title: Věc T-248/12: Usnesení Tribunálu ze dne 6. února 2015 – Fuhr v. Komise

text:
               23.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/24

         Usnesení Tribunálu ze dne 6. února 2015 – Fuhr v. Komise
   (Věc T-248/12) (1)

   (2015/C 096/30)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 227, 28.7.2012.


title: Věc C-424/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 11. srpna 2011 — Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 11. srpna 2011 — Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Věc C-424/11)
   2011/C 311/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd

      Odpůrce: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Předběžné otázky

               1)

               Rozumí se slovy „zvláštní investiční fondy“ v čl. 13 části B písm. d) bod 6 šesté směrnice o DPH (1) a slovy „fondy kolektivního investování“ v čl. 135 odst. 1 písm. g) směrnice 2006/112 (2) rovněž i) systémy podnikového důchodového zabezpečení zřízené zaměstnavatelem za účelem vyplácení důchodových dávek zaměstnancům nebo ii) společný investiční fond, v němž jsou shromážděna aktiva několika takových penzijních fondů pro účely investování, a to za takových okolností, kdy v rámci dotčených penzijních fondů:

                           a)

                           jsou důchodové dávky vyplácené účastníkům vymezeny předem v zakládacích právních dokumentech takového systému (na základě vzorce vycházejícího z délky pracovního poměru účastníka u dotyčného zaměstnavatele a jeho mzdy) a nikoli na základě hodnoty aktiv daného systému;

                           b)

                           zaměstnavatel je povinen hradit příspěvky do systému;

                           c)

                           účastnit se systému a získávat důchodové dávky v rámci systému mohou pouze zaměstnanci zaměstnavatele (osoby zúčastněné na systému jsou zde proto označovány jako „účastníci“);

                           d)

                           zaměstnanec se může rozhodnout, zda se stane účastníkem systému či nikoli;

                           e)

                           zaměstnanec, který je účastníkem systému, je zpravidla povinen hradit do systému příspěvky založené na určitém procentu jeho mzdy;

                           f)

                           příspěvky zaměstnavatele a účastníků jsou shromážděny správcem systému a poté investovány (zpravidla do cenných papírů) za účelem vytvoření fondu pro výplatu dávek účastníkům systému;

                           g)

                           pokud aktiva systému převyšují částku potřebnou pro financování dávek vyplácených v rámci systému, je správce systému nebo zaměstnavatel oprávněn v souladu s podmínkami systému a příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva přijmout kterákoli z následujících opatření: i) snížit výši příspěvků zaměstnavatele do systému; ii) převést veškeré přebývající dávky nebo jejich část na zaměstnavatele; nebo iii) zvýšit dávky vyplácené účastníkům v rámci systému.

                           h)

                           pokud jsou aktiva systému nižší, než je částka potřebná pro financování dávek vyplácených v rámci systému, je zaměstnavatel zpravidla povinen tento rozdíl uhradit, a pokud tak neučiní nebo není schopen tak učinit, sníží se dávky vyplácené jednotlivým účastníkům;

                           i)

                           systém umožňuje účastníkům uhradit doplňkové dobrovolné příspěvky, které nejsou shromážděny v systému, nýbrž jsou převedeny na třetí osobu za účelem jejich investování a výplaty dalších dávek vycházejících z dosažených investičních výsledků (tyto režimy nepodléhají DPH);

                           j)

                           účastníci mají právo převést dávky, na něž jim vznikl nárok v rámci systému (v hodnotě určené podle matematické hodnoty takových dávek v okamžiku převodu), do jiných důchodových systémů;

                           k)

                           příspěvky zaměstnavatele a účastníků do systému nejsou pro účely daně z příjmu vybírané členskými státy považovány za příjem účastníků;

                           l)

                           důchodové dávky vyplácené účastníkům v rámci systému jsou pro účely daně z příjmu vybírané členskými státy považovány za příjem účastníků; a

                           m)

                           náklady na poplatky za správu systému nese zaměstnavatel a nikoli účastníci systému?

               2)

               Ve světle i) cíle sledovaného osvobozením od daně stanoveným v čl. 13 části B písm. d) bodu 6 šesté směrnice o DPH a čl. 135 odst. 1 písm. g) směrnice 2006/112, ii) zásady daňové neutrality a iii) okolností popsaných v první otázce:

                           a)

                           je členský stát oprávněn vymezit ve vnitrostátních právních předpisech fondy, které spadají pod pojem „zvláštních investičních fondů“ („fondů kolektivního investování“), tak, že vyloučí takové druhy fondů, jaké jsou popsány v první otázce, a zároveň zahrne subjekty kolektivního investování vymezené ve směrnici 85/611, v platném znění?

                           b)

                           do jaké míry (jsou-li vůbec) jsou pro otázku, zda je členský stát povinen takové druhy fondů, jaké jsou uvedeny v první otázce, označit ve svých vnitrostátních právních předpisech jako „fondy kolektivního investování“, relevantní následující aspekty:

                                       i)

                                       charakteristiky fondu (uvedené v první otázce);

                                       ii)

                                       míra, v níž je takový fond „podobný“ subjektům investování, které již byly v dotčeném členském státu označeny za „fondy kolektivního investování“, a „proto je ve vztahu k nim v soutěžním postavení“?

               3)

               Pokud je pro odpověď na druhou otázku, písm. b) bod ii) relevantní určení míry, v níž je takový fond „podobný“ subjektům investování, které již byly v dotčeném členském státu označeny za „fondy kolektivního investování“, a „proto je ve vztahu k nim v soutěžním postavení“, je nutné posoudit existenci nebo rozsah „hospodářské soutěže“ mezi dotčeným fondem a takovými jinými subjekty investování jako samostatnou otázku nezávislou na otázce „podobnosti“?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145. s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23).

      (2)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc T-109/07: Žaloba podaná dne 11. dubna 2007 – L'Oréal v. OHIM – Spa Monopole (SPA THERAPY)

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/25

         Žaloba podaná dne 11. dubna 2007 – L'Oréal v. OHIM – Spa Monopole (SPA THERAPY)
   (Věc T-109/07)
   (2007/C 140/45)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: L'Oréal SA (Paříž, Francie) (zástupce: E. Baud, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, zkráceně SA Spa Monopole NV (Spa, Belgie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. ledna 2007 (věc R 468/2005-4);

               —

               uložit žalovanému a případně vedlejšímu účastníkovi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SPA THERAPY“ pro výrobky zařazené do třídy 3 – žádost č. 1 975 283

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, zkráceně SA Spa Monopole NV

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Beneluxu „SPA“ pro výrobky zařazené do třídy 3

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitky byly přijaty pro veškeré napadené výrobky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání žalobkyně

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 bodu b) nařízení (ES) 40/94 (1), neboť odvolací senát se dopustil nesprávného posouzení, když určil, že dotyčná označení jsou podobná, a z toho důvodu, že podle žalobkyně neexistuje v projednávaném případě nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-337/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. OHIM (ztvárnění čokoládového soba) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství — Ztvárnění čokoládového soba — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               12.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/9

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. OHIM (ztvárnění čokoládového soba)
   (Věc T-337/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství - Ztvárnění čokoládového soba - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 46/15
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Chocoladefabriken Lindt Sprüngli AG (Kilchberg, Švýcarsko) (zástupci: R. Lange, E. Schalast a G. Hild, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Pohlmann, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. června 2008 (věc R 780/2005-4) týkajícímu se zápisu trojrozměrného označení, které představuje tvarem čokoládového soba, jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Chocoladefabriken Lindt Sprüngli AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 11.10.2008.


title: Věc C-318/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 11. června 2013 — X

text:
               10.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 11. června 2013 — X
   (Věc C-318/13)
   2013/C 233/06
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastník původního řízení

      Navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku: X

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 4 odst. 1 směrnice 79/7/EHS (1) (směrnice o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení) vykládán tak, že brání vnitrostátnímu právnímu předpisu, na základě něhož se rozdílná očekávaná délka života v případě mužů a žen uplatňuje jako pojistně-matematické kritérium pro výpočet dávek sociálního zabezpečení, stanovených zákonem a vyplácených z důvodu pracovního úrazu, v případě, že při uplatnění tohoto kritéria je jednorázová dávka odškodnění, která má být vyplacena muži nižší, než odškodnění, které by obdržela žena stejného věku, která se jinak nachází ve srovnatelné situaci?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Existuje v projednávané věci dostatečně závažné porušení unijního práva jako podmínka pro vznik odpovědnosti členského státu, pokud se zohlední zejména následující skutečnosti, že

                           —

                           Soudní dvůr ve své judikatuře nezaujal výslovně stanovisko k otázce, zda lze při vyměřování dávek zákonných systémů sociálního zabezpečení, které spadají do oblasti působnosti směrnice 79/7/EHS, zohlednit pojistně-matematické faktory týkající se pohlaví;

                           —

                           Soudní dvůr ve svém rozsudku ve věci Test-Achats, C-236/09, rozhodl, že čl. 5 odst. 2 směrnice 2004/113/ES (2) (směrnice, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s muži a ženami v přístupu ke zboží a službám a jejich poskytování), který zohlednění takových faktorů připouští, je neplatný, ale stanovil přechodné období do začátku účinnosti této neplatnosti, a

                           —

                           unijní zákonodárce ve směrnicích 2004/113/ES a 2006/54/ES (3) (směrnice o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání) zohlednění takových faktorů při výpočtu dávek ve smyslu těchto směrnic za určitých podmínek připustil a vnitrostátní zákonodárce na základě toho předpokládal, že sporné faktory lze zohlednit i v oblasti zákonných systémů sociálního zabezpečení ve smyslu projednávané věci?

      (1)  Úř. věst. L 6, s. 24; Zvl. vyd. 05/01, s. 215.

      (2)  Úř. věst. L 373, s. 37.

      (3)  Úř. věst. L 204, s. 23.


title: Věc T-344/02: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. února 2009 – Air One v. Komise

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/35

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. února 2009 – Air One v. Komise
   (Věc T-344/02) (1)

   (2009/C 82/60)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 31, 8.2.2003.


title: Věc C-264/14: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 22. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta förvaltningsdomstolen – Švédsko) – Skatteverket v. David Hedqvist „Řízení o předběžné otázce — Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Články 2 odst. 1 písm. c) a 135 odst. 1 písm. d) až f) — Služby za úplatu — Směna virtuální měny ‚bitcoin‘ za tradiční měny — Osvobození od daně“

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/6

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 22. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta förvaltningsdomstolen – Švédsko) – Skatteverket v. David Hedqvist
   (Věc C-264/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Články 2 odst. 1 písm. c) a 135 odst. 1 písm. d) až f) - Služby za úplatu - Směna virtuální měny ‚bitcoin‘ za tradiční měny - Osvobození od daně“)
   (2015/C 414/08)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Skatteverket

      Žalovaný: David Hedqvist

      Výrok

               1)

               Článek 2 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že taková plnění, jako jsou ta, o která se jedná ve věci v původním řízení, která spočívají ve směně tradičních měn za jednotky virtuální měny „bitcoin“ a naopak a uskutečňují se oproti zaplacení určité částky odpovídající marži, kterou představuje rozdíl mezi cenou, za kterou dotyčný poskytovatel měnu nakoupil, a cenou, za kterou ji prodává svým zákazníkům, představují poskytnutí služby za úplatu ve smyslu tohoto ustanovení.

               2)

               Článek 135 odst. 1 písm. e) směrnice 2006/112/ES musí být vykládán v tom smyslu, že takové poskytování služeb, jako je to, o které se jedná ve věci v původním řízení, které spočívá ve směně tradičních měn za jednotky virtuální měny „bitcoin“ a naopak a uskutečňuje se oproti zaplacení určité částky odpovídající marži, kterou představuje rozdíl mezi cenou, za kterou dotyčný poskytovatel měnu nakoupil, a cenou, za kterou ji prodává svým zákazníkům, představuje plnění osvobozené od daně z přidané hodnoty ve smyslu tohoto ustanovení.
               Článek 135 odst. 1 písm. d) a f) směrnice 2006/112/ES musí být vykládán v tom smyslu, že takovéto poskytování služeb nespadá do rozsahu působnosti těchto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 28. 7. 2014.


title: Výmaz věci C-154/03

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/10

         Výmaz věci C-154/03 (1)

   (2004/C 314/22)
   Usnesením ze dne 15. září 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-154/03: Komise Evropských společenství proti Irsku

      (1)  Úř. věst. C 146, 21. června 2003.


title: Věc T-123/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2015 – BSH v. OHIM – Arçelik (AquaPerfect) „Ochranná známka Společenství — Řízení o námitce — Přihláška slovní ochranné známky Společenství AquaPerfect — Starší slovní ochranná známka Společenství waterPerfect — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2015 – BSH v. OHIM – Arçelik (AquaPerfect)
   (Věc T-123/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o námitce - Přihláška slovní ochranné známky Společenství AquaPerfect - Starší slovní ochranná známka Společenství waterPerfect - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 089/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: S. Biagosch, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Arçelik AS (Istanbul, Turecko) (zástupce: A. Franke, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. prosince 2013 (věc R 314/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH a Arçelik A.Ş.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 9. prosince 2013 (věc R 314/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH a Arçelik A.Ş se zrušuje.

               2.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené společností BSH Bosch und Siemens Hausgeräte.

               3.

               Arçelik ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 28.4.2014.


title: Spojené věci C-424/10 a C-425/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht — Německo) — Tomasz Ziolkowski (C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10) v. Land Berlin ( „Volný pohyb osob — Směrnice 2004/38/ES — Právo trvalého pobytu — Článek 16 — Legální pobyt — Pobyt na základě vnitrostátního práva — Pobyt před přistoupením státu původu dotyčného občana k Unii“ )

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/9

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht — Německo) — Tomasz Ziolkowski (C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10) v. Land Berlin
   (Spojené věci C-424/10 a C-425/10) (1)

   (Volný pohyb osob - Směrnice 2004/38/ES - Právo trvalého pobytu - Článek 16 - Legální pobyt - Pobyt na základě vnitrostátního práva - Pobyt před přistoupením státu původu dotyčného občana k Unii)
   2012/C 49/14
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Tomasz Ziolkowski (C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10)

      Žalovaná: Land Berlin

      za přítomnosti: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Předmět

   Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesverwaltungsgericht — Výklad čl. 16 odst. 1 první věty směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46) — Občan Unie, který podle práva hostitelského členského státu legálně pobýval v tomto státu po dobu delší než pět let, během svého pobytu ale nikdy nesplnil podmínky stanovené v článku 7 směrnice 2004/38/ES — Pojem „legální pobyt“ — Pobyt, jehož délka činí pět let pouze tehdy, pokud se zohlední doba před přistoupením státu původu dotčené osoby k Evropské unii — Určení doby pobytu, která je nezbytná pro získání práva trvalého pobytu

      Výrok

               1)

               Článek 16 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že nelze mít za to, že občan Unie, který na území hostitelského členského státu pobýval více než pět let pouze na základě vnitrostátního práva tohoto státu, nabyl v souladu s tímto ustanovením právo trvalého pobytu, i když během tohoto pobytu nesplňoval podmínky stanovené v čl. 7 odst. 1 téže směrnice.

               2)

               Při neexistenci zvláštních ustanovení v Aktu o přistoupení musí být pro účely nabytí práva trvalého pobytu podle čl. 16 odst. 1 směrnice 2004/38 přihlédnuto k dobám pobytu státního příslušníka třetího státu na území členského státu před přistoupením tohoto třetího státu k Evropské unii, pokud byl tento pobyt v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 7 odst. 1 této směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc F-92/10: Žaloba podaná dne 1. října 2010 — Dricot-Daniele a další v. Komise

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/40

         Žaloba podaná dne 1. října 2010 — Dricot-Daniele a další v. Komise
   (Věc F-92/10)
   ()
   2011/C 13/80
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Luigia Dricot-Daniele (Overijse, Belgie) a další (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení opravených výplatních pásek žalobců za období od července do prosince 2009 a výplatních pásek vydaných od 1. ledna 2010 v rámci každoroční úpravy odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců na základě nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009.

      Návrhové žádání žalobců

               —

               zrušit jejich výplatní pásky RG 2009, jejich výplatní pásky z ledna 2010 a jejich následující výplatní pásky v rozsahu, v němž je na těchto výplatních páskách použita vyrovnávací sazba 1,85 %, zároveň však zachovat účinky těchto výplatních pásek až do vydání nových výplatních pásek;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-235/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/26

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-235/06) (1)

   (2006/C 331/57)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 165, 15.7.2006.


title: Věc C-539/14: Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Castellón – Španělsko) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Směrnice 93/13/EHS — Článek 7 — Listina základních práv Evropské unie — Články 7 a 47 — Spotřebitelské smlouvy — Smlouva o hypotečním úvěru — Zneužívající klauzule — Výkon rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou — Právo podat odvolání“

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/12

         Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Castellón – Španělsko) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Věc C-539/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Směrnice 93/13/EHS - Článek 7 - Listina základních práv Evropské unie - Články 7 a 47 - Spotřebitelské smlouvy - Smlouva o hypotečním úvěru - Zneužívající klauzule - Výkon rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou - Právo podat odvolání“)
   (2015/C 320/17)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de Castellón

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García

      Žalovaná: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Výrok

   Článek 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách ve spojení s články 7 a 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takovému vnitrostátnímu ustanovení, o jaké se jedná v původním řízení, podle kterého spotřebitel, jakožto povinný v řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou, může podat odvolání proti rozhodnutí zamítajícímu námitku proti výkonu rozhodnutí pouze tehdy, pokud soud prvního stupně nepřijal důvod námitky vycházející ze zneužívajícího charakteru smluvní klauzule, která představuje základ exekučního titulu, a to i přesto, že podnikatel se naopak může odvolat proti každému rozhodnutí, kterým se nařizuje zastavení řízení, bez ohledu na důvod námitky, na kterém je založeno.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2015.


title: Věc C-133/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Mons (Belgie) dne 4. března 2016 – Christian Ferenschild v. JPC Motor SA

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Mons (Belgie) dne 4. března 2016 – Christian Ferenschild v. JPC Motor SA
   (Věc C-133/16)
   (2016/C 191/14)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Mons

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Christian Ferenschild

      Odpůrkyně: JPC Motor SA

      Předběžná otázka

   Musí být ustanovení čl. 5 [odst.] 1 ve spojení s čl. 7 [odst.] 1 druhým pododstavcem směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží (1) vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu právnímu ustanovení, pokud je vykládáno v tom smyslu, že v souvislosti s použitým zbožím umožňuje, aby v případě, že prodávající a spotřebitel sjednali záruční lhůtu kratší než dva roky, uplynula promlčecí lhůta k uplatnění nároku spotřebitele před koncem lhůty dvou let od dodání zboží, u něhož byl zjištěn nesoulad se smlouvou?

      (1)  Úř. věst. L 171, s. 12; Zvl. vyd. 15/04, s. 223.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. října 2004 ve věci C-106/03 P: Vedial SA proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM) (Opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Nebezpečí záměny — Slovní a obrazová ochranná známka HUBERT — Námitky majitele národní slovní ochranné známky SAINT-HUBERT 41 — Postavení OHIM jakožto žalovaného před Soudem)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/18

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 12. října 2004
   ve věci C-106/03 P: Vedial SA proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM) (1)

   (Opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Nebezpečí záměny - Slovní a obrazová ochranná známka HUBERT - Námitky majitele národní slovní ochranné známky SAINT-HUBERT 41 - Postavení OHIM jakožto žalovaného před Soudem)
   (2004/C 300/37)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci 106/03 Vedial SA (advokáti: T. van Innis, G. Glas a F. Herbert), se sídlem v Ludres (Francie), přičemž druhým účastníkem řízení byl Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM) (zmocněnci: O. Montalto a P. Geroulakos), jejímž předmětem je opravný prostředek na základě článku 56 Statutu Soudního dvora, podaný dne 27. února 2003, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda, C. Gulmann, R. Schingten, F. Macken (zpravodaj) a N. Colneric, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 12. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Vedial SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 146, 21.6.2003.


title: Věc T-153/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. června 2010 — Shenzhen Taiden v. OHIM — Bosch Security Systems (Komunikační zařízení) ( „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující komunikační zařízení — Starší mezinárodní (průmyslový) vzor — Důvod neplatnosti — Nedostatek individuální povahy — Neexistence odlišného celkového dojmu — Informovaný uživatel — Stupeň volnosti původce — Důkaz o zpřístupnění staršího (průmyslového) vzoru veřejnosti — Článek 4 odst. 1, čl. 6 odst. 1 písm. b) a odst. 2, čl. 7 odst. 1 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“ )

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. června 2010 — Shenzhen Taiden v. OHIM — Bosch Security Systems (Komunikační zařízení)
   (Věc T-153/08) (1)

   ((Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující komunikační zařízení - Starší mezinárodní (průmyslový) vzor - Důvod neplatnosti - Nedostatek individuální povahy - Neexistence odlišného celkového dojmu - Informovaný uživatel - Stupeň volnosti původce - Důkaz o zpřístupnění staršího (průmyslového) vzoru veřejnosti - Článek 4 odst. 1, čl. 6 odst. 1 písm. b) a odst. 2, čl. 7 odst. 1 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002)
   2010/C 209/49
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd (Shenzhen, Guangdong, Čína) (zástupce: M. Hartmann a M. Helmer, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Bosch Security Systems BV (Eindhoven, Nizozemsko) (zástupci: C. Gielen, M. Bom a B. van Hunnik, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 11. února 2008 (věc R 1437/2006-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Bosch Security Systems BV a Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nezbytných nákladů řízení vzniklých společnosti Bosch Security Systems BV v souvislosti s řízením před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 158, 21.6.2008.


title: Věc C-504/06: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 92/57/EHS — Minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví na dočasných nebo mobilních staveništích — Článek 3 odst. 1 — Nesprávné provedení)

text:
               13.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-504/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 92/57/EHS - Minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví na dočasných nebo mobilních staveništích - Článek 3 odst. 1 - Nesprávné provedení)
   (2008/C 236/02)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Pignataro-Nolin a I. Kaufmann-Bühler, zmocněnec)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia, zmocněnec, a W. Ferrante, avvocato dello Stato)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nesprávné provedení čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 92/57/EHS ze dne 24. června 1992 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví na dočasných nebo mobilních staveništích (osmá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (Úř. věst. L 245, s. 6; Zvl. vyd. 05/02, s. 71) – Určení koordinátorů pro otázky bezpečnosti a ochrany zdraví na staveništi, na kterém působí více podniků
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že neprovedla správně do italského práva čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 92/57/EHS ze dne 24. června 1992 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví na dočasných nebo mobilních staveništích (osmá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc C-53/06: Žaloba podaná dne  1. února 2006  Komisí Evropských společenství proti Španělskému království

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/10

         Žaloba podaná dne 1. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Španělskému království
   (Věc C-53/06)
   (2006/C 74/18)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 1. února 2006 žaloba směřující proti Španělskému království podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou U. Wölkerem a S. Pardem Quintillánem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Španělské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (1) ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS (2), nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice;

               2.

               uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta stanovená k přizpůsobení vnitrostátního právního řádu směrnici 2003/4 uplynula dne 14. února 2005.

      (1)  Úř. věst L 41, 14.2.2003, s. 26; Zvl. vyd. 15/07, s. 375.

      (2)  Úř. věst. L 158, 23.6.1990, s. 56; Zvl. vyd. 15/01, s. 402.


title: Věc T-32/05: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 18. října 2006 – Staelen v. Parlament ( Úředníci — Splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudu — Žaloba na neplatnost — Nevydání rozhodnutí ve věci — Neexistence postupu před zahájením soudního řízení — Neexistence přímé souvislosti — Zjevná nepřípustnost )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/57

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 18. října 2006 – Staelen v. Parlament
   (Věc T-32/05) (1)

   („Úředníci - Splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudu - Žaloba na neplatnost - Nevydání rozhodnutí ve věci - Neexistence postupu před zahájením soudního řízení - Neexistence přímé souvislosti - Zjevná nepřípustnost“)
   (2006/C 326/122)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Claire Staelen (Bridel, Lucembursko) (zástupci: J. Choucroun, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: J. de Wachter a M. Mustapha-Pacha, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí výběrové komise výběrového řízení EUR/A/151/98 opětovně otevřeného v návaznosti na rozsudek Soudu ze dne 5. března 2003, Staelen v. Parlament (T-24/01, Recueil FP, s. I-A-79 a II-423), o nezařazení žalobkyně na seznam úspěšných uchazečů uvedeného výběrového řízení, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok

               1)

               Není již namístě rozhodovat ve věci o návrhu na neplatnost.

               2)

               Návrh na náhradu škody se zamítá.

               3)

               Parlament ponese vlastní náklady řízení, jakož i dvě třetiny nákladů vynaložených žalobkyní.

      (1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005.


title: Věc C-157/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie (Belgie) dne 3. dubna 2015 – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding v. G4S Secure Solutions NV

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie (Belgie) dne 3. dubna 2015 – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding v. G4S Secure Solutions NV
   (Věc C-157/15)
   (2015/C 205/24)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van Cassatie

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé kasačního opravného prostředku: Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

      Odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku: G4S Secure Solutions NV

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 2000/78/ES (1) ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, vykládán v tom smyslu, že zákaz nosit na pracovišti jako muslimka šátek na hlavě nepředstavuje přímou diskriminaci, pokud toto pravidlo existující u zaměstnavatele zakazuje všem pracovníkům nosit na pracovišti vnější symboly politického, filozofického a náboženského přesvědčení?

      (1)  Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79.


title: Věc T-355/15: Žaloba podaná dne 30. června 2015 – Alpex Pharma v. OHIM – Astex Pharmaceuticals (ASTEX)

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/79

         Žaloba podaná dne 30. června 2015 – Alpex Pharma v. OHIM – Astex Pharmaceuticals (ASTEX)
   (Věc T-355/15)
   (2015/C 294/95)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alpex Pharma SA (Mezzovico-Vira, Švýcarsko) (zástupci: C. Bacchini a M. Mazzitelli, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Astex Pharmaceuticals, Inc. (Pleasanton, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „ASTEX“ – Přihláška č. 10 805 281

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. dubna 2015, ve věci R 593/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM a případně další účastnici v řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-46/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 27. ledna 2016 – Valsts ieņēmumu dienests v. SIA „LS Customs Services“

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 27. ledna 2016 – Valsts ieņēmumu dienests v. SIA „LS Customs Services“
   (Věc C-46/16)
   (2016/C 111/17)
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Valsts ieņēmumu dienests

      Odpůrkyně: SIA „LS Customs Services“

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává Celní kodex Společenství (1), vykládán v tom smyslu, že metoda stanovená v uvedeném článku se použije i tehdy, když k dovozu zboží a jeho propuštění do volného oběhu na celním území Společenství došlo v důsledku odnětí zboží celnímu dohledu během tranzitu, přičemž jde o zboží, které nepodléhá dovoznímu clu a nebylo prodáno k vývozu na celní území Společenství, ale k vývozu mimo celní území Společenství?

               2)

               Má být výraz „postupně“ uvedený v článku 30 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává Celní kodex Společenství, v souvislosti s právem na řádnou správu zakotveným v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, a se zásadou povinnosti odůvodnění, vykládán v tom smyslu, že k učinění závěru, že se použije metoda uvedená v článku 31, musí celní správa v každém správním aktu odůvodnit, proč za daných okolností nelze použít metody určení celní hodnoty zboží stanovené v článku 29 či článku 30?

               3)

               Stačí pro nepoužití postupu podle čl. 30 odst. 2 písm. a) Celního kodexu, když celní správa uvede, že nemá k dispozici náležité informace, nebo musí celní správa získat informace od producenta?

               4)

               Musí celní správa odůvodnit nepoužití postupů podle čl. 30 odst. 2 písm. c) a d) Celního kodexu, když určí cenu podobného zboží na základě čl. 151 odst. 3 nařízení č. 2454/93 (2)?

               5)

               Musí rozhodnutí celní správy obsahovat vyčerpávající odůvodnění ohledně existence informací dostupných ve Společenství, nebo může celní správa toto odůvodnění uvést později v soudním řízení a předložit podrobnější důkazy?

      (1)  Úř. věst. L 302, s. 1.

      (2)  Úř. vest. L 253, s. 1.


title: Věc F-121/10: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2010 — Heath v. ECB

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/67

         Žaloba podaná dne 19. listopadu 2010 — Heath v. ECB
   (Věc F-121/10)
   ()
   2011/C 30/133
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Michael Heath (Southampton, Spojené království) (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka

      Předmět a popis sporu

   Zrušení důchodových výměrů žalobce za měsíc leden 2010 a další měsíce v rozsahu, v němž uplatňují zvýšení penze o 0,6 % v návaznosti na úpravu penzí za rok 2010 a náhrada škody utrpěné žalobcem

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit platový výměr za leden 2010 a následující měsíce v rozsahu, v němž uplatňují zvýšení penze o 0,6 % tak, aby bylo možné uplatnit zvýšení o 2,1 % vypočítané v souladu s platným GSA („General Salary Adjustment“ — obecných úprav platu);

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí o zamítnutí žádostí o přezkum a stížností podaných žalobcem, tedy rozhodnutí ze dne 11. května 2010 a 9. září 2010;

               —

               uložit žalované zaplatit rozdíl mezi zvýšením penze o 0,6 % přiznanému žalobci neoprávněně od ledna 2010 a zvýšením penze o 2,1 %, na které měl nárok, tedy zvýšení platu o 1,5 % měsíčně za období od ledna 2010. Na tyto částky se má použít úrok od data jejich příslušné doby splatnosti až do jejich skutečného zaplacení, vypočítaný na základě míry určené Evropskou centrální bankou pro hlavní operace refinancování, použitelné pro dotčené období, zvýšené o dva body;

               —

               uložit žalované zaplatit 5 000 eur jako náhradu majetkové škody způsobené žalobci v důsledku ztráty jeho kupní síly;

               —

               uložit žalované zaplatit 5 000 eur, hodnocené ex aequo et bono, jako náhradu jeho nemajetkové újmy;

               —

               uložit ECB náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-261/05: Žaloba podaná dne 8. července 2005 Frankem Sliggersem proti Komisi Evropských společenství

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/29

         Žaloba podaná dne 8. července 2005 Frankem Sliggersem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-261/05)
   (2005/C 229/61)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 8. července 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Frankem Sliggersem, s bydlištěm v Schilde (Belgie), zastoupeným Lucasem Vogelem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným k uzavírání smluv (OOUS) dne 21. března 2005, kterým byla zamítnuta žádost, překvalifikovaná na stížnost, podaná žalobcem dne 14. prosince 2004 proti rozhodnutí stanovícímu zařazení a odměnu přiznané žalobci jako smluvnímu zaměstnanci podle smlouvy, která vstoupila v platnost dne 14. září 2004;

               —

               bude-li to nezbytné, zrušil rovněž toto původní rozhodnutí, kterým byly stanoveny zařazení a odměna žalobce jako smluvního zaměstnance podle úmluvy, která vstoupila v platnost dne 14. září 2004;

               —

               uložil žalované náhradu škody 25 000 EUR, s výslovnou výhradou pozdějšího zvýšení, snížení nebo upřesnění;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatňovanými v rámci věci T-253/05, Fernandez Tunon v. Komise.


title: Věc F-45/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. července 2016 – Esen v. Komise „Veřejná služba – Úředníci – Důchody – Článek 11 odstavec 2 přílohy VIII služebního řádu – Důchodové nároky nabyté před nástupem do služebního poměru k Unii ve vnitrostátním důchodovém systému – Převod do důchodového systému Unie – Návrh na započtení příspěvkových let – Námitka nepřípustnosti – Pojem akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Článek 83 jednacího řádu“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/49

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. července 2016 – Esen v. Komise
      (Věc F-45/14) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Článek 11 odstavec 2 přílohy VIII služebního řádu - Důchodové nároky nabyté před nástupem do služebního poměru k Unii ve vnitrostátním důchodovém systému - Převod do důchodového systému Unie - Návrh na započtení příspěvkových let - Námitka nepřípustnosti - Pojem akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Článek 83 jednacího řádu“)
      (2016/C 364/63)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Kerim Esen (Maputo, Mozambik) (zástupci: původně D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti, poté J.-N. Louis, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci, poté G. Gattinara, zmocněnec, nakonec G. Gattinara a F. Simonetti, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí o převodu nároků na důchod do důchodového systému Unie, které provádí nová OPU k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu úředníků.

         Výrok usnesení

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Kerim Esen ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 212, 7.7.2014, s. 46.


title: Věc T-270/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. května 2012 — Conceria Kara v. OHIM — Dima (KARRA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky KARRA — Starší národní obrazová ochranná známka a obrazová ochranná známka Společenství Kara — Obchodní firma Conceria Kara Srl a obchodní název Kara — Relativní důvody pro zamítnutí — Článek 75 první věta nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 Pařížské úmluvy — Nedostatek dobré víry“ )

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. května 2012 — Conceria Kara v. OHIM — Dima (KARRA)
   (Věc T-270/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky KARRA - Starší národní obrazová ochranná známka a obrazová ochranná známka Společenství Kara - Obchodní firma Conceria Kara Srl a obchodní název Kara - Relativní důvody pro zamítnutí - Článek 75 první věta nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 Pařížské úmluvy - Nedostatek dobré víry)
   2012/C 174/32
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Conceria Kara Srl (Trezzano sul Naviglio, Itálie) (zástupce: P. Picciolini, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Mannucci, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Dima — Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti (Istanbul, Turecko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. března 2010 (věc R 1172/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Conceria Kara Srl a Dima — Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Conceria Kara Srl ponese náklady řízené.

      (1)  Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


title: Věc T-426/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  21. listopadu 2005  – Tramarin v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Podpory poskytované státy — Výzva Komise ke změně oznámeného projektu podpory — Akt, který lze napadnout žalobou — Akt vyvolávající právní následky — Lhůty k podání žalob — Počátek lhůty — Zkrácené zveřejnění v Úředním věstníku — Internetová stránka )

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/31

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 21. listopadu 2005 – Tramarin v. Komise
   (Věc T-426/04) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Podpory poskytované státy - Výzva Komise ke změně oznámeného projektu podpory - Akt, který lze napadnout žalobou - Akt vyvolávající právní následky - Lhůty k podání žalob - Počátek lhůty - Zkrácené zveřejnění v Úředním věstníku - Internetová stránka“)
   (2006/C 36/67)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tramarin Snc di Tramarin Andrea e Sergio (Montagnana, Itálie) (zástupce: M. Calabrese, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: V. Di Bucci, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení jednak dopisu Komise vyzývajícího italské orgány ke změně oznámeného projektu podpory a jednak rozhodnutí Komise ze dne 12. července 2000 prohlašujícího režim investičních podpor ve znevýhodněných oblastech Itálie za slučitelný se společným trhem [státní podpora č. 715/99 – Itálie (SG 2000 D/105754)]
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 314, 18.12.2004


title: Věc T-407/12: Usnesení Tribunálu ze dne 7. února 2013 — Ubee Interactive v. OHIM — Augere Holdings (Netherlands) (Ubee Interactive) ( „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. února 2013 — Ubee Interactive v. OHIM — Augere Holdings (Netherlands) (Ubee Interactive)
   (Věc T-407/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 101/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ubee Interactive Corp. (Jhubei City, Taïwan) (zástupce: M. Nentwig, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: I. Harrington, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Augere Holdings (Netherlands BV) (Amsterdam, Nizozemsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. července 2012 (věc R 1849/2011-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Augere Holdings (Netherlands) BV a Ubee Interactive Corp.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není důvodné rozhodnout.

               2)

               Žalobkyně a další účastnice řízení před odvolacím senátem ponesou vlastní náklady řízení jakož i polovinu nákladů řízení vynaložených žalovaným.

      (1)  Úř. věst. C 355, 17.11.2012.


title: Věc C-71/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. února 2016 Comercializadora Eloro, S.A. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. prosince 2015 ve věci T-354/14, Comercializadora Eloro v. OHIM – Zumex Group (Zumex)

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/6

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. února 2016 Comercializadora Eloro, S.A. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. prosince 2015 ve věci T-354/14, Comercializadora Eloro v. OHIM – Zumex Group (Zumex)
   (Věc C-71/16 P)
   (2016/C 191/09)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Comercializadora Eloro, S.A. (zástupce: J. L. de Castro Hermida, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a Zumex Group, S.A.

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje:

               —

               uznat důkaz za předložený a připustit podklady předložené na konci odvolacího řízení, které jsou ve sporném řízení znovu předloženy společně se žalobou a které jsou – jak je uvedeno v seznamu podkladů přiloženém k této žalobě – očíslovány jako dokumenty č. 1 až 7;

               —

               určit, že navrhovatelka (Comercializadora Eloro, S.A.) podklady předloženými ve správním řízení dostatečně prokázala skutečné užívání své ochranné známky JUMEX v relevantním období na příslušném území pokud jde o ovocné šťávy zařazené do třídy 32;

               —

               odmítnout vzhledem k tomu, že navrhovatelka (odpůrkyně) prokázala užívání starší ochranné známky, zápis přihlašované ochranné známky ZUMEX pro výrobky zařazené do třídy 32, a to z důvodu existence nebezpečí záměny pro spotřebitele vzhledem k podobnosti jmen a totožnému určení obou koexistujících ochranných známek na trhu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku: porušení čl. 42 odst. 2 nařízení o ochranné známce Společenství
       (1)
      a proti pravidlu 22 odst. 2 a 3 prováděcího nařízení
       (2)

   Námitkové oddělení EUIPO mělo za to, že důkaz užívání uváděný odpůrkyní (navrhovatelkou) splňuje minimální požadavky pro konstatování, že během doby užívání docházelo ke skutečnému užívání ochranné známky na referenčním území.
   Pochybnosti vyjádřené v napadeném rozsudku týkající se otázky, zda zboží prodané nizozemské společnosti „Nidera General Merchandise, B.V.“ bylo skutečně dopraveno na území Evropské unie, se opírají výlučně o indicii uvedenou na internetové stránce této společnosti, dostupnou na adrese www.ngm-int.com, na které tato společnost uvádí, že její obchodní činnost se zaměřuje na západoafrické země.
   Důkazní hodnotu těchto výňatků z internetové stránky je třeba pro tyto účely odmítnout, neboť byly získány v době přezkumu, a to přibližně 5. srpna 2011, tedy osm let po zahájení období relevantního pro důkaz o užívání a tři roky po skončení tohoto období. V mezidobí se mohla obchodní činnost dotčené společnosti a její zeměpisná oblast působnosti značně změnit. Právní logika vyžaduje, aby se důkaz použitý k popření užívání ochranné známky vztahoval k relevatnímu období a nikoli k období několika let po jeho uplynutí.
   Na fakturách uplatněných jako důkaz je uvedeno, že nizozemská společnost „Nidera General Merchandise, B.V.“ se sídlem v Rotterdamu není jen kupujícím zboží, ale i příjemcem prodaného zboží, což umožňuje dospět k závěru, že toto zboží bylo dopraveno na území Evropské unie.
   Odpůrkyně (navrhovatelka) předložila důkazy svědčící o její příslušnosti ke skupině společností „Nidera“ se sídlem v různých evropských státech – mj. ve Španělsku, prostřednictvím dceřiné společnosti „Nidera Agro Comercial, S.A.“ –, což svědčí o tom, že zboží, které nabyla, bylo určeno pro evropský trh.
   Poté, co odpůrkyně, která nese důkazní břemeno týkající se důkazu tohoto užívání, navrhla důkaz předložením faktur, prokazujících prodej zboží označeného ochrannou známkou, je nyní třeba pro zpochybnění tohoto důkazu obrátit důkazní břemeno, takže přihlašovatelka ochranné známky má povinnost prokázat nedostatečnost tohoto důkazu, a to nad rámec pouhých dohadů a spekulací.

      Druhý důvod kasačního opravného prostředku: porušení čl. 15 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství

   Okolnost, že nizozemská společnost „Nidera General Merchandise, B.V.“ je na předložených fakturách uvedena jako příjemce zboží, vylučuje, že zboží bylo propuštěno v Evropské unii do celního režimu tranzitu, a naznačuje tudíž skutečný dovoz zboží do relevantní oblasti, byť bylo později vyvezeno do Afriky.
   V napadeném rozsudku je argument, že dovoz výlučně za účelem zpětného vývozu představuje skutečné užívání ochranné známky, odmítnut s odůvodněním, že taková činnost neumožňuje získávání nebo udržení podílů na trhu. Jedná se zde však o shodu s případem uvedeným v čl. 15 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství, tj. s umísťováním ochranné známky výlučně pro účely vývozu, což je činnost, která rovněž neumožňuje získání nebo udržení podílů na území Unie.

      Třetí důvod kasačního opravného prostředku: porušení čl. 76 odst. 2 nařízení o ochranné známce Společenství

   Z tohoto ustanovení a z judikatury vyplývá, že existuje obecné pravidlo připouštění důvodů a důkazů, byť opožděných, a proto je třeba diskreční pravomoc EUIPO vykládat restriktivně a zamítnutí je třeba odůvodnit. Diskreční pravomoc neznamená svévoli ani subjektivitu.
   Nové faktury a etikety z obalů (podklady 1 až 7) předložené na konci odvolacího řízení mají zásadní význam, neboť umožňovaly rozptýlení pochybností pokud jde o faktury vystavené nizozemskou společností „Nidera General Merchandise, B.V.“, neboť byly vystaveny jinými evropskými podniky.
   Odpůrkyně (navrhovatelka) narazila při podávání důkazů o užívání své ochranné známky na potíže týkající se časové posloupnosti – dokazování muselo být provedeno tři roky po tomto užívání – , jakož i zeměpisné oblasti – odpůrkyně je mexická společnost zaměřující se na americký kontinent.
   Zohlednění těchto chronologických a zeměpisných okolností a rozhodující význam později předložených podkladů pro rozhodnutí sporu mělo vést k jejich připuštění, takže měla být konstatována existence důkazu skutečného používání namítané starší ochranné známky a mělo být provedeno nezbytné porovnání sporných ochranných známek za účelem posouzení existence nebezpečí záměny pro spotřebitele.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (konsolidované znění) (Úř. věst. L 78, s. 1).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/001, s. 189).


title: Věc T-303/09: Žaloba podaná dne 3. srpna 2009 — CIVR a další v. Komise

text:
               10.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 244/11

         Žaloba podaná dne 3. srpna 2009 — CIVR a další v. Komise
   (Věc T-303/09)
   2009/C 244/17
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Conseil interprofessionnel des vins du Roussillon — CIVR (Perpignan, Francie), Comité national des interprofessions des vins à appellation d’origine et à indication géographique — CNIV (Paříž, Francie), Interprofession nationale porcine — Inaporc (Paříž) (zástupci: H. Calvet, O. Billard a Y. Trifounovitch, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 10. prosince 2008, státní podpora N 561/2008 — Francie — Činnosti mezioborových organizací, K(2008) 7846 v konečném znění, v rozsahu, v němž kvalifikuje činnosti prováděné zemědělskými mezioborovými organizacemi v oblasti technické pomoci, podpory výroby a uvádění kvalitních produktů na trh, výzkumu a vývoje, jakož i propagace jako státní podporu, a v rozsahu, v němž dobrovolné povinné příspěvky, které slouží k financování jejich činností, kvalifikuje jako státní zdroje;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobci se touto žalobou domáhají částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 7846 v konečném znění (1) ze dne 10. prosince 2008, ve kterém měla Komise za to, že rámcový režim činností, které hodlají provést francouzské zemědělské mezioborové organizace a které spočívají v podporách technické pomoci, výroby a uvádění kvalitních zemědělských produktů na trh, výzkumu a vývoje a propagace prvovýrobců a podniků činných v oblasti zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh, financovaný dobrovolnými příspěvky, které se staly na základě ministerské vyhlášky povinnými, vybíranými od členů těchto mezioborových organizací, tvoří státní podporu slučitelnou se společným trhem.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty, kterých se dovolávají žalobci, jsou v zásadě totožné nebo podobné s žalobními důvody a argumenty uplatňovanými v rámci věci T-293/09, CNIEL v. Komise.

      (1)  Úř. věst. 2009, C 116, s. 14.


title: Věc T-407/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. listopadu 2007 – SAEME v. OHIM – Racke (REVIAN's) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství REVIAN's — Starší ochranné známky evian, které nejsou ochrannými známkami Společenství — Opožděné předložení překladu osvědčení o zápisu starší ochranné známky — Posuzovací pravomoc svěřená čl. 74 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/35

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. listopadu 2007 – SAEME v. OHIM – Racke (REVIAN's)
   (Věc T-407/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství REVIAN's - Starší ochranné známky evian, které nejsou ochrannými známkami Společenství - Opožděné předložení překladu osvědčení o zápisu starší ochranné známky - Posuzovací pravomoc svěřená čl. 74 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 315/66)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Société anonyme des eaux minérales d'Évian (SAEME) (Évian-les-Bains, Francie) (zástupce: C. Hertz-Eichenrode, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: A. Racke GmbH & Co. OHG (Bingen, Německo) (zástupce: N. Schindler, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM (věc R 82/2002-4) ze dne 22. července 2005, týkajícího se námitkového řízení mezi Société anonyme des eaux minérales d'Évian (SAEME) a A. Racke GmbH & Co. OHG, jakož i proti rozhodnutí č. 2754/20041 vydanému námitkovým oddělením OHIM ze dne 23. listopadu 2001.
   Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 22. července 2005 (věc R 82/2002-4) se zrušuje.

               2.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení žalobkyně.

               3.

               Vedlejší účastnice ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 28.1.2006.


title: Věc C-249/14 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. července 2015 – Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Fundação Eugénio de Almeida „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Obrazová ochranná známka Společenství QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA — Přihláška k zápisu — Námitky majitele starších národních obrazových ochranných známek VINHO PÊRAMANCA TINTO, VINHO PÊRAMANCA BRANCO a PÊRAMANCA — Relativní důvody pro zamítnutí — Nebezpečí záměny“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/13

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. července 2015 – Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Fundação Eugénio de Almeida
   (Věc C-249/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Obrazová ochranná známka Společenství QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA - Přihláška k zápisu - Námitky majitele starších národních obrazových ochranných známek VINHO PÊRAMANCA TINTO, VINHO PÊRAMANCA BRANCO a PÊRAMANCA - Relativní důvody pro zamítnutí - Nebezpečí záměny“)
   (2015/C 294/16)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda (zástupce: J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa, advogado)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec), Fundação Eugénio de Almeida (zástupci: B. Braga da Cruz a J. M. Pimenta, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal Lda se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13.10.2014.


title: Věc T-337/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. dubna 2013 — Italiana Calzature v. OHIM — Vicini (Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI — Starší národní slovní ochranná známka ZANOTTI — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. dubna 2013 — Italiana Calzature v. OHIM — Vicini (Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI)
   (Věc T-337/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI - Starší národní slovní ochranná známka ZANOTTI - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 147/30
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Società Italiana Calzature SpA (Milán, Itálie) (zástupci: A. Rapisardi a C. Ginevra, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Vicini SpA (San Mauro Pascoli, Itálie) (zástupci: M. Franzosi a M. Giorgetti, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. dubna 2011 (věc R 918/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Società Italiana Calzature SpA a Vicini SpA.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Società Italiana Calzature SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc T-535/10: Žaloba podaná dne 22. listopadu 2010 — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias v. OHIM — Garmo (GAZI Hellim)

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/45

         Žaloba podaná dne 22. listopadu 2010 — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias v. OHIM — Garmo (GAZI Hellim)
   (Věc T-535/10)
   ()
   2011/C 30/82
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias (Lefkosia, Kypr) (zástupci: C. Milbradt a H. Van Volxem, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Garmo AG (Stuttgart, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. září 2010 ve věci R 1497/2009-4;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Garmo AG

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „GAZI Hellim“ pro výrobky zařazené do třídy 29

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: kolektivní slovní ochranná známka „HALLOUMI“ pro výrobky zařazené do třídy 29

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 207/2009 (1), jelikož dotčené ochranné známky a výrobky jsou podobné a jelikož mezi ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-33/15: Žaloba podaná dne 26. ledna 2015 – Grupo Bimbo v. OHIM (BIMBO)

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/37

         Žaloba podaná dne 26. ledna 2015 – Grupo Bimbo v. OHIM (BIMBO)
   (Věc T-33/15)
   (2015/C 089/45)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexiko, Mexiko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství „BIMBO“ – přihláška č. 11 616 414

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. listopadu 2014 ve věci R 251/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a v rozsudku, kterým prohlásí rozlišovací způsobilost přihlašované ochranné známky, ať už inherentní nebo získanou užíváním, za dostatečnou, vyhověl této žalobě a nařídil, aby byla do rejstříku zapsána přihláška ochranné známky Společenství č. 11 616 414 „BIMBO“ ve třídě 30 mezinárodního třídění; a

               —

               každému, kdo vyjádří nesouhlas s uvedenými návrhovými žádáními, uložil náhradu nákladů řízení a vrácení poplatků za odvolání uhrazených OHIM.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-624/11 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 27. září 2012 — Brighton Collectibles, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Felmar ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 a (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 4 — Slovní ochranná známka Společenství BRIGHTON — Námitkové řízení — Výklad ustanovení vnitrostátního práva v případě relativního důvodu pro zamítnutí zápisu“ )

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/4

         Usnesení Soudního dvora ze dne 27. září 2012 — Brighton Collectibles, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Felmar
   (Věc C-624/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 a (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 4 - Slovní ochranná známka Společenství BRIGHTON - Námitkové řízení - Výklad ustanovení vnitrostátního práva v případě relativního důvodu pro zamítnutí zápisu)
   2013/C 101/08
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Brighton Collectibles, Inc. (zástupce: J. Horn, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), Felmar (zástupce: D. Monégier du Sorbier, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) ze dne 27. září 2011, Brighton Collectibles v. OHIM a Felmar (T-403/10), kterým Tribunál zamítl žalobu proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. června 2010 (věc R 408/2009-4) týkajícího se námitkového řízení mezi Brighton Collectibles, Inc. a Felmar — Článek 8 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1) — Slovní ochranná známka Společenství BRIGHTON — Námitkové řízení založené na starších národních slovních a obrazových ochranných známkách — Nedostatek odůvodnění s ohledem na uplatněná vnitrostátní práva

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Brighton Collectibles, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 133, 5.5.2012.


title: Věc T-761/15: Žaloba podaná dne 23. prosince 2015 – Sogepa v. Komise

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/43

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2015 – Sogepa v. Komise
   (Věc T-761/15)
   (2016/C 068/54)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Société wallonne de gestion et de participations (Sogepa) (Lutych, Belgie) (zástupci: A. Lepièce a H. Baeyens, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil články 3, 4, 5 a 6 rozhodnutí Evropské komise ze dne 31. července 2015 týkajícího se neoznámené státní podpory SA.34791 (2013/C) (ex 2012/NN) – Belgie – Podpora na záchranu podniku Val Saint-Lambert SA, a to v rozsahu, v němž bylo tímto rozhodnutím nařízeno navrácení částky státní podpory odpovídající dvojnásobku hospodářské výhody, z níž měl podnik Val Saint-Lambert ve skutečnosti prospěch;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, podle nějž se Komise dopustila nesprávného právního posouzení v souvislosti s kvalifikací hospodářské výhody při poskytnutí úvěru podniku Val Saint-Lambert SA a v souvislosti s uložením povinnosti vrátit dvojnásobek hospodářské výhody příjemce.


title: Věc F-13/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 19. března 2013 — BR v. Komise ( „Veřejná služba — Dočasný zaměstnanec — Neobnovení pracovní smlouvy“ )

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/33

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 19. března 2013 — BR v. Komise
   (Věc F-13/12) (1)

   (Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Neobnovení pracovní smlouvy)
   2013/C 147/62
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: BR (Wezembeek-Oppem, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Návrh na zrušení rozhodnutí Komise o neobnovení smlouvy smluvního zaměstnance, která byla uzavřena s žalobcem.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               BR ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 138, 12.5.2012, s. 32.


title: Věc T-183/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Schmiedag v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů a energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé — Žaloba na neplatnost — Návrh na úpravu návrhových žádání — Neexistence nové skutečnosti — Nepřípustnost“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/57

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Schmiedag v. Komise
   (Věc T-183/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů a energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé - Žaloba na neplatnost - Návrh na úpravu návrhových žádání - Neexistence nové skutečnosti - Nepřípustnost“)
   (2015/C 294/68)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Schmiedag GmbH (Hagen, Německo) (zástupci: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Kontrolní úřad ESVO (zástupci: původně X. Lewis, M. Schneider a C. Howdle, poté X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali a C. Perrin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci prováděcích opatření, která Spolková republika Německo zavedla ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a velkých odběratelů energií [státní podpora SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není namístě rozhodnout.

               2)

               Návrh na úpravu návrhových žádání projednávané žaloby v tom smyslu, že se vztahují na rozhodnutí Komise C (2014) 8786 final ze dne 25. listopadu 2014 o státní podpoře zavedené Spolkovou republikou Německo ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a velkých odběratelů energií, se odmítá jako nepřípustný.

               3)

               O návrzích na vstup do řízení jako vedlejší účastníci řízení, podaných společnostmi Flachglas Torgau GmbH a Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG a Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH a Ineos Vinyls Deutschland GmbH, jakož i Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG a Wacker Chemie AG, již není namístě rozhodnout.

               4)

               Společnost Schmiedag GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

               5)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 142, 12.5.2014.


title: Věc C-450/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. září 2013 — Evropská komise v. Portugalská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Daně — DPH — Směrnice 2006/112/ES — Články 306 až 310 — Zvláštní režim pro cestovní kanceláře — Rozdíly mezi jazykovými verzemi — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví použití zvláštního režimu na jiné osoby než cestující — Pojmy „cestující“ a  „zákazník“  “ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/11

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. září 2013 — Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-450/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Daně - DPH - Směrnice 2006/112/ES - Články 306 až 310 - Zvláštní režim pro cestovní kanceláře - Rozdíly mezi jazykovými verzemi - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví použití zvláštního režimu na jiné osoby než cestující - Pojmy „cestující“ a „zákazník“)
   2013/C 344/17
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Afonso a L. Lozano Palacios, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes a R. Laires, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek a T. Müller, jakož i J. Očková, zmocněnci), Španělské království (zástupci: S. Centeno Huerta, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a J.-S. Pilczer, zmocněnci), Polská republika (zástupci: M. Szpunar a B. Majczyna, zmocněnci), Finská republika (zástupci: J. Heliskoski, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 306 až 310 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví použití zvláštního režimu zdanění cestovních kanceláří u plnění uskutečněných těmito kancelářemi ve prospěch jiných příjemců než cestujících

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Portugalskou republikou.

               3)

               Česká republika, Španělské království, Francouzská republika, Polská republika a Finská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 319, 29.10.2011.


title: Věc T-209/17: Žaloba podaná dne 4. dubna 2017 – ZGS v. EUIPO (Schülerhilfe1)

text:
               29.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/32

         Žaloba podaná dne 4. dubna 2017 – ZGS v. EUIPO (Schülerhilfe1)
   (Věc T-209/17)
   (2017/C 168/42)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZGS Bildungs-GmbH (Gelsenkirchen, Německo) (zástupce: T. Remmerbach, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Schülerhilfe1“ – Přihláška č. 15 113 038

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. února 2017, ve věci R 1789/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO nést své náklady řízení a uhradit náklady řízení vynaložené ZGS Bildungs-GmbH .

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-134/07: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy w Jaworznie – Polská republika) – Piotr Kawala v. Gmina Miasta Jaworzna (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Vyšší vnitrostátní zdanění výrobku dovezeného z jiného členského státu než podobného výrobku zakoupeného na místě — Článek 90 první pododstavec ES — Poplatek vybíraný při první registraci zatěžující dovezená ojetá motorová vozidla)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/15

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy w Jaworznie – Polská republika) – Piotr Kawala v. Gmina Miasta Jaworzna
   (Věc C-134/07) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Vyšší vnitrostátní zdanění výrobku dovezeného z jiného členského státu než podobného výrobku zakoupeného na místě - Článek 90 první pododstavec ES - Poplatek vybíraný při první registraci zatěžující dovezená ojetá motorová vozidla)
   (2008/C 64/22)
   Jednací jazyk: polština
   Předkládající soud
   Sąd Rejonowy w Jaworznie
   Účastníci řízení

      Žalobce: Piotr Kawala

      Žalovaná: Gmina Miasta Jaworzna
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Sąd Rejonowy w Jaworznie – Výklad článku 90 ES – Poplatek vybíraný za vystavení osvědčení o registraci vozidla při první registraci ve členském státě, jehož výše značně přesahuje výši poplatku vybíraného za získání druhopisu osvědčení o registraci vozidla – Zásada neutrality ukládání vnitřních daní s ohledem na hospodářskou soutěž mezi výrobky nacházejícími se již na vnitrostátním trhu a dovezenými výrobky
   Výrok
   Článek 90 první pododstavec ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovému poplatku, jakým je poplatek uvedený v § 1 odst. 1 nařízení polského ministra infrastruktury ze dne 28. července 2003 o výši poplatků za osvědčení o registraci vozidla, který v praxi zatěžuje první registraci ojetého motorového vozidla dovezeného z jiného členského státu, a nikoli nabytí ojetého motorového vozidla v Polsku, jelikož toto vozidlo tam již je registrováno.

      (1)  Úř. věst. C 95, 28.4.2007.


title: Věc C-180/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Dioikitiko Efeteio Thessaloniki (Řecko) dne 28. dubna 2008 – Maria Kastrinaki v. Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Dioikitiko Efeteio Thessaloniki (Řecko) dne 28. dubna 2008 – Maria Kastrinaki v. Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA
   (Věc C-180/08)
   (2008/C 171/38)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Dioikitiko Efeteio Thessaloniki
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Maria Kastrinaki

      Žalovaná: Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA
   Předběžné otázky

               1)

               Jsou příslušné orgány oprávněny, ve smyslu ustanovení článků 1, 2, 3, 4 směrnice 89/48/EHS, vykládaných ve světle článků 149 a 150 Smlouvy o založení Evropského společenství, poté, co státní příslušník některého členského státu, jenž uplatňuje diplom, který jako takový spadá do působnosti směrnice 89/48/EHS, byl přijat do pracovního poměru veřejnoprávní právnickou osobou a vykonává regulované povolání v hostitelském členském státě na základě soukromoprávní pracovní smlouvy na dobu neurčitou a který postupuje v rámci služebního postupu z hlediska třídy a platu v souladu s uvedeným diplomem, odepřít tomuto státnímu příslušníkovi vykonávat jeho profesní práva z důvodu nemožnosti uznat akademickou rovnocennost uvedeného diplomu pro účely zařazení do kategorie a platové třídy odpovídajících tomuto diplomu, a to pouze proto, že tento diplom byl sice vydán orgánem členského státu původu, avšak dotyčný absolvoval studium, jehož část byla na základě franchisingové dohody poskytnuta v hostitelském členském státě na institutu, který přestože svobodně působí v hostitelském členském státě, není jako takový uznán za vzdělávací institut na základě obecného ustanovení právních předpisů hostitelského členského státu?

               2)

               Jsou příslušné orgány oprávněny, ve smyslu ustanovení směrnice 89/48/EHS, která byla do řeckého právního řádu provedena společnou vyhláškou ministerstev č. A4/4112/247/1992, vykládaných ve světle čl. 39 odst. 1, čl. 40 prvního pododstavce, článku 43, čl. 47 odst. 1, článků 49 a 55 Smlouvy o založení Evropského společenství, odepřít státnímu příslušníkovi některého členského státu, který je v pracovním poměru s veřejnoprávní právnickou osobou na základě soukromoprávní pracovní smlouvy na dobu neurčitou a kterému bylo vydáno povolení k výkonu povolání podle ustanovení směrnice 89/48/EHS, provedené do řeckého právního řádu společnou vyhláškou ministerstev č. A4/4112/247/1992, výkon jeho profesních práv plynoucích z povolení k výkonu povolání, jež mu bylo vydáno, z důvodu, že nebyla uznána též akademická rovnocennost jeho diplomu?


title: Věc T-648/11: Žaloba podaná dne 21. prosince 2011 — Smart Technologies v. OHIM (SMART NOTEBOOK)

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/11

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2011 — Smart Technologies v. OHIM (SMART NOTEBOOK)
   (Věc T-648/11)
   2012/C 58/21
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Smart Technologies ULC (Calgary, Kanada) (zástupci: M. Edenborough, QC, T. Elias, Barrister, a R. Harrison, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. září 2011 ve věci R 942/2011-1;

               —

               podpůrně, změnit napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu v tom smyslu, že přihlašovaná ochranná známka Společenství má dostatečnou rozlišovací způsobilost, aby nemohla být proti zápisu vznesena žádná námitka podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nebo c) nařízení a;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „SMART NOTEBOOK“ pro výrobky zařazené do třídy 9 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9049313

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 207/2009, neboť odvolací senát nesprávně rozhodl, že přihlašovaná ochranná známka Společenství nemá rozlišovací způsobilost. Žalobkyně dále uplatňuje, že přihlašovaná ochranná známka nemá popisný charakter, naopak má rozlišovací způsobilost, která umožňuje fungování jakožto označení původu dotyčných výrobků. Žalobkyně zejména tvrdí, že odvolací senát a) použil nesprávné kritérium při rozhodování, zda má ochranná známka popisný charakter, b) nezohlednil skutečnost, že žalobkyně měla celou řadu ochranných známek „Smart“ a nesprávně smísil tuto otázku s konceptem nabyté rozlišovací způsobilosti podle čl. 7 odst. 3 nařízení, a c) neprávem zamítl žalobní důvod týkající se legitimního očekávání, neboť majitelem jiných uplatňovaných ochranných známek je na rozdíl od ochranných známek třetích osob žalobkyně.


title: Spojené věci T-170/10 a T-340/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2011 — CTG Luxembourg PSF v. Soudní dvůr ( „Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení — Poskytování služeb podpory uživatelům informačních systémů — Odmítnutí nabídky uchazeče kvůli opožděnému podání — Zadání veřejné zakázky jinému uchazeči — Žaloba na neplatnost — Mimosmluvní odpovědnost“ )

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2011 — CTG Luxembourg PSF v. Soudní dvůr
   (Spojené věci T-170/10 a T-340/10) (1)

   (Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Poskytování služeb podpory uživatelům informačních systémů - Odmítnutí nabídky uchazeče kvůli opožděnému podání - Zadání veřejné zakázky jinému uchazeči - Žaloba na neplatnost - Mimosmluvní odpovědnost)
   2012/C 6/21
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Computer Task Group Luxembourg PSF SA (CTG Luxembourg PSF) (Bertrange, Lucembursko) (zástupci: M. Thewes a B. Marthoz, advokáti)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropské unie (zástupce: A. Placco, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení, zaprvé, rozhodnutí Soudního dvora ze dne 9. února 2010, kterým byla zamítnuta nabídka předložená konsorciem, jehož je žalobkyně členkou v rámci nabídkového řízení č. AO 008/2009 nazvaného „podpora uživatelům systémů IT a telefonních systémů 1. a 2. úrovně, call centrum, správa hardware end user“, zadruhé rozhodnutí ze dne 5. března 2010, kterým bylo potvrzeno uvedené odmítnutí nabídky a zatřetí rozhodnutí o zadání zakázky jinému uchazeči, jakož i návrh na náhradu škody, kterou údajně žalobkyně utrpěla v důsledku přijetí těchto rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Společnosti Computer Task Group Luxembourg PSF SA (CTG Luxembourg PSF) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 9. června 2004 ve věci T-91/04 R, Alexander Just proti Komisi Evropských společenství. (Předběžné opatření — Výběrové řízení — Odklad výkonu — Přípustnost)

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/24

      USNESENÍ PŘEDSEDY SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 9. června 2004
   ve věci T-91/04 R, Alexander Just proti Komisi Evropských společenství.
   (Předběžné opatření - Výběrové řízení - Odklad výkonu - Přípustnost)
   (2004/C 239/53)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-91/04 R, Alexander Just, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupený G. Lebitsch, advokátem, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: H. Krämer, ve spolupráci s B. Wägenbaur, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na přerušení výběrového řízení COM/A/2/02 na vytvoření rezervy pro zaměstnání pomocných správců (A8) v oblasti „Životní prostředí“ nebo návrh na pozastavení platnosti rezervního seznamu kandidátů tohoto výběrového řízení, předseda Soudu vydal dne 9. června 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.