title: Věc C-601/10: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. října 2011 — Evropská komise v. Řecká republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 92/50/EHS a 2004/18/ES — Veřejné zakázky na služby — Doplňkové služby katastrální evidence a územního plánování — Vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky“ )

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/15

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. října 2011 — Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-601/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 92/50/EHS a 2004/18/ES - Veřejné zakázky na služby - Doplňkové služby katastrální evidence a územního plánování - Vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky)
   2011/C 370/25
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Patakia a D. Kukovec, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupci: S. Chala a D. Tsagkaraki, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 8 a čl. 11 odst. 3 směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322), jakož i článku 20 a čl. 31 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132) — Udělení zakázky bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky — Smlouva na doplňkové služby katastrální evidence a územního plánování — Obce Vasilikon, Kassandras, Egnatiias a Arethousas

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že za použití vyjednávacího řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky udělila veřejné zakázky, jejichž předmětem jsou doplňkové služby katastrální evidence a územního plánování, které nebyly uvedeny v původní smlouvě uzavřené obcemi Vasiliki, Kassandra, Egnatia a Arethousa, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 8 a čl. 11 odst. 3 směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/52/ES ze dne 13. října 1997, jakož i z článku 20 a čl. 31 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 63, 26.2.2011.


title: Věc T-803/14: Žaloba podaná dne 9. prosince 2014 – Gervais Danone v. OHIM – San Miguel (B'lue)

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/44

         Žaloba podaná dne 9. prosince 2014 – Gervais Danone v. OHIM – San Miguel (B'lue)
   (Věc T-803/14)
   (2015/C 034/52)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Compagnie Gervais Danone (Paříž, Francie) (zástupce: A. Lakits, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: San Miguel, Fábricas de Cerveza y Malta, SA (Barcelona, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „B’lue“ – Ochranná známka Společenství č. 1 0 5 49  509

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. září. 2014, ve věci R 1382/2013-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů tohoto řízení a další účastnici řízení náhradu nákladů řízení před OHIM.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-426/13: Žaloba podaná dne 14. srpna 2013 — L’Oréal v. OHIM — Cosmetica Cabinas (AINHOA)

text:
               19.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/21

         Žaloba podaná dne 14. srpna 2013 — L’Oréal v. OHIM — Cosmetica Cabinas (AINHOA)
   (Věc T-426/13)
   2013/C 304/36
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: L’Oréal SA (Paříž, Francie) (zástupci: M. Granado Carpenter a M. Polo Carreño, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. června 2013 ve věci R 1642/2012-1;

               —

               přiznal žalobkyni náhradu nákladů, které jí vznikly v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na zrušení: Slovní ochranná známka „AINHOA“ pro služby a výrobky zařazené do tříd 3, 35 a 39 — přihláška ochranné známky Společenství č. 2 720 811

      Majitelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Účastnice řízení navrhující zrušení ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zrušení práv majitelky plynoucích z ochranné známky Společenství u služeb zařazených do tříd 35 a 39 a zamítnutí návrhu na zrušení u „kosmetických výrobků“ zařazených do třídy 3.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (1).

      (1)  Úř. věst. L 78, s. 1


title: Věc T-505/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. února 2015 – Compagnie des montres Longines, Francillon v. OHIM – Cheng (B) „Ochranná známka Společenství – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Společenství B – Starší mezinárodní obrazová ochranná známka představující dvě roztažená křídla – Relativní důvody pro zamítnutí zápisu – Neexistence nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 – Neexistence zásahu do dobrého jména – Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. února 2015 – Compagnie des montres Longines, Francillon v. OHIM – Cheng (B)
      (Věc T-505/12) (1)

      („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství B - Starší mezinárodní obrazová ochranná známka představující dvě roztažená křídla - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistence zásahu do dobrého jména - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“)
      (2015/C 107/31)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Saint-Imier, Švýcarsko) (zástupce: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně F. Mattina, poté P. Bullock, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Xiuxiu Cheng (Budapešť, Maďarsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. září 2012 (věc R 193/2012-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Compagnie des montres Longines, Francillon SA a Xiuxiu Cheng.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Compagnie des montres Longines, Francillon SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 26, 26. 1. 2013.


title: Věc F-20/09: Žaloba podaná dne 9. března 2009 — Juvyns v. Rada

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/46

         Žaloba podaná dne 9. března 2009 — Juvyns v. Rada
   (Věc F-20/09)
   2009/C 113/98
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Marc Juvyns (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AST7 za hodnotící období 2008, a v rozsahu, v němž je to nezbytné, i rozhodnutí povýšit do této platové třídy úředníky, kteří si to zaslouží méně

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování nepovýšit žalobce do platové třídy AST7 za hodnotící období 2008, a v rozsahu, v němž je to nezbytné, i rozhodnutí povýšit do této platové třídy úředníky, kteří si to zaslouží méně;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-268/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. května 2012 společností Cadila Healthcare Ltd proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 15. března 2012 ve věci T-288/08, Cadila Healthcare Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. května 2012 společností Cadila Healthcare Ltd proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 15. března 2012 ve věci T-288/08, Cadila Healthcare Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-268/12 P)
   2012/C 258/17
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Cadila Healthcare Ltd (zástupce: S. Malynicz, Barrister)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Novartis AG

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu vydaný dne 15. března 2012 ve věci T-288/08;

               —

               rozhodl, že Úřad a vedlejší účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) tvrdí, že napadený rozsudek musí být zrušen z následujících důvodů:

               Tribunál tím, že nerozhodl, že návrh se stal bezpředmětným vzhledem k tomu, že ke dni vydání rozsudku nebyla starší ochranná známka obnovena a že uplynula dodatečná šestiměsíční užívací ochranná doba podle čl. 47 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (1), porušil článek 113 jednacího řádu.

               U otázky fonetické podobnosti uvádí navrhovatelka, že Tribunál zkreslil důkazy a nesprávně posoudil skutkové okolnosti a že jeho rozhodnutí obsahuje věcně nesprávná zjištění, která lze přičítat dokumentům, jež mu byly předloženy.

               Tribunál nezohlednil zapojení lékárníků při prodeji farmaceutických přípravků.

               U otázky vzhledové podobnosti tvrdí navrhovatelka, že Tribunál nesprávně použil vlastní judikaturu, podle které se začátek ochranných známek považuje zpravidla za nejvýznamnější prvek a podle které jsou u poměrně krátkých ochranných známek, jako jsou i známky dotčené v projednávané věci, středové prvky označení stejně důležité jako jejich prvky úvodní a koncové.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-331/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 31. července 2006 – K. D. Chuck v. Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 31. července 2006 – K. D. Chuck v. Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
   (Věc C-331/06)
   (2006/C 281/27)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Rechtbank Amsterdam
   Účastnice původního řízení

      Žalobce: K. D. Chuck

      Žalovaná: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
   Předběžná otázka
   Je v případě, že pracovník v době, ve které dosáhne důchodového věku, bydlí mimo Společenství, třeba použít článek 48 nařízení (1) stejným způsobem jako v případě, ve kterém dotyčný pracovník bydlí na území Společenství?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35).


title: Věc T-161/10: Žaloba podaná dne 8. dubna 2010 — Longevity Health Products v. OHIM — Tecnifar (E-PLEX)

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/47

         Žaloba podaná dne 8. dubna 2010 — Longevity Health Products v. OHIM — Tecnifar (E-PLEX)
   (Věc T-161/10)
   2010/C 148/77
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahamy) (zástupce: J. Korab, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Tecnifar — Industria Tecnica Farmaceutica, SA (Lisabon, Portugalsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit žalobu podanou žalobkyní za přípustnou;

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. února 2010 ve věci R 662/2009-4 a zamítnout námitky podané další účastnicí řízení před odvolacím senátem ve vztahu k farmaceutickým a veterinárním léčivým přípravkům s výjimkou léčivých přípravků určených k léčbě chorob centrálního nervového systému; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „E-PLEX“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5 a 35

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní označení „EPILEX“ zapsané jako portugalská ochranná známka pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám bylo částečně vyhověno

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 z důvodu, že odvolací senát nesprávně shledal, že mezi dotčenými ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny


title: Věc C-253/09: Žaloba podaná dne 8. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Maďarská republika

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/6

         Žaloba podaná dne 8. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Maďarská republika
   (Věc C-253/09)
   2009/C 233/10
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: R. Lyal a K. Ritzné Talabér, zmocněnci)

      Žalovaná: Maďarská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že tím, že Maďarská republika zacházela méně příznivě s nákupem nemovitosti nacházející se v Maďarsku při její náhradě za nemovitost v jiném státě než s nákupem nemovitosti nacházející se v Maďarsku při její náhradě za nemovitost v témže státě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 18 ES, 39 ES a 43 ES a z článků 28 a 31 Dohody o EHP;

               —

               uložit Maďarské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Předmětem projednávané žaloby je ustanovení maďarského daňového práva, podle něhož při určení základu daně splatného v době nabytí nemovitosti nacházející se v tuzemsku je možné odečíst od ceny nabyté nemovitosti cenu prodané nemovitosti pouze tehdy, pokud se tato prodaná nemovitost nachází v tuzemsku.
   Toto ustanovení je v rozporu s volným pohybem osob a svobodou usazování stanovenými v článcích 18 ES, 39 ES a 43 ES a v článcích 28 a 31 Dohody o EHP.
   Cílem výše uvedených ustanovení práva Společenství je usnadnit občanům členských států výkon pracovní činnosti jakéhokoliv druhu kdekoliv ve Společenství a zároveň zakázat jakékoliv ustanovení, v důsledku něhož by se občané některého členského státu Společenství, kteří chtějí využít svého práva na volný pohyb a vykonávat hospodářskou činnost na území jiného členského státu, mohli nacházet v méně příznivém postavení. Z ustálené judikatury vyplývá, že ustanovení, která brání nebo odrazují občana členského státu, aby opustil zemi svého původu s cílem využít své právo na volný pohyb, představují překážku uvedené svobody i v případě, že se uplatňují bez ohledu na státní příslušnost dotčené osoby.
   Nicméně maďarské ustanovení daňového práva, které je předmětem této žaloby, je opatřením takového druhu. Z důvodu vyloučení z uvedené daňové výhody mají cizinci a maďarští občané, kteří využívají své svobody volného pohybu a žijí nějakou dobu v jiném členském státě, kde koupí nemovitost, menší zájem na nákupu nemovitosti v Maďarsku než ti, kteří žijí v Maďarsku, kde si koupí novou nemovitost jakožto náhradu za nemovitost, kterou již vlastní na území tohoto státu. Maďarské právní předpisy tímto způsobem jasně odrazují občany jiných členských států od usazení se v Maďarsku. Komise má za to, že takové osoby, které již zaplatily daň z podobné částky ve státě, v němž předtím bydlely a koupily si nemovitost, jsou ve stejné situaci jako osoby, které si koupily předchozí nemovitost v Maďarsku. Proto musí být s takovými osobami zacházeno stejně. Nicméně tím, že maďarské právní předpisy staví ty, kteří si koupili nemovitost k nahrazení nemovitosti v jiném členském státě, do méně příznivé situace, než ve které jsou ti, kteří si koupili nemovitost v tuzemsku, ale již měli jednu na tomto území, zacházejí rozdílně s objektivně stejnými situacemi, a proto jsou diskriminační.
   Jediný argument předložený vládou Maďarské republiky není způsobilý odůvodnit takové porušení práva.
   Zaprvé, pokud jde o námitku týkající se nutnosti zajistit soudržnost daňového systému, je nutno poznamenat, že v projednávané věci není zjevná žádná přímá souvislost mezi dotčenou daňovou výhodou a vyrovnáním této výhody prostřednictvím zvláštního daňového základu, která je požadována k tomu, aby dovolávaná nutnost zajistit soudržnost daňového systému mohla představovat odůvodněné omezení výkonu základních svobod. Z hospodářského hlediska neexistuje žádná přímá souvislost mezi nabytím jiné nemovitosti a povinností odvést daň a prodejem první nemovitosti a odvedením daně v této době a pouze maďarský zákonodárce považuje tyto skutečnosti za související.
   Konečně, pokud jde o argument maďarské vlády, že zohlednění nemovitosti prodané v jiných členských státech a daně odvedené v době jejich nákupu a předcházení zneužití, k nimž může dojít při těchto operacích, by způsobilo závažné správní problémy, Komise tvrdí, že případné správní problémy nemohou v žádném případě odůvodnit porušení základních svobod zaručených právem Společenství. Maďarská republika má určitě možnost uložit zvláštní povinnosti za účelem získání nezbytných informací, ale tyto požadavky nesmějí být nepřiměřené ke sledovanému cíli.


title: Věc C-17/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. února 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského soudu v Brně — Česká republika) — Toshiba Corporation a další v. Úřad pro ochranu hospodářské soutěže ( „Hospodářská soutěž — Kartel na území členského státu, který započal před přistoupením tohoto státu k Evropské unii — Mezinárodní kartel s účinky na území Unie a Evropského hospodářského prostoru — Článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP — Stíhání a trestání protiprávního jednání ve vztahu k období přede dnem přistoupení a po něm — Pokuty — Vymezení pravomoci a příslušnosti Komise a vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž — Uložení pokut Komisí a vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž — Zásada ne bis in idem — Nařízení (ES) č. 1/2003 — Článek 3 odst. 1 a čl. 11 odst. 6 — Důsledky přistoupení nového členského státu k Unii“ )

text:
               31.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. února 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského soudu v Brně — Česká republika) — Toshiba Corporation a další v. Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
   (Věc C-17/10) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartel na území členského státu, který započal před přistoupením tohoto státu k Evropské unii - Mezinárodní kartel s účinky na území Unie a Evropského hospodářského prostoru - Článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP - Stíhání a trestání protiprávního jednání ve vztahu k období přede dnem přistoupení a po něm - Pokuty - Vymezení pravomoci a příslušnosti Komise a vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž - Uložení pokut Komisí a vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž - Zásada ne bis in idem - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 3 odst. 1 a čl. 11 odst. 6 - Důsledky přistoupení nového členského státu k Unii)
   2012/C 98/04
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Krajský soud v Brně

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Toshiba Corporation, T&D Holding, dříve Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, dříve Areva T&D SAS, Alstom Grid AG, dříve Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA

      Žalovaný: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

      Předmět

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Krajský soud v Brně — Výklad článku 81 ES, článku 50 Listiny základních svobod Evropské unie (Úř. věst. 2007, C 303, s. 1), nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205), zejména čl. 3 odst. 1 a čl. 11 odst. 6 tohoto nařízení, jakož i bodu 51 oznámení Komise o spolupráci v rámci sítě orgánů pro hospodářskou soutěž (Úř. věst. 2004, C 101, s. 43) — Kartelová dohoda na území členského státu, jejíž doba trvání započala před přistoupením tohoto členského státu k Evropské unii a skončila po této události — Uložení pokut Komisí a vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž — Pravomoc vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž uložit sankce za totéž jednání za období předcházející přistoupení — Zásada non bis in idem

      Výrok

               1)

               Ustanovení článku 81 ES a čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy musí být vykládána v tom smyslu, že nemohou být v řízení zahájeném po 1. květnu 2004 použita na kartelovou dohodu, jež vyvolala účinky v obdobích před 1. květnem 2004 na území členského státu, který přistoupil k Evropské unii k tomuto dni.

               2)

               Pokud Evropská komise zahájí ve věci kartelové dohody řízení podle kapitoly III nařízení č. 1/2003, neztrácí tím orgán pro hospodářskou soutěž dotčeného členského státu podle čl. 11 odst. 6 nařízení č. 1/2003 ve spojení s čl. 3 odst. 1 téhož nařízení pravomoc postihovat na základě vnitrostátního práva hospodářské soutěže protisoutěžní účinky, které tato dohoda vyvolala na území uvedeného členského státu v obdobích před jeho přistoupením k Evropské unii.
               Zásada ne bis in idem nebrání tomu, aby byly podnikům, jež se účastnily kartelové dohody, vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž dotčeného členského státu uloženy pokuty postihující účinky, které tato dohoda vyvolala na území tohoto státu v době před jeho přistoupením k Evropské unii, vzhledem k tomu, že pokuty, které byly účastníkům této dohody uloženy rozhodnutím Evropské komise přijatým před vydáním rozhodnutí uvedeného vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž, uvedené účinky nepostihovaly.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc C-323/07: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Itálie) – Termoraggi SpA v. Comune di Monza (Veřejné zakázky — Veřejná zakázka na dodávky a služby — Zadání zakázky bez nabídkového řízení — Zadání zakázky územně správním celkem podniku, jehož kapitál tento územně správní celek vlastní)

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/11

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Itálie) – Termoraggi SpA v. Comune di Monza
   (Věc C-323/07) (1)

   (Veřejné zakázky - Veřejná zakázka na dodávky a služby - Zadání zakázky bez nabídkového řízení - Zadání zakázky územně správním celkem podniku, jehož kapitál tento územně správní celek vlastní)
   (2008/C 171/19)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Termoraggi SpA

      Žalovaná: Comune di Monza

      Za přítomnosti: Acqua Gas Azienda Municipale (AGAM)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Výklad čl. 6 směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322) – Působnost – Vnitrostátní právní úprava, přidělující komunálnímu podniku správu topných zařízení určitých komunálních nemovitostí mimo postupy zadávání veřejných zakázek stanovené směrnicí.
   Výrok
   Směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky a směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce se nepoužijí na zakázku zadanou územně správním celkem osobě od něj právně odlišné, za předpokladu, že územně správní celek vykonává nad dotčenou osobou kontrolu obdobnou kontrole, kterou vykonává nad vlastními organizačními složkami, a že tato osoba uskutečňuje většinu své činnosti s jedním nebo více územně správními celky, které v ní mají účast organizačními složkami, a jednak takový podnik uskutečňuje většinu svých činností s těmito veřejnými orgány.
   Článek 6 směrnice 92/50 se použije, pouze pokud existují právní nebo správní předpisy, které uchazeči propůjčují výlučné právo týkající se předmětu zadané zakázky.

      (1)  Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


title: Věc T-118/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. června 2016 – Whirlpool Europe v. Komise „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Domácí elektrospotřebič — Podpora na restrukturalizaci — Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou s vnitřním trhem při dodržení určitých podmínek — Rozhodnutí přijaté poté, co Tribunál zrušil předchozí rozhodnutí týkající se téhož řízení — Nedostatek osobního dotčení — Nedostatek podstatného zasažení soutěžního postavení — Nepřípustnost“

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. června 2016 – Whirlpool Europe v. Komise
   (Věc T-118/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Domácí elektrospotřebič - Podpora na restrukturalizaci - Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou s vnitřním trhem při dodržení určitých podmínek - Rozhodnutí přijaté poté, co Tribunál zrušil předchozí rozhodnutí týkající se téhož řízení - Nedostatek osobního dotčení - Nedostatek podstatného zasažení soutěžního postavení - Nepřípustnost“)
   (2016/C 279/38)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Whirlpool Europe BV (Breda, Nizozemsko) (zástupci: F. Wijskmans a H. Burez, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, É. Gippini Fournier a P.-J. Loewenthal, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Electrolux AB (Stokholm, Švédsko) (zástupci: F. Wijskmans a H. Burez, advokáti)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, D. Colas a J. Bousin, zmocněnci) a Fagor France SA (Rueil Malmaison, Francie) (zástupci: J. Derenne et A. Müller Rappard, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na základě čl. 263 SFEU na zrušení rozhodnutí Komise 2013/283/EU ze dne 25. července 2012 o státní podpoře SA.23839 (C 44/2007) poskytnuté Francií ve prospěch společnosti FagorBrandt (Úř. věst. 2013, L 166, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Společnost Whirlpool Europe BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Francouzská republika, společnost Electrolux AB a společnost Fagor France SA ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 141, 18.5.2013.


title: Věc C-240/09: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. března 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyššíeho súdu Slovenskej republiky — Slovenská republika) — Lesoochranárske zoskupenie VLK v. Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky ( „Životní prostředí — Aarhuská úmluva — Účast veřejnosti na rozhodovacím procesu a přístup k právní ochraně v záležitostech životního prostředí — Přímý účinek“ )

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. března 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyššíeho súdu Slovenskej republiky — Slovenská republika) — Lesoochranárske zoskupenie VLK v. Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky
   (Věc C-240/09) (1)

   (Životní prostředí - Aarhuská úmluva - Účast veřejnosti na rozhodovacím procesu a přístup k právní ochraně v záležitostech životního prostředí - Přímý účinek)
   2011/C 130/07
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Žalovaný: Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Nejvyšší súd Slovenskej republiky — Výklad čl. 9 odst. 3 Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, která byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005 (Úř. věst. L 124, s. 1) — Přímý účinek tohoto ustanovení — Výklad pojmu „úkony orgánu veřejné správy“ — Zahrnutí nebo nezahrnutí rozhodnutí orgánu veřejné správy, jejichž neplatnost se týká vlivu na životní prostředí

      Výrok

   Článek 9 odst. 3 Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, která byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005 nemá v právu Unie přímý účinek. Je nicméně na předkládajícím soudu, aby vyložil procesní právo upravující podmínky, které je nutno splnit pro účely podání správního opravného prostředku nebo žaloby, způsobem, který v co největším možném rozsahu zohlední cíle čl. 9 odst. 3 této úmluvy, jakož i cíl účinné soudní ochrany práv poskytnutých právem Unie, aby taková organizace na ochranu životního prostředí, jako je zoskupenie VLK, mohla soudně napadnout rozhodnutí vydané v rámci správního řízení, které by mohlo být v rozporu s právem Unie v oblasti životního prostředí.

      (1)  Úř. věst. C 233, 26.9.2009.


title: Věc T-637/11: Žaloba podaná dne 15. prosince 2011 — Euris Consult v. Parlament

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/41

         Žaloba podaná dne 15. prosince 2011 — Euris Consult v. Parlament
   (Věc T-637/11)
   2012/C 32/82
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Euris Consult Ltd (Floriana, Republika Malta) (zástupce: F. Moyse, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

               —

               Zrušit rozhodnutí generálního ředitelství pro překlady u Evropského parlamentu, přijaté v rámci výběrového řízení MT/2011/EU, týkajícího se poskytování překladatelských služeb do maltštiny, jímž byla při otevírání nabídek odmítnuta nabídka žalobkyně z důvodu porušení důvěrnosti;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení včetně nákladů vzniklých žalobkyni;

               —

               nařídit, že žalobkyně může požadovat náhradu škody, která jí byla způsobena napadeným rozhodnutím.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod

                           —

                           porušení čl. 98 odst. 1 finančního nařízení, článku 143 prováděcího nařízení a článku 2.4 výzvy k podávání nabídek MT/2011/EU, a tedy námitky nepoužitelnosti podle článku 277 SFEU;

               2)

               Druhý žalobní důvod

                           —

                           porušení zásady proporcionality;

               3)

               Třetí žalobní důvod

                           —

                           porušení zásady rovného zacházení;

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod

                           —

                           porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie tím, že zadavatel před přijetím sporného rozhodnutí žalobkyni nevyslechl;

               5)

               Pátý žalobní důvod

                           —

                           sporné rozhodnutí nebylo dostatečně odůvodněno.


title: Věc T-247/09: Žaloba podaná dne 16. června 2009 — Evropaïki Dynamiki v. Komise

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/43

         Žaloba podaná dne 16. června 2009 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-247/09)
   2009/C 205/79
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise, kterým byla odmítnuta nabídka podaná žalobkyní v otevřeném zadávací řízení AO 10186 „Výroba a distribuce Dodatku k Úřednímu věstníku Evropské unie: webová stránka TED, DVD-ROM k Úřednímu věstníku Evropské unie řady S a související offline a online média“ (Úř. věst. 2009/S 2-001445), které bylo žalobkyni sděleno dopisem ze dne 7. dubna 2009, jakož i všechna související rozhodnutí Komise, včetně rozhodnutí o zadání zakázky úspěšnému uchazeči;

               —

               uložit Komisi povinnost nahradit škodu ve výši 1 490 215,58 eur, která žalobkyni vznikla v souvislosti s dotčeným zadávacím řízením;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souvislosti s touto žalobou, a to i v případě, že žaloba bude zamítnuta.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V projednávané věci se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí žalované, kterým byla odmítnuta nabídka podaná žalobkyní v otevřeném zadávacím řízení na poskytování služeb výroby a distribuce Dodatku k Úřednímu věstníku Evropské unie: webová stránka TED, DVD-ROM k Úřednímu věstníku Evropské unie řady S a související offline a online média (AO 10186) a rozhodnutí o zadání zakázky úspěšnému uchazeči. Žalobkyně dále požaduje náhradu škody, která jí údajně vznikla v souvislosti se zadávacím řízením.
   Na podporu svých návrhových žádání žalobkyně uplatňuje následující žalobní důvody.
   Žalobkyně zaprvé tvrdí, že se žalovaná dopustila několika zjevně nesprávných posouzení a že v rozporu s finančním nařízením (1) a jeho prováděcími pravidly, jakož i se směrnicí 2004/18 (2) a článkem 253 ES odmítla žalobkyni poskytnout odůvodnění nebo vysvětlení. Tvrdí, že ji Komise vůbec neinformovala o relativních výhodách vítězného uchazeče, jak byla povinná, a ačkoliv jí o to žalobkyně písemně žádala. Podle žalobkyně byla vyjádření Komise vágní, neopodstatněná a zkratkovitá a nepředstavovala přiměřené odůvodnění. Žalobkyně dále tvrdí, že Komise ex-post opravila odůvodnění napadeného rozhodnutí poté, co hodnotící komise přezkoumala svou zprávu a rozhodla vypustit vyjádření týkající se úspěšného uchazeče.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že žalovaná porušila články 106 a 107 finančního nařízení, jakož i zásady transparentnosti a zákazu diskriminace tím, že nevyloučila uchazeče opírající se o práci vykonávanou v zemích, které nejsou členy WTO/GPA; žalobkyně tvrdí, že pokud měla být taková účast umožněna, mělo se postupovat spravedlivě, transparentně a nediskriminačním způsobem a měla být objasněna kritéria výběru, která byla použita k vyloučení nebo připuštění některých společností.
   Zatřetí žalobkyně tvrdí, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení nabídky žalobkyně ve srovnání s ostatními účastníky a že porušila svou povinnost uvést odůvodnění, jelikož odůvodnění odmítnutí nabídky žalobkyně poskytnutá hodnotící komisí byla vágní a neopodstatněná.

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002, L 248, s. 1).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. 2004, L 134, s. 114).


title: Věc C-472/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 20. října 2014 – Canadian Oil Company Sweden AB a Anders Rantén v. Riksåklagaren

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 20. října 2014 – Canadian Oil Company Sweden AB a Anders Rantén v. Riksåklagaren
   (Věc C-472/14)
   (2014/C 448/19)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Högsta domstolen

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Canadian Oil Company Sweden AB a Anders Rantén

      Žalovaný: Riksåklagaren

      Předběžné otázky

               1)

               Je v rozporu s nařízením REACH (1), pokud osoba, která za účelem podnikání dováží chemické výrobky do Švédska – a vzniká jí tak oznamovací povinnost podle nařízení REACH – musí podle švédských právních předpisů oznámit tyto výrobky Kemikalieinspektionen pro účely registrace ve švédském registru výrobků?

               2)

               Pokud bude odpověď na první otázku záporná, je s ohledem na výjimky v článku 36 SFEU oznamovací povinnost podle švédského práva v rozporu s článkem 34 SFEU?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH), o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1).


title: Věc T-589/11: Žaloba podaná dne 17. listopadu 2011 — Phonebook of the World v. OHIM — Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE)

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/28

         Žaloba podaná dne 17. listopadu 2011 — Phonebook of the World v. OHIM — Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE)
   (Věc T-589/11)
   2012/C 32/58
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Phonebook of the World (Paříž, Francie) (zástupce: A. Bertrand, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Seat Pagine Gialle SpA (Milán, Itálie)

      Návrhová žádání:

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. srpna 2011 ve věci R 1541/2010-2;

               —

               zrušit zápis ochranné známky Společenství „PIAGINE GIALLE“ č. 161380 další účastnice řízení před odvolacím senátem pro výrobky a služby zařazené do tříd 16 a 35, a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „PAGINE GIALLE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16 a 35 — zápis slovní ochranné známky č. 161380

      Majitelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti odůvodnila svůj návrh na základě čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 207/2009, a to tím, že ochranná známka Společenství byla zapsána při porušení ustanovení čl. 7 odst. 1 písm. c) a d) nařízení rady (ES) č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) až čl. 7 odst. 1 písm. d) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát odmítl uplatnit obecné zásady práva Společenství, zejména pak zásady vytýčené v rozsudku Soudu prvního stupně ve věci T-322/03, Telefon & Buch v. OHIM — Herold Business Data (WEISSE SEITEN), a odmítl též uplatnit svá vlastní zjištění, že slova „PAGINE GIALLE“ nemají pro italskou veřejnost rozlišovací způsobilost.


title: Věc F-37/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. listopadu 2015 – van der Spree v. Komise „Veřejná služba — Odměňování — Ukončení služebního poměru s konečnou platností — Článek 6 odst. 1 přílohy VII služebního řádu — Příspěvek na znovuusídlení v základní výši dvou měsíčních základních platů — Změna místa bydliště žalobce — Bydliště dcery žalobce — Důkaz“

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/36

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. listopadu 2015 – van der Spree v. Komise
   (Věc F-37/15) (1)

   („Veřejná služba - Odměňování - Ukončení služebního poměru s konečnou platností - Článek 6 odst. 1 přílohy VII služebního řádu - Příspěvek na znovuusídlení v základní výši dvou měsíčních základních platů - Změna místa bydliště žalobce - Bydliště dcery žalobce - Důkaz“)
   (2016/C 007/47)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Daniel van der Spree (Eischoll, Švýcarsko) (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a T. S. Bohr, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí, jímž se zamítá žádost žalobce o zaplacení dvojnásobné výše příspěvku na znovuusídlení v návaznosti na jeho stěhování do Švýcarska.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Daniel van der Spree ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů vynaložených Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 178, 1.6.2015, s. 26.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 4. května 2005 ve věci C-335/04: Komise Evropských společenství proti Rakouské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2000/43/ES — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 4. května 2005
   ve věci C-335/04: Komise Evropských společenství proti Rakouské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2000/43/ES - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 171/10)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-335/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 30. července 2004, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: D. Martin a H. Kreppel) proti Rakouské republice (zmocněnec: E. Riedl), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, P. Kūris a J. Klučka (zpravodaj), soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 4. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Rakouská republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2.

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 239, 25.9.2004.


20150731042616992015/C 270/443072015TC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150605353621Věc T-307/15: Žaloba podaná dne 5. června 2015 – 1&1 Telecom v. Komise
 ---documentbreak--- C2702015CS3510120150605CS0044351362Žaloba podaná dne 5. června 2015 – 1&1 Telecom v. Komise
   (Věc T-307/15)2015/C 270/44Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: 1&1 Telecom GmbH (Montabaur, Německo) (zástupci: J. Murach, J. Schmidt a R. Klotz, advokáti, a P. Alexiadis, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2014) 4443 přijaté dne 2. července 2014 ve věci č. COMP/M.7018 – Telefónica Deutschland v. E-Plus (dále jen „rozhodnutí“), kterým se prohlašuje spojení společností Telefónica Deutschland Holding AG a EPlus Mobilfunk GmbH & Co. KG za slučitelné se společným trhem a fungováním Dohody o EHP pod podmínkou, že Telefónica splní závazky uvedené v přílohách rozhodnutí, a

            —

            uložil Komisi, aby nesla vlastní náklady řízení a nahradila náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

            1.

            První žalobní důvod vychází z toho, že Komise při zkoumání, zda spojení významně naruší účinnou hospodářskou soutěž, porušila podstatné formální náležitosti tím, že neuvedla odůvodnění, včetně své povinnosti postupovat s řádnou péčí, a dopustila se zjevně nesprávného uplatnění předpisů o kontrole spojování podniků v EU, pokud jde o:

                     —

                     neprovedení analýzy vertikálních účinků spojení,

                     —

                     nedostatek odůvodnění na podporu závěru, že lze ponechat nezodpovězené, zda spojení významně naruší účinnou hospodářskou soutěž na velkoobchodním trhu přístupu a původu volání v Německu, a

                     —

                     nedostatek odůvodnění, pokud jde o závěry týkající se horizontálních koordinovaných účinků na velkoobchodním trhu přístupu a původu volání a na maloobchodním trhu mobilních telekomunikačních služeb v Německu.

            2.

            Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila závažného nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, pokud

                     —

                     přijala konečné závazky navržené společností Telefónica,

                     —

                     dospěla k závěru, že tyto konečné závazky plně napraví významné narušení účinné hospodářské soutěže, a

                     —

                     schválila spojení pod podmínkou, že společnost Telefónica splní konečné závazky.

            3.

            Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise přijetím rozhodnutí zneužila svoji pravomoc tím, že zohlednila politické úvahy nesouvisející s hospodářskou soutěží namísto toho, aby sledovala soutěžní cíle Smluv a nařízení o spojování podniků v Evropské unii (
                  1
               ).

      (
         1
      ) – Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (nařízení ES o spojování) (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1).


title: Věc T-562/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – Repsol Lubricantes y Especialidades a další v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh parafínových vosků — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen a rozdělení trhů — Důkaz o existenci kartelové dohody — Doba trvání protiprávního jednání — Pokyny o metodě stanovování pokut z roku 2006 — Rovné zacházení — Presumpce neviny — Přičitatelnost protiprávního jednání — Odpovědnost mateřské společnosti za porušení pravidel hospodářské soutěže jejími dceřinými společnostmi — Rozhodující vliv ze strany mateřské společnosti — Domněnka v případě vlastnictví 100 % kapitálu“

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – Repsol Lubricantes y Especialidades a další v. Komise
   (Věc T-562/08) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh parafínových vosků - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen a rozdělení trhů - Důkaz o existenci kartelové dohody - Doba trvání protiprávního jednání - Pokyny o metodě stanovování pokut z roku 2006 - Rovné zacházení - Presumpce neviny - Přičitatelnost protiprávního jednání - Odpovědnost mateřské společnosti za porušení pravidel hospodářské soutěže jejími dceřinými společnostmi - Rozhodující vliv ze strany mateřské společnosti - Domněnka v případě vlastnictví 100 % kapitálu“)
   (2015/C 046/48)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, dříve Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA (Madrid, Španělsko); Repsol Petróleo, SA (Madrid); a Repsol, SA, dříve Repsol YPF, SA (Madrid) (zástupci: J. M. Jiménez-Laiglesia Oñate, J. Jiménez-Laiglesia Oñate a S. Rivero Mena, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, F. Castilla Contreras a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2008) 5476 final ze dne 1. října 2008 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/39.181 – Parafiny), jakož i návrh na snížení pokuty uložené žalobkyním.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá

               2)

               Společnosti Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA a Repsol, SA ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


title: Věc C-488/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Debreceni Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 31. října 2012 — Sándor Nagy v. Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Debreceni Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 31. října 2012 — Sándor Nagy v. Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal
   (Věc C-488/12)
   2013/C 79/04
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Sándor Nagy

      Žalovaný: Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal

      Předběžné otázky

               1)

               Lze článek 30 Listiny základních práv Evropské unie vykládat v tom smyslu, že má pouze zajistit možnost právní ochrany v případě neoprávněného (unjustified) či protiprávního propuštění?

               2)

               Znamená [uvedené ustanovení], že propuštění nemůže být neoprávněné (unjustified), pokud je zaměstnavatel v okamžiku propuštění povinen zaměstnanci písemně sdělit důvody propuštění?

               3)

               Má nesdělení důvodů propuštění samo o sobě za následek protiprávnost propuštění nebo může zaměstnavatel sdělit důvody propuštění zpětně, během případného sporného řízení?


title: Věc T-792/14 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. března 2016 – Vanhalewyn v. ESVČ „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Odměna — Zaměstnanci ESVČ vyslaní do třetí země — Zrušení příspěvku za životní podmínky zaměstnancům, kteří jsou vysláni na Mauricius — Nepřijetí obecných prováděcích ustanovení k článku 10 přílohy X služebního řádu“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. března 2016 – Vanhalewyn v. ESVČ
   (Věc T-792/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Odměna - Zaměstnanci ESVČ vyslaní do třetí země - Zrušení příspěvku za životní podmínky zaměstnancům, kteří jsou vysláni na Mauricius - Nepřijetí obecných prováděcích ustanovení k článku 10 přílohy X služebního řádu“)
   (2016/C 156/48)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Eric Vanhalewyn (Grand Baie, Mauricius) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) (zástupci: S. Marquardt a M. Silva, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek, podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 25. září 2014, Osorio a další v. ESVČ (F-101/13, Sb. VS, EU:F:2014:223), směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 25. září 2014, Osorio a další v. ESVČ (F–101/13), se zrušuje v rozsahu, v němž zamítá žalobu podanou Ericem Vanhalewynem.

               2)

               Rozhodnutí vrchního ředitele odpovědného za chod Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) ze dne 19. prosince 2012, jímž se mění výše příspěvku vypláceného úředníkům vyslaným do třetích zemí (PŽP) zaměstnancům, kteří jsou vysláni do třetí země, se zrušuje v rozsahu, v němž zrušuje PŽP stanovený v článku 10 přílohy X služebního řádu úředníků Evropské unie pro úředníky nebo zaměstnance vyslané na Mauricius.

               3)

               ESVČ se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 9.2.2015.


title: Věc T-371/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2012 — Monier Roofing Components v. OHIM (CLIMA COMFORT) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství CLIMA COMFORT — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Právo být vyslechnut — Článek 75 druhá věta nařízení (ES) č. 207/2009 — Zkoumání skutečností z moci úřední — Článek 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2012 — Monier Roofing Components v. OHIM (CLIMA COMFORT)
   (Věc T-371/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CLIMA COMFORT - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Právo být vyslechnut - Článek 75 druhá věta nařízení (ES) č. 207/2009 - Zkoumání skutečností z moci úřední - Článek 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 366/65
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Monier Roofing Components GmbH (Oberursel, Německo) (zástupce: F. Ekey, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Pohlmann, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 28. dubna 2011 (věc R 2026/2010-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení CLIMA COMFORT jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Monier Roofing Components GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


title: Věc T-367/11: Usnesení Tribunálu ze dne 21. října 2013 — Lyder Enterprises v. CPVO — Liner Plants (1993) (SOUTHERN SPLENDOUR) ( „Odrůdová práva — Žádost o odrůdové právo Společenství pro odrůdu SOUTHERN SPLENDOUR — Námitky — Zamítnutí žádosti odvolacím senátem CPVO — Pravomoc CPVO — Hodnocení důkazů — Zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně neopodstatněná žaloba postrádající jakýkoli právní základ“ )

text:
               7.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/11

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. října 2013 — Lyder Enterprises v. CPVO — Liner Plants (1993) (SOUTHERN SPLENDOUR)
   (Věc T-367/11) (1)

   (Odrůdová práva - Žádost o odrůdové právo Společenství pro odrůdu SOUTHERN SPLENDOUR - Námitky - Zamítnutí žádosti odvolacím senátem CPVO - Pravomoc CPVO - Hodnocení důkazů - Zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně neopodstatněná žaloba postrádající jakýkoli právní základ)
   2013/C 359/20
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lyder Enterprises Ltd (Auckland, Nový Zéland) (zástupce: G. J. Pickering, solicitor)

      Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO) (zástupci: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem CPVO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Liner Plants (1993) Ltd (Waitakere, Nový Zéland) (zástupce: P. Jonker, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí odvolacího senátu CPVO ze dne 4. května 2011 (věc A 7/2010) týkajícímu se žádosti o odrůdové právo Společenství pro odrůdu SOUTHERN SPLENDOUR.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Lyder Enterprises Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Věc T-27/05: Žaloba podaná dne 14. ledna 2005 Carmelou Lo Giudice proti Komisi Evropských společenství

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/40

         Žaloba podaná dne 14. ledna 2005 Carmelou Lo Giudice proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-27/05)
   (2005/C 82/71)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 14. ledna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Carmelou Lo Giudice, s bydlištěm v Strombeek-Bever (Belgie), zastoupenou Frédéricem Frabettim a Gillesem Bounéouem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil hodnotící období za rok 2003 (období od 1.1.2003 do 31.12.2003);

               2.

               pokud ne, aby zrušil rozhodnutí ze dne 4. května 2004 na konci posudku o vývoji služebního postupu (PVSP) žalobkyně za období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2003;

               3.

               rozhodl o nákladech, výdajích a poplatcích a uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, úřednice Komise, byla od 1. prosince 2003 do 10. května 2004 nepřítomna z důvodu nemoci. Během tohoto období Komise vypracovala její posudek o vývoji služebního postupu, aniž by se na něm žalobkyně účastnila.
   Na podporu své žaloby žalobkyně jednak uplatňuje, že vytvoření informatických formulářů přímo vyplňovaných na obrazovce a ukládaných v informatickém systému vedení zaměstnanců v rámci nového systému vypracování posudku o vývoji služebního postupu, odpovídá vytvoření paralelních spisů, čímž je porušen článek 26 služebního řádu.
   Žalobkyně rovněž uplatňuje, že absence jakékoli její účasti při vypracování posudku porušuje článek 43 služebního řádu, obecná prováděcí ustanovení k tomuto článku, zásady řádné správy, zákazu diskriminace a zákazu svévolného postupu. Žalobkyně se ve stejném kontextu dovolává zneužití pravomoci, nedostatku odůvodnění, porušení zásady ochrany legitimního očekávání, pravidla „Patere legem quam ipse fecisti“ a porušení povinnosti péče.


title: Věc C-516/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. prosince 2006 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 27. září 2006 ve věci T-153/04, Ferriere Nord SpA v. Komise Evropských společenství

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. prosince 2006 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 27. září 2006 ve věci T-153/04, Ferriere Nord SpA v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-516/06 P)
   (2007/C 42/23)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Di Bucci a F. Amato, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Ferriere Nord SpA
   Návrhová žádání
   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek žádá

               —

               zrušení napadeného rozsudku v rozsahu, ve kterém prohlašuje za přípustnou žalobu na neplatnost vznesenou Ferriere Nord proti dopisu Komise ze dne 5. února 2004 a telefaxu Komise ze dne 13. dubna 2004;

               —

               prohlášení žaloby na neplatnost vznesené v řízení v prvním stupni Ferriere Nord proti sporným aktům za nepřípustnou, a proto ji odmítnout;

               —

               uložení náhrady nákladů řízení v obou stupních Ferriere Nord.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 ve věci T-153/04 (Ferriere Nord SpA v. Komise Evropských společenství) porušuje v rozsahu, ve kterém prohlašuje žalobu za přípustnou, čl. 230 odst. 1 ES ve spojení s článkem 249 ES, pokud jde o výklad pojmu napadnutelného aktu; neobsahuje žádné odůvodnění nebo obsahuje nesprávné odůvodnění a je stižen vadou spočívající v nepříslušnosti Soudu.
   Soud neprokázal, že napadené akty způsobují závazné právní účinky, které by mohly poškodit zájmy žalobkyně tím, že by relevantně měnily její právní postavení. Dále založil svůj závěr o přípustnosti nesprávně na rovněž neprokázané domněnce, že napadené akty je třeba považovat za protiprávní. Konečně překročil Soud pravomoci, které mu vymezuje Smlouva.


               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/1

         Rozhodnutí přijatá Soudním dvorem na jeho všeobecné schůzi dne 16. května 2006
   (2006/C 143/03)
   Soudní dvůr Evropských společenství rozhodl na své schůzi dne 16. května 2006 přidělit p. Tizzana k třetímu a šestému senátu.
   Složení třetího a šestého senátu je v důsledku toho následující:
   Třetí senát
   p. Rosas, předseda senátu,
   p. Malenovský, p. Puissochet, p. von Bahr, p. Tizzano, p. Borg Barthet, p. Lõhmus a p. Ó Caoimh.
   Šestý senát
   p. Malenovský, předseda senátu,
   p. Puissochet, p. von Bahr, p. Tizzano, p. Borg Barthet, p. Lõhmus a p. Ó Caoimh.


title: Věc C-160/16: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. března 2017 – Evropská komise v. Řecká republika „Nesplnění povinnosti státem — Energetická politika — Energetická náročnost budov — Směrnice 2010/31/EU — Článek 5 odst. 2 — Zpráva o nákladově optimálních úrovních“

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/8

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. března 2017 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-160/16) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Energetická politika - Energetická náročnost budov - Směrnice 2010/31/EU - Článek 5 odst. 2 - Zpráva o nákladově optimálních úrovních“)
   (2017/C 121/11)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Zavvos a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupce: N. Dafniou zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že nepředala zprávu o nákladově optimálních úrovních podle čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU ze dne 19. května 2010 o energetické náročnosti budov, která měla být vypracována v souladu s ustanoveními nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 244/2012 ze dne 16. ledna 2012, kterým se doplňuje směrnice 2010/31/EU stanovením srovnávacího metodického rámce pro výpočet nákladově optimálních úrovní minimálních požadavků na energetickou náročnost budov a prvků budov, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 2 směrnice 2010/31.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 251, 11.7.2016.


title: Věc C-492/12: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Conseil national de l'ordre des médecins v. Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre des Affaires sociales et de la Santé ( „Volný pohyb osob — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Směrnice 2005/36/ES — Uznávání odborných kvalifikací — Povolání zubního lékaře — Zvláštnost a odlišnost od povolání lékaře — Společná odborná příprava“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/36

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Conseil national de l'ordre des médecins v. Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre des Affaires sociales et de la Santé
   (Věc C-492/12) (1)

   (Volný pohyb osob - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Směrnice 2005/36/ES - Uznávání odborných kvalifikací - Povolání zubního lékaře - Zvláštnost a odlišnost od povolání lékaře - Společná odborná příprava)
   2013/C 344/62
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Conseil national de l'ordre des médecins

      Žalovaný: Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

      Za přítomnosti: Conseil national de l’ordre des chirurgiens-dentistes

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Conseil d'État (Francie) — Výklad článku 36 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. L 255, s. 22) — Specifičnost a odlišení povolání zubního lékaře oproti lékařské profesi — Přípustnost vnitrostátní právní úpravy zavádějící společné univerzitní vzdělávání studentů všeobecného lékařství a zubního lékařství — Přípustnost právní úpravy vedoucí k výkonu stejné specializace lékaři i zubními lékaři

      Výrok

               1)

                           a)

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 ze dne 22. října 2008 musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát vytvořil cyklus specializovaných kursů kvalifikačního vzdělávání jak v oblasti lékařství, tak i zubního lékařství, jejichž označení neodpovídá označením vyjmenovaným pro tento členský stát v příloze V této směrnice. Takovéto specializované kursy kvalifikačního vzdělávání mohou být přístupné jak osobám, které ukončily toliko základní lékařskou odbornou přípravu, tak i osobám s dokončenou a potvrzenou pouze základní odbornou přípravou zubního lékaře.

                           b)

                           Vnitrostátní soud musí ověřit:

                                       —

                                       zda zmíněné specializované kursy kvalifikačního vzdělávání nevedou — jelikož nesplňují podmínky stanovené v článcích 24 a 34 zmíněné směrnice ohledně základní lékařské odborné přípravy a základní odborné přípravy zubních lékařů — k vydání dokladu o dosažené kvalifikaci lékaře se základní odbornou přípravou nebo dokladu o dosažené kvalifikaci zubního lékaře se základní odbornou přípravou a

                                       —

                                       zda doklad vydaný po ukončení zmíněných specializovaných kursů kvalifikačního vzdělávání neopravňuje k výkonu základního povolání lékaře nebo zubního lékaře osoby, jimž nebyl vydán doklad o dosažené kvalifikaci lékaře se základní odbornou přípravou, popř. zubního lékaře se základní odbornou přípravou.

               2)

               Směrnice 2005/36, ve znění nařízení č. 1137/2008, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby studijní předměty spadající do oblasti lékařství tvořily součást specializovaných kursů kvalifikačního vzdělávání v oblasti zubního lékařství.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


title: Věc T-304/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2008 – Reber v. OHIM – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Mozart) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství Mozart — Předmět sporu — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Povinnost uvést odůvodnění — Legitimní očekávání — Rovné zacházení — Zásada legality — Článek 7 odst. 1 písm. c), čl. 51 odst. 1 písm. a), čl. 73 první věta a čl. 74 odst. 1 první věta nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/48

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2008 – Reber v. OHIM – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Mozart)
   (Věc T-304/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství Mozart - Předmět sporu - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Povinnost uvést odůvodnění - Legitimní očekávání - Rovné zacházení - Zásada legality - Článek 7 odst. 1 písm. c), čl. 51 odst. 1 písm. a), čl. 73 první věta a čl. 74 odst. 1 první věta nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 209/84)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Paul Reber GmbH & Co. KG (Bad Reichenhall, Německo) (zástupce: O. Spuhler, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Švýcarsko) (zástupci: R. Lange a G. Hild, advokáti)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. září 2006 (věc R 97/2005-2), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG a Paul Reber GmbH & Co. KG.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Paul Reber GmbH & Co. KG ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů řízení vzniklých Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM).

               3)

               Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc C-255/02: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne  21. února 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce VAT and Duties Tribunal, London) – Halifax plc, Leeds Permanent Development Services Ltd, County Wide Property Investments Ltd v. Commissioners of Customs & Excise (Šestá směrnice o DPH — Článek 2 bod 1, čl. 4 odst. 1 a 2, čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 — Hospodářská činnost — Dodání zboží — Poskytování služeb — Zneužití — Plnění, jejichž jediným účelem je získání daňového zvýhodnění)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/1

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. února 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce VAT and Duties Tribunal, London) – Halifax plc, Leeds Permanent Development Services Ltd, County Wide Property Investments Ltd v. Commissioners of Customs & Excise
   (Věc C-255/02) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 2 bod 1, čl. 4 odst. 1 a 2, čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 - Hospodářská činnost - Dodání zboží - Poskytování služeb - Zneužití - Plnění, jejichž jediným účelem je získání daňového zvýhodnění)
   (2006/C 131/01)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   VAT and Duties Tribunal, London
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Halifax plc, Leeds Permanent Development Services Ltd, County Wide Property Investments Ltd

      Žalovaný: Commissioners of Customs & Excise
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – VAT and Duties Tribunal, London – Výklad směrnice 77/388/EHS: šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) – Plnění uskutečněná pouze s cílem získat daňové zvýhodnění – Plnění bez samostatného hospodářského účelu
   Výrok

               1)

               Taková plnění, jako jsou plnění dotčená v původním řízení, jsou dodáním zboží nebo poskytnutím služeb a hospodářskou činností ve smyslu čl. 2 bodu 1, čl. 4 odst. 1 a 2, čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, pokud splňují objektivní kritéria, na nichž jsou uvedené pojmy založeny, i když jsou uskutečněna pouze s cílem získat daňové zvýhodnění bez jiného hospodářského účelu.

               2)

               Šestá směrnice musí být vykládána v tom smyslu, že brání nároku osoby povinné k dani na odpočet daně z přidané hodnoty odvedené na vstupu, pokud plnění zakládající tento nárok představují zneužití.
               Pro zjištění existence zneužití je jednak nezbytné, aby výsledkem dotčených plnění přes formální použití podmínek stanovených relevantními ustanoveními šesté směrnice a vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici bylo získání daňového zvýhodnění, jehož poskytnutí by bylo v rozporu s cílem sledovaným těmito ustanoveními. Krom toho musí ze všech objektivních okolností vyplývat, že hlavním účelem dotčených plnění je získání daňového zvýhodnění.

               3)

               Pokud byla zjištěna existence zneužití, musejí být plnění uskutečněná v jeho rámci nově definována tak, aby byla nastolena taková situace, jaká by existovala v případě neexistence plnění představujících toto zneužití.

      (1)  Úř. věst. C 233, 28.9.2002.


title: Věc T-400/16: Žaloba podaná dne 27. července 2016 – Maximum Play v. EUIPO (MAXPLAY)

text:
               10.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/11

         Žaloba podaná dne 27. července 2016 – Maximum Play v. EUIPO (MAXPLAY)
   (Věc T-400/16)
   (2016/C 371/13)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Maximum Play, Inc. (San Francisco, Kalifornie, Spojené státy) (zástupce: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „MAXPLAY“ – Přihláška č. 14 047 963

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. května 2016, ve věci R 2273/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.

               —

               Porušení řádně zohlednit starší ochrannou známku Evropské unie a zapsané vnitrostátní ochranné známky, jakož i přihlášku vnitrostátní ochranné známky.


title: Věc T-177/08: Žaloba podaná dne 13. května 2008 – Schräder v. CPVO – Hansson (Sumost 01)

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/45

         Žaloba podaná dne 13. května 2008 – Schräder v. CPVO – Hansson (Sumost 01)
   (Věc T-177/08)
   (2008/C 171/85)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Německo) (zástupci: T. Leidereiter a W.-A. Schmidt, advokáti)

      Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Jørn Hansson (Søndersø, Dánsko)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí odvolacího senátu žalovaného ze dne 4. prosince 2007 (A 005/2007);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel odrůdového práva Společenství: Žalobce

      Dotčené odrůdové právo Společenství:„Sumost 01“ (přihláška odrůdového práva č. 2001/1758)

      Držitel namítaného odrůdového práva Společenství: Jørn Hansson

      Namítané odrůdové právo Společenství:„Lemon Symphony“

      Rozhodnutí Odrůdového úřadu Společenství napadené před odvolacím senátem: Zamítnutí žádosti o ochranu odrůdy ve Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
   Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 59 odst. 2 nařízení (ES) č. 1239/95 (1), jelikož žalobce údajně nebyl řádně předvolán k ústnímu jednání;

               —

               porušení článku 75 nařízení (ES) č. 2100/94 (2), jelikož se napadené rozhodnutí údajně zakládá na důvodech a důkazech, ke kterým se žalobce nemohl vyjádřit;

               —

               porušení čl. 81 odst. 2 a článku 48 nařízení č. 2100/94 z důvodu údajné podjatosti pracovnice žalovaného, jejíž výpovědi byly použity pro rozhodnutí;

               —

               porušení článku 60 nařízení 1239/95, jelikož údajně nebylo přijato žádné formální rozhodnutí týkající se výslechu pracovnice žalovaného;

               —

               porušení článku 62 nařízení č. 2100/94 z důvodu nedostatečného a chybného posouzení skutkového stavu, pokud jde o rozlišovací způsobilost;

               —

               porušení článku 48 nařízení č. 2100/94 z důvodu údajné podjatosti člena odvolacího senátu.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 1239/95 ze dne 31. května 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2100/94, pokud jde o řízení před Odrůdovým úřadem Společenství (Úř. věst. L 121, s. 37; Zvl. vyd. 03/07, s. 327).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství (Úř. věst. L 227, s. 1; Zvl. vyd. 03/16, s. 390).


               9.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/20

         Žaloba společnosti DB Schenker ze dne 17. listopadu 2016 proti Kontrolnímu úřadu ESVO
   (Věc E-14/11 COSTS)
   (2017/C 73/10)
   Společnosti Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS (společně označované „DB Schenker“), zastoupené Jonem Midthjellem, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, NO-0151 Oslo, Norsko, podaly dne 17. listopadu 2016 k Soudnímu dvoru ESVO žalobu proti Kontrolnímu úřadu ESVO.
   Žalobkyně požadují, aby Soudní dvůr rozhodl takto:

               1.

               Celková výše zbývajících nákladů, jež má Kontrolní úřad ESVO uhradit společnostem Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS, je stanovena na 183 951 EUR.

               2.

               Z této částky nabíhají úroky z prodlení, a to ode dne, kdy bude toto usnesení doručeno účastníkům řízení, až do dne, kdy bude uvedená částka skutečně uhrazena. Použitelnou úrokovou sazbou je sazba, kterou Evropská centrální banka uplatňuje na své hlavní refinanční operace a která je vyhlášena v první kalendářní den měsíce splatnosti, zvýšená o tři a půl procentního bodu.

         Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               Žalobkyně, společně označované jako „společnosti DB Schenker“, vykonávají podnikatelskou činnost v oblasti pozemní, námořní a železniční přepravy v Norsku, Švédsku a Dánsku. Společnosti DB Schenker vystupovaly jako žalobkyně ve věci E-14/11 proti Kontrolnímu úřadu ESVO projednávané u Soudního dvora ESVO.

               —

               Ustanovení čl. 70 odst. 1 jednacího řádu Soudního dvora ESVO stanoví:

                  „V případě sporu o přiznání náhrady nákladů řízení, soud rozhodne na návrh dotčeného účastníka řízení a po vyjádření druhého účastníka řízení, a to usnesením.“

               —

               V rozsudku ve věci E-14/11 Soudní dvůr ESVO uložil Kontrolnímu úřadu ESVO náhradu nákladů vynaložených žalobkyněmi.


title: Věc T-198/06: Žaloba podaná dne 21. července 2006 – Rathscheck Schiefer und Dach-Systeme a další v. Komise

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/8

         Žaloba podaná dne 21. července 2006 – Rathscheck Schiefer und Dach-Systeme a další v. Komise
   (Věc T-198/06)
   (2006/C 237/16)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Rathscheck Schiefer und Dach-Systeme KG (Mayen, Německo), Nikolaus Theis Nachf. Böger GmbH (Bundenbach, Německo) a I.B. Rathscheck Söhne KG Moselschiefer-Bergwerke (Mayen, Německo) (zástupkyně: T. Risse, advokátka)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň
   Zrušit článek 1 rozhodnutí Komise ze dne 8. března 2006 o státní podpoře č. C 31/2004 (původně NN 53/2004) Německa ve prospěch Magog Schiefergruben GmbH & Co. KG.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadají článek 1 rozhodnutí Komise K (2006) 641 konečné, ze dne 8. března 2006, v němž Komise rozhodla, že Německem poskytnutá státní podpora ve prospěch Schiefergruben Magog GmbH & Co. KG, konkurenční firmě žalobkyň, je podle článku 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES částečně slučitelná se společným trhem.
   Žalobkyně se zúčastnily formálního vyšetřovacího řízení Komise.
   Na podporu své žaloby uplatňují žalobkyně porušení nařízení Komise č. 70/2001 ES ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům (Úř. věst. L 10, s. 33; Zvl. vyd. 08/02, s. 141) ve znění nařízení Komise (ES) č. 364/2004 ze dne 25. února 2004 (Úř. věst. L 63, s. 22; Zvl. vyd. 08/03, s. 64).
   Podle žalobkyň je způsobilost k přiznání podpory podle článků 5a a 5b nařízení č. 70/2001 dána, pouze pokud nový výrobní postup, na jehož zavedení byla poskytnuta státní podpora, znamená vývoj v předstihu před soutěžiteli. Tvrdí, že v dané souvislosti se nejedná o tento případ, neboť podporovaný prototyp neměl vůbec inovativní charakter.
   Dále žalobkyně odůvodňují žalobu tím, že neexistuje způsobilost k přiznání podpory podle článku 4 nařízení č. 70/2001. Ta by byla daná, kdyby podporovaný výrobní postup představoval podstatnou změnu oproti dosavadním výrobním postupům. Tento předpoklad není splněn, neboť pracovní postup ve výrobním procesu zůstává údajně stejný.


title: Věc T-294/06: Žaloba podaná dne 20. října 2006 – Nordmilch v. OHIM (Vitality)

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/23

         Žaloba podaná dne 20. října 2006 – Nordmilch v. OHIM (Vitality)
   (Věc T-294/06)
   (2006/C 310/45)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nordmilch eG (Zeven, Německo) (zástupce: R. Schneider, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí R 746/2004-4 čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. srpna 2006 v rozsahu, ve kterém jím bylo zamítnuto odvolání žalobkyně;

               —

               rozhodnout, že OHIM ponese vlastní náklady řízení, a uložit mu náhradu nákladů řízení žalobkyně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Vitality“ pro výrobky a služby tříd 29, 30, 32, 33 a 43 (přihláška č. 2 835 684)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Důvod pro zamítnutí ochrany čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1) nebrání zápisu, protože přihlášená ochranná známka relevantní veřejnosti bez dalšího umožňuje rozpoznat původ výrobků chráněných touto ochrannou známkou a odlišit je od výrobků jiných podniků.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1).


title: Věc T-607/11: Usnesení Tribunálu ze dne 7. března 2013 — Henkel a Henkel France v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Žádost francouzské Autorité de la concurrence o poskytnutí určitých dokumentů tvořících součást spisu Komise týkajícího se řízení ve věcech hospodářské soutěže ohledně evropského trhu výrobců detergentů pro domácnost — Použití v rámci vnitrostátního řízení týkající se odvětví pracích a čisticích prostředků ve Francii — Zánik právního zájmu na podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé — Nepřípustnost“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. března 2013 — Henkel a Henkel France v. Komise
   (Věc T-607/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Žádost francouzské Autorité de la concurrence o poskytnutí určitých dokumentů tvořících součást spisu Komise týkajícího se řízení ve věcech hospodářské soutěže ohledně evropského trhu výrobců detergentů pro domácnost - Použití v rámci vnitrostátního řízení týkající se odvětví pracích a čisticích prostředků ve Francii - Zánik právního zájmu na podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé - Nepřípustnost)
   2013/C 129/40
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Německo) a Henkel France (Boulogne Billancourt, Francie) (zástupci: R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet a É. Paroche, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Khan a P. J. Van Nuffel, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyně: Dánské království (zástupce: C. Vang, zmocněnec)

      Předmět věci

   Jednak návrh na zrušení rozhodnutí údajně obsaženého v dopisu Komise ze dne 30. září 2011 (věc COMP/39.579 — Detergenty pro domácnost — a věc 09/0007 F), kterým Komise zamítla žádost Autorité de la Concurrence (Francie) o poskytnutí dokumentů předložených ve věci 09/0007 F týkající se francouzského odvětví detergentů, několika dokumentů předložených ve věci COMP/39.579, a jednak návrh, aby Tribunál uložil Komisi povolit žalobkyním dovolávat se dotčených dokumentů v řízení před Autorité de la concurrence a přijmout jakákoli další vhodná opatření

      Výrok

               1)

               Není na místě rozhodnout o návrhovém žádání směřujícím ke zrušení rozhodnutí Evropské komise údajně obsaženým v jejím dopisu ze dne 30. září 2011 určeném francouzské Autorité de la concurrence.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Není na místě rozhodnout o žádosti společností Unilever PLC a Unilever NV o vstup do řízení jakožto vedlejších účastníků.

               4)

               Žalobkyně, Henkel AG & Co. KGaA et Henkel France, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí, včetně nákladů vynaložených v řízení o vydání předběžného opatření ve věci T-607/11 R. Dánské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc T-95/16: Žaloba podaná dne 1. března 2016 – Aydin v. EUIPO – Kaporal France (ROYAL & CAPORAL)

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/52

         Žaloba podaná dne 1. března 2016 – Aydin v. EUIPO – Kaporal France (ROYAL & CAPORAL)
   (Věc T-95/16)
   (2016/C 156/70)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Savas Aydin (Pantin, Francie) (zástupce: F. Watrin, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Kaporal France (Marseille, Francie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „ROYAL & CAPORAL“ – Přihláška č. 12 587 663

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 11. prosince 2015, ve věci R 867/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil EUIPO, aby provedl zápis přihlašované ochranné známky ROYAL & CAPORAL (přihláška č. 12587663),

               —

               uložil náhradu výdajů a nákladů řízení vynaložených poškozenými stranami.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-234/14: Žaloba podaná dne 11. dubna 2014 – Mammoet Salvage v. Komise

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/37

         Žaloba podaná dne 11. dubna 2014 – Mammoet Salvage v. Komise
   (Věc T-234/14)
   2014/C 184/59
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mammoet Salvage BV (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupci: P. Kuypers a A. Schadd, advokáti)

      Žalovaná: Evropská unie, zastoupená Evropskou komisí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               v první řadě konstatoval nečinnost Evropské unie a/nebo Evropské komise,

               —

               podpůrně uložil Evropské unii a/nebo Evropské komisi zaplacení dlužných částek žalobkyni,

               —

               dále podpůrně uložil Evropské unii a/nebo Evropské komisi zaplacení náhrady škody žalobkyni,

               —

               ve všech třech případech podle článku 77 jednacího řádu Tribunálu přerušil řízení na tři měsíce poté, co bude žalobkyni doručen rozhodčí nález,

               —

               uložil Evropské unii a/nebo Evropské komisi náhradu nákladů řízení včetně mimosoudních nákladů.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně v roce 2010 získala v rámci Evropského rozvojového fondu veřejnou zakázku na odklizení 74 vraků lodí v přístavu v Mauritánii. Za financování smlouvy uzavřené mezi Mauritánií a žalobkyní se jménem Evropské komise zaručil velvyslanec a vedoucí delegace Evropské unie v Mauritánii. Na základě záruky se žalovaná nestala stranou uvedené smlouvy, ale převzala závazek zaplatit za uskutečněné práce.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje tři žalobní důvody:

               1.

               První žalobní důvod vycházející z nečinnosti žalované
               Smlouva mezi žalobkyní a Mauritánií obsahovala ustanovení, podle kterého platební závazky Unie zanikají nejpozději 18 měsíců po uplynutí období na realizaci zakázky. Žalobkyně dne 4. prosince 2013 požádala Mauritánii a delegaci Evropské unie o prodloužení této lhůty. Na tuto žádost o činnost žalovaná nereagovala.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející ze záruky financování smlouvy Evropskou komisí
               Žalobkyně se domnívá, že zakázka byla provedena, a proto žádá Tribunál, aby uložil žalované zaplacení neuhrazených faktur, tj. dlužných částek za práce, které žalobkyně provedla.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z mimosmluvní odpovědnosti Evropské unie
               V případě, že by Tribunál dospěl k závěru, že lhůta splatnosti stanovená pro Evropskou unii uplynula, žalobkyně navrhuje uložit žalované zaplacení náhrady škody ve výši neuhrazených faktur.
               Žalobkyně dále navrhuje, aby Tribunál konstatoval, že žalovaná porušila její práva přizváním znalce, čímž vznikla mimosmluvní škoda.


title: Věc T-379/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2012 — Itálie v. Komise ( „Státní podpory — Osvobození od spotřební daně z motorové nafty používané k vytápění skleníků — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje režim podpor za neslučitelný se společným trhem a kterým se nařizuje navrácení vyplacených podpor — Povinnost uvést odůvodnění — Selektivní charakter — Ovlivnění obchodu mezi členskými státy — Narušení hospodářské soutěže — Směrnice 92/81/EHS — Směrnice 2003/96/ES — Pokyny Společenství ke státním podporám na ochranu životního prostředí“ )

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/7

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2012 — Itálie v. Komise
   (Věc T-379/09) (1)

   (Státní podpory - Osvobození od spotřební daně z motorové nafty používané k vytápění skleníků - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje režim podpor za neslučitelný se společným trhem a kterým se nařizuje navrácení vyplacených podpor - Povinnost uvést odůvodnění - Selektivní charakter - Ovlivnění obchodu mezi členskými státy - Narušení hospodářské soutěže - Směrnice 92/81/EHS - Směrnice 2003/96/ES - Pokyny Společenství ke státním podporám na ochranu životního prostředí)
   2012/C 319/10
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: F. Arena, G. Palmieri a F. Varrone, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a D. Grespan, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2009/944/ES ze dne 13. července o režimech státní podpory C 6/04 (ex NN 70/01) a C 5/05 (ex NN 71/04), které Itálie provedla ve prospěch pěstitelů, kteří pěstují ve sklenících (osvobození od spotřební daně z motorové nafty používané k vytápění skleníků) (Úř. věst. L 327, s. 6)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Věc C-396/04: Žaloba podaná dne 20. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Finské republice

text:
               6.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/21

         Žaloba podaná dne 20. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Finské republice
   (Věc C-396/04)
   (2004/C 273/39)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 20. září 2004 žaloba směřující proti Finské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou M. Huttunenem a K. Simonssonem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Finská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského Parlamentu a Rady 2001/96/ES ze dne 4. prosince 2001, kterou se stanoví harmonizované požadavky a postupy pro bezpečnou nakládku a vykládku lodí přepravujících hromadné náklady (1), nebo v každém případě tím, že neuvědomila Komisi o těchto předpisech, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Finské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice 2001/96/ES uplynula dne 5. srpna 2003.

      (1)  Úř. věst. L 13, 16.1.2002, s. 9–20.