, jestliže takové vnitrostátní právo členského státu, jako je právo dotčené ve věci v původním řízení, provozovateli clearingového centra umožňuje, aby si po obdržení souhlasu od daňového orgánu zvolil možnost, že v případě prvotního převodu akcií na clearingové centrum nebude dlužné žádné kolkovné, ale namísto toho bude dlužný doplňkový odvod ke kolkovnému z každého následujícího prodeje akcií.

      (1)  Úř. věst. C 22, 23.1.2017.