title: Věc C-504/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln (Německo) dne 23. září 2016 – Deister Holding AG als Gesamtrechtsnachfolger der Firma Traxx Investments N.V. v. Bundeszentralamt für Steuern

text:
               19.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 475/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln (Německo) dne 23. září 2016 – Deister Holding AG als Gesamtrechtsnachfolger der Firma Traxx Investments N.V. v. Bundeszentralamt für Steuern
   (Věc C-504/16)
   (2016/C 475/17)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Köln

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Deister Holding AG als Gesamtrechtsnachfolger der Firma Traxx Investments N.V.

      Žalovaný: Bundeszentralamt für Steuern

      Předběžné otázky

               I.)

               Brání článek 43 ve spojení s článkem 48 ES (nyní článek 49 ve spojení se článkem 54 SFEU) vnitrostátnímu daňovému právnímu předpisu, jako je právní předpis dotčený v původním řízení, který nerezidentní mateřské společnosti, jejíž výlučný akcionář má své bydliště v tuzemsku, odpírá osvobození od daně z kapitálových výnosů z rozdělení zisku,
               pokud v ní mají podíl osoby, jimž by nenáleželo vrácení daně nebo osvobození od daně, pokud dosáhly zisků přímo a

                           (1)

                           pro zapojení nerezidentní mateřské společnosti chybějí hospodářské nebo jinak závažné důvody nebo

                           (2)

                           nerezidentní mateřská společnost nedosáhne více než 10 % svých celkových hrubých příjmů dotčeného hospodářského roku z vlastní hospodářské činnosti (což mimo jiné chybí, pokud zahraniční společnost dosáhne svých hrubých příjmů ze správy hospodářských aktiv) nebo

                           (3)

                           se nerezidentní mateřská společnost neúčastní všeobecného hospodářského styku obchodním podnikem, který byl přiměřeně zřízený pro její obchodní účel,

                     zatímco rezidentním mateřským společnostem je poskytnuto osvobození od daně z kapitálových výnosů, aniž záleží na výše uvedených podmínkách?

               II.)

               Brání článek 5 odst. 1 ve spojení s článkem 1 odst. 2 směrnice 90/435/EHS (1) vnitrostátnímu daňovému právnímu předpisu, jako je právní předpis dotčený v původním řízení, který nerezidentní mateřské společnosti, jejíž výlučný akcionář má své bydliště v tuzemsku, odpírá osvobození od daně z kapitálových výnosů z rozdělení zisku,
               pokud v ní mají podíl osoby, jimž by nenáleželo vrácení daně nebo osvobození od daně, pokud dosáhly zisků přímo a

                           (1)

                           pro zapojení nerezidentní mateřské společnosti chybějí hospodářské nebo jinak závažné důvody nebo

                           (2)

                           nerezidentní mateřská společnost nedosáhne více než 10 % svých celkových hrubých příjmů dotčeného hospodářského roku z vlastní hospodářské činnosti (což mimo jiné chybí, pokud zahraniční společnost dosáhne svých hrubých příjmů ze spravování hospodářských aktiv) nebo

                           (3)

                           se nerezidentní mateřská společnost neúčastní všeobecného hospodářského styku obchodním podnikem, který byl přiměřeně zřízen pro její obchodní účel,

                     zatímco rezidentním mateřským společnostem je poskytnuto osvobození od daně z kapitálových výnosů, aniž záleží na výše uvedených podmínkách?

      (1)  Směrnice Rady 90/435/EHS o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (směrnice o mateřských a dceřiných společnostech) (Úř. věst. 1990, L 225, s. 6; Zvl. vyd. 09/01, s. 147).


title: Vyškrnutí věci C- 86/05

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/13

         Vyškrnutí věci C- 86/05 (1)

   (2005/C 330/33)

      (Jednací jazyk: italština)

   Usnesením ze dne 7. září 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o vyškrtnutí věci C-86/05, Komise Evropských společenství proti Italské republice.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005


title: Věc T-203/16: Žaloba podaná dne 2. května 2016 – Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark v. Komise

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/29

         Žaloba podaná dne 2. května 2016 – Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark v. Komise
   (Věc T-203/16)
   (2016/C 232/37)
   Jednací jazyk: dánština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark (Ikast, Dánsko) (zástupce: N. Gade, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               určit, že Komise porušila článek 265 SFEU tím, že navzdory povinnosti jednat, která je v něm stanovena, nejprve nezahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 4 odst. 4 nařízení č. 2015/1589 a v rozporu s lhůtou, která je stanovena v čl. 9 odst. 6, nevydala rozhodnutí ve věci státní podpory SA.32699 a SA.32184 týkající se podpory dodavatelům elektrické energie, která ovlivňuje trh regulace výkonu;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 265 SFEU tím, že formální vyšetřovací řízení týkající se státní podpory zahájila až 29 měsíců po podání stížnosti žalobkyní a tím, že ani po 31 měsících od zahájení tohoto řízení nevydala rozhodnutí ve věci.
   Žalobkyně dále tvrdí, že Komise obdržela veškeré informace, které by mohly být nezbytné pro ukončení řízení ve věci státní podpory, a že doba 31 měsíců musí být považována za více než dostatečnou dobu pro zjištění všech skutkových a relevantních aspektů věci, v neposlední řadě proto, že Komise měla k zahájení formálního vyšetřovacího řízení výše uvedených 29 měsíců a celkově pět let pro vyšetření případu.


title: Věc T-298/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2011 — Evropaïki Dynamiki v. Komise ( Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení Společenství — Poskytování externích služeb pro vzdělávací programy — Zadání veřejné zakázky několika uchazečům — Umístění uchazeče — Žaloba na neplatnost — Povinnost uvést odůvodnění — Důvody pro vyloučení ze zadávacího řízení — Článek 93 odst. 1 písm. f) finančního nařízení — Doba platnosti nabídek — Mimosmluvní odpovědnost )

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2011 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-298/09) (1)

   (Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení Společenství - Poskytování externích služeb pro vzdělávací programy - Zadání veřejné zakázky několika uchazečům - Umístění uchazeče - Žaloba na neplatnost - Povinnost uvést odůvodnění - Důvody pro vyloučení ze zadávacího řízení - Článek 93 odst. 1 písm. f) finančního nařízení - Doba platnosti nabídek - Mimosmluvní odpovědnost)
   2011/C 319/31
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Bambara a E. Manhaeve, zmocněnci, ve spolupráci s P. Wytinckem, advokátem)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení dvou rozhodnutí Komise oznámených zvlášť dvěma dopisy ze dne 12. května 2009, podle nichž se nabídky, které žalobkyně předložila v rámci otevřeného nabídkového řízení EAC/01/2008 týkajícího se poskytování externích služeb pro vzdělávací programy (ESP-ISEP) (Úř. věst. 2008/158-212752), umístily na druhém místě jak v položce č. 1 (Vývoj a údržba informačních systémů), tak v položce č. 2 (Studium a zkoušení informačních systémů a související školení a podpora), a zadruhé návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 233, 26.9.2009.


title: Věc T-194/13: Žaloba podaná dne 5. dubna 2013 — United Parcel Service v. Komise

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/30

         Žaloba podaná dne 5. dubna 2013 — United Parcel Service v. Komise
   (Věc T-194/13)
   2013/C 147/54
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: United Parcel Service, Inc. (Atlanta, Spojené státy) (zástupci: A. Ryan, B. Graham, Solicitors, W. Knibbeler a P. Stamou, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil v plném rozsahu rozhodnutí Evropské komise C(2013) 431 (COMP/M.6570 — UPS/TNT Express) ze dne 30. ledna 2013, kterým Komise zamítla plánované nabytí společnosti TNT Express N.V. společností UPS, pokud zamítá spojení.

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení včetně náhrady nákladů případných vedlejších účastníků řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod: Komise se při svém zkoumání pravděpodobného dopadu spojení na ceny dopustila právního pochybení a zjevně nesprávného posouzení. Krom toho nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění a porušila práva UPS na obhajobu tím, že výrazně změnila ekonometrický model předložený UPS, aniž by vyslechla UPS či náležitě vysvětlila provedené změny.

               2)

               Druhý žalobní důvod: Komise se dopustila právního pochybení tím, že pro přezkoumatelnost zvýšení účinnosti stanovila nahodilé kritérium a odchýlila se od kritéria stanoveného judikaturou. Krom toho se dopustila právního pochybení a zjevně nesprávného posouzení tím, že přisoudila zvýšení účinnosti, které v zásadě uznala, nedostatečný resp. vůbec žádný význam. Konečně porušila práva UPS na obhajobu tím, že založila odmítnutí zvýšení účinnosti na námitkách, které nebyly UPS předem oznámeny.

               3)

               Třetí žalobní důvod: Komise se dopustila právního pochybení a zjevně nesprávného posouzení tím, že opominula pojem intenzity hospodářské soutěže. Krom toho nesprávně a bez jednoznačných důkazů konstatovala, že konkurent podniku vzniklého spojením by se připojil k případnému zvýšení cen.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod: Komise porušila práva UPS na obhajobu tím, že společnosti UPS odepřela přístup k důležitým zprošťujícím důkazům. Krom toho Komise neuvedla žádné odůvodnění a dopustila se právních a věcných pochybení jakož i zjevně nesprávného posouzení, když konstatovala, že konkurenti, se kterými podnik vzniklý spojením nepojí užší soutěžní vztah, nemohou v blízké budoucnosti expandovat natolik, aby mohli vyvíjet na tento podnik účinný tlak.

               5)

               Pátý žalobní důvod: Komise se dopustila právního pochybení a zjevně nesprávného posouzení když zkoumala, zda mohou zákazníci vyvíjet tlak na podnik vzniklý spojením.


title: Věc C-27/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Duisburg (Německo) dne 20. ledna 2014 – Elfriede Stermann, Hans Gerd Stermann v. Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung AG

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Duisburg (Německo) dne 20. ledna 2014 – Elfriede Stermann, Hans Gerd Stermann v. Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung AG
   (Věc C-27/14)
   2014/C 112/30
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Duisburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Elfriede Stermann, Hans Gerd Stermann

      Žalovaná: Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung AG
   Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 14. února 2014 vyškrtnuta z rejstříku tohoto soudu.


title: Věc F-25/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 5. července 2007 – Ider, Desorbay a Noschese v. Komise (Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Zařazení a odměňování — Úřad pro infrastrukturu a logistiku v Bruselu — Zaměstnanci pověření výkonnými pravomocemi — Bývalí zaměstnanci odměňovaní podle belgického práva — Změna použitelného režimu — Rovné zacházení)

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/47

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 5. července 2007 – Ider, Desorbay a Noschese v. Komise
   (Věc F-25/06) (1)

   (Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Zařazení a odměňování - Úřad pro infrastrukturu a logistiku v Bruselu - Zaměstnanci pověření výkonnými pravomocemi - Bývalí zaměstnanci odměňovaní podle belgického práva - Změna použitelného režimu - Rovné zacházení)
   (2007/C 199/90)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobci: Béatrice Ider (Halle, Belgie), Marie-Claire Desorbay (Meise, Belgie) a Lino Noschese (Braine-le-Château, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Martin a L. Lozano Palacios)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise, kterým byly zamítnuty stížnosti, které podaly žalobkyně proti rozhodnutím, jimiž bylo stanoveno jejich zařazení a odměny jakožto smluvních zaměstnanců
   Výrok rozsudku

               1)

                  Rozhodnutí, jímž Komise Evropských společenství stanovila odměnu B. Ider jako smluvní zaměstnankyně na základě smlouvy podepsané v dubnu 2005, se zrušuje.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených B. Ider.

               4)

               B. Ider ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

               5)

               M.-C. Desorbay a L. Noschese ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006, s. 34.


title: Věc C-97/16: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 2. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social č. 3 de Barcelona – Španělsko) – José María Pérez Retamero v. TNT Express Worldwide Spain SL, Last Mile Courier SL, dříve Transportes Saripod SL, Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Směrnice 2002/15/ES — Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků — Úprava pracovní doby — Silniční doprava — Mobilní pracovník — Samostatně výdělečně činný řidič — Pojem — Nepřípustnost“

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/8

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 2. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social č. 3 de Barcelona – Španělsko) – José María Pérez Retamero v. TNT Express Worldwide Spain SL, Last Mile Courier SL, dříve Transportes Saripod SL, Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Věc C-97/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 2002/15/ES - Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků - Úprava pracovní doby - Silniční doprava - Mobilní pracovník - Samostatně výdělečně činný řidič - Pojem - Nepřípustnost“)
   (2017/C 121/10)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social č. 3 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: José María Pérez Retamero

      Žalované: TNT Express Worldwide Spain SL, Last Mile Courier SL, dříve Transportes Saripod SL, Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce předložená Juzgado de lo Social č. 3 de Barcelona (pracovní soud v Barceloně, Španělsko) je nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 156, 2.5.2016.


title: Věc T-6/05: Žaloba podaná dne 12. ledna 2005 DEF-TEC Defense Technology GmbH proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/32

         Žaloba podaná dne 12. ledna 2005 DEF-TEC Defense Technology GmbH proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-6/05)
   (2005/C 82/61)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 12. ledna 2005 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) DEF-TEC Defense Technology GmbH, se sídlem ve Frankfurtu nad Mohanem (Německo), zastoupenou H. Danielem, advokátem.
   Druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem byla Defense Technology Corporation of America, se sídlem v Jacksonville, Florida (USA).
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ve věci R 493/2002-2 ze dne 8. listopadu 2004;

               —

               prohlásil za neplatné rozhodnutí námitkového oddělení OHIM č. 722/2202;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky:

               Žalobkyně

               Přihlašovaná ochranná známka:

               Obrazová ochranná známka „FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR“ pro výrobky třídy 5 (farmaceutické výrobky atd.) třídy 8 (ruční nástroje a zařízení atd.) a třídy 13 (munice atd.) – přihláška ochranné známky Společenství č. 643668

               Majitel namítané ochranné známky nebo označení:

               Defense Technology Corporation of America

               Namítaná známka nebo označení:

               Národní, mezinárodní, slovní a obrazové známky „FIRST DEFENSE“

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí zápisu

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání

               Žalobní důvody:

               Porušení čl. 8 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 40/94 (1). Žalobkyně napadá zjištění, podle kterého neposkytla dostatečné důkazy, aby prokázala, že přihlášení napadené známky bylo provedeno se souhlasem majitele.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1).


title: Věc T-374/09: Žaloba podaná dne 28. září 2009 — Lorenz Shoe Group v. OHIM — Fuzhou Fuan Leather Plastics Clothing Making (Ganeder)

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/57

         Žaloba podaná dne 28. září 2009 — Lorenz Shoe Group v. OHIM — Fuzhou Fuan Leather Plastics Clothing Making (Ganeder)
   (Věc T-374/09)
   2009/C 282/106
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lorenz Shoe Group AG (Taufkirchen, Rakousko) (zástupce: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Fuzhou Fuan Leather Plastics Clothing Making Co. Ltd (Fujian, Čínská lidová republika)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 16. července 2009 ve věci R 1289/2008-1

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Fuzhou Fuan Leather Plastics Clothing Making Co. Ltd

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Ganeder“ pro výrobky zařazené do tříd 14, 18 a 25 (přihláška č. 5 108 774)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně (dříve shoe fashion group LORENZ AG)

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „Ganter“ pro výrobky zařazené do třídy 25 (Ochranná známka Společenství č. 469 262), přičemž námitka směřuje pouze proti zápisu výrobků do této třídy

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), neboť mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-160/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/35

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-160/07) (1)

   (2007/C 297/71)

      Jednací jazyk: portugalština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 129, 9.6.2007.


title: Věc T-399/12: Usnesení Tribunálu ze dne 4. června 2013 — Cosma Moden v. OHIM — s.Oliver Bernd Freier (COSMA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/81

         Usnesení Tribunálu ze dne 4. června 2013 — Cosma Moden v. OHIM — s.Oliver Bernd Freier (COSMA)
   (Věc T-399/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 225/180
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cosma Moden GmbH & Co. KG (Emsdetten, Německo) (zástupce: J. Meyer, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG (Rottendorf, Německo) (zástupkyně: S. Körber a B. Bleifeld, advokátky)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. července 2012 (věc R 2010/2010-4) týkajícímu se námitkového mezi společnostmi Cosma Moden GmbH & Co. KG et s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Žalobkyně a další účastnice řízení před odvolacím senátem ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich ponese polovinu nákladů řízení žalovaného.

      (1)  Úř. věst. C 331, 27.10.2012.


title: Věc C-32/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. ledna 2017 společností Apcoa Parking Holdings GmbH proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 8. listopadu 2016 ve spojených věcech T-268/15 a T-272/15, Apcoa Parking Holdings GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. ledna 2017 společností Apcoa Parking Holdings GmbH proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 8. listopadu 2016 ve spojených věcech T-268/15 a T-272/15, Apcoa Parking Holdings GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-32/17 P)
   (2017/C 151/21)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Apcoa Parking Holdings GmbH (zástupce: Dr. A. Lohmann, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil usnesení Tribunálu Evropské unie (sedmého senátu) ze dne 8. listopadu 2016 ve spojených věcech T-268/15 a T-272/15;

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO (dříve OHIM) ze dne 25. března 2015 ve věcech odvolacích řízení R 2062/2014-4 a R 2063/2014-4;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Podle navrhovatelky je usnesení postiženo procesní vadou (první důvod kasačního opravného prostředku). Navíc porušuje unijní právo. Tribunál nezohlednil důležité skutkové okolnosti (druhý důvod kasačního opravného prostředku). Zkreslil skutkový stav (třetí důvod kasačního opravného prostředku). Usnesení porušuje zásadu jednotné povahy ochranné známky Evropské unie (čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku).
   První důvod: Tribunál rozhodl o žalobách, aniž se konalo jednání. Navrhovatelka však výslovně požadovala provedení jednání.
   Jednání by nebylo nadbytečné, protože žaloba nebyla ani zjevně nepřípustná ani zjevně bez právního základu. Proto usnesení je postiženo procesní vadou.
   Druhý důvod: Usnesení Tribunálu porušuje unijní právo. Oproti rozhodnutí Tribunálu, nebrání žádný absolutní důvod zamítnutí ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 (1) zápisu sporných ochranných známek. Tyto známky nejsou popisnými údaji.
   Tribunál nezohlednil relevantní skutkové okolnosti. Domníval se, že pro veřejnost Spojeného království anglofonní výraz „Parkway“ znamená parkoviště na železniční stanici. Přitom nezohlednil, že úřad pro ochranné známky ve Velké Británii se již výslovně zabýval touto otázkou dokonce v rámci jednání a po důkladném přezkoumání popřel existenci popisného údaje. Pokud se výraz používá samostatně, tak jak je obsažen v ochranné známce, nemá význam, jaký mu připsal Tribunál. Identické známky „Parkway“ byly na základě rozšíření mezinárodního zápisu ve více členských státech (mimo jiné i v Irsku), a jako národní přihlášky ve Spojeném království, shledány způsobilými ochrany a zapsány.
   Tribunál tyto skutečnosti nezohlednil a jen poukázal na to, že obecně není vázán vnitrostátními rozhodnutími. Přitom přehlédl, že nebýt vázán neznamená, že by byl zbaven povinnosti přinejmenším zohlednit a posoudit všechny relevantní skutečnosti. Národní zápisy identických známek v členských státech jazykové oblasti, ze které sporné označení pochází, jsou každopádně relevantními skutkovými okolnostmi. Jejich naprosté nezohlednění je nesprávným právním posouzením.
   Třetí důvod: Tribunál vyvodil význam výrazu „Parkway“, na kterém založil své rozhodnutí, ze dvou položek ve slovníku. Tyto však reprodukoval neúplně a zkresleně. Tribunál nezohlednil skutečnost, že z těchto pramenů nelze vyvodit obecný význam pojmu „Parkway“, chápaného samostatně, způsobem, na jakém založil své rozhodnutí. I toto je možné podrobně vyvodit z rozhodnutí úřadu pro ochranné známky Spojeného království ohledně tamní způsobilosti známky být chráněna. V něm byly projednány téže prameny. Tamní úřad došel k závěru, že význam výrazu uvedený ve slovníku nebrání jeho ochraně jako ochranné známky. Pokud by i Tribunál správně a nezkresleně tyto prameny posoudil, musel by dospět k témuž závěru. Rovněž zkreslení skutkového stavu je nesprávným právním posouzením.
   Čtvrtý důvod: Usnesení navíc porušuje zásadu jednotnosti ochranné známky Evropské unie. Neboť přestože pro žádný členský stát Unie neexistuje absolutní důvod zamítnutí zápisu, Tribunál navrhovatelce zabránil dosáhnout pro známky jednotnou ochranu Evropské unie.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie (kodifikované znění) (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-339/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu — Česká republika) — Skoma-Lux s.r.o. v. Celní ředitelství Olomouc ( „Společný celní sazebník — Sazební zařazení zboží — Kombinovaná nomenklatura — Položky 2204 a 2206 — Kvašené (fermentované) nápoje z čerstvých hroznů — Skutečný objemový obsah alkoholu 15,8 % až 16,1 % — Přidání kukuřičného alkoholu a řepného cukru v průběhu výroby“ )

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/12

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu — Česká republika) — Skoma-Lux s.r.o. v. Celní ředitelství Olomouc
   (Věc C-339/09) (1)

   (Společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Položky 2204 a 2206 - Kvašené (fermentované) nápoje z čerstvých hroznů - Skutečný objemový obsah alkoholu 15,8 % až 16,1 % - Přidání kukuřičného alkoholu a řepného cukru v průběhu výroby)
   2011/C 55/19
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Skoma-Lux s.r.o.

      Žalované: Celní ředitelství Olomouc

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Nejvyšší správní soud — Výklad přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003 (Úř. věst L 281, s. 1; Zvl. vyd. 02/14, s. 3) — Červené víno dezertní Kagor — Zařazení do položky 2204 nebo 2206 kombinované nomenklatury

      Výrok

   Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1719/2005 ze dne 27. října 2005, musí být vykládáno v tom smyslu, že kvašený (fermentovaný) nápoj z čerstvých hroznů, prodávaný v lahvích 0,75 l, s obsahem alkoholu 15,8 % až 16,1 % obj., do kterého byl v průběhu jeho výroby přidán řepný cukr a kukuřičný alkohol, je třeba zařadit do čísla 2206 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I tohoto nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Věc C-176/09: Žaloba podaná dne 15. května 2009 — Lucemburské velkovévodství v. Evropský parlament, Rada Evropské unie

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/29

         Žaloba podaná dne 15. května 2009 — Lucemburské velkovévodství v. Evropský parlament, Rada Evropské unie
   (Věc C-176/09)
   2009/C 180/50
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Lucemburské velkovévodství (zástupci: C. Schiltz, zmocněnec, P. Kinsch, advokát)

      Žalovaní: Evropský parlament, Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit pasáž v čl. 1 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/12/ES ze dne 11. března 2009 o letištních poplatcích (1), která zní následovně: „s nejvyšším počtem odbavených cestujících v každém členském státě“;

               —

               podpůrně zrušit směrnici v celém rozsahu;

               —

               uložit Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lucemburské velkovévodství na podporu své žaloby uplatňuje dva důvody:
   Ve svém prvním důvodu žalobce uplatňuje porušení zásady zákazu diskriminace tím, že by takové letiště, jakým je Lucemburk-Findel, z důvodu rozšíření působnosti směrnice 2009/12/ES na letiště „s nejvyšším počtem odbavených cestujících v každém členském státě“ bylo podrobeno správním a finančním povinnostem, které se nevztahují na jiná letiště nacházející se ve srovnatelné situaci, aniž by takové rozdílné zacházení bylo objektivně odůvodněno. Žalobce v tomto ohledu konkrétněji uvádí situaci letišť Hahn a Charleroi, která obsluhují tutéž klientelu jako letiště Findel, odbavují více cestujících než toto posledně uvedené letiště, ale nepodléhají týmž povinnostem. Přítomnost hranic mezi těmito třemi letišti nemůže nijak odůvodnit, aby s nimi bylo zacházeno odlišně.
   Ve svém druhém důvodu žalobce krom toho uvádí, že dotčené ustanovení nedodržuje zásady subsidiarity a proporcionality. Jednak totiž zásah na evropské úrovni není nezbytný k regulaci situace, která by mohla být zcela upravena na vnitrostátní úrovni, dokud nebude dosaženo stropu 5 milionů cestujících. Dále použití směrnice vede k neodůvodněným postupům a nákladům pro letiště, jakým je Findel, jehož jedinou zvláštností je, že odbavuje nejvyšší počet cestujících ve členském státě, aniž by tato skutečnost byla skutečně relevantní pro cíle směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 70, s. 11.


title: Věc T-103/11: Žaloba podaná dne 16. února 2011 — Shang v. OHIM (justing)

text:
               9.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/19

         Žaloba podaná dne 16. února 2011 — Shang v. OHIM (justing)
   (Věc T-103/11)
   2011/C 113/38
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tiantian Shang (Řím, Itálie) (zástupce: A. Salerni, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobce

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               aby při změně rozhodnutí přijatého OHIM přiznal právo seniority národní ochranné známce RM 2006C002075 ve vztahu k ochranné známce Společenství 008391202 sestávající ze jména a symbolu, s důsledky vyplývajícími z nařízení Společenství o ochranných známkách č. 40/94, jak bylo nahrazeno nařízením č. 207/2009,

               —

               podpůrně, vzhledem ke shodě slovního prvku u obou ochranných známek, a to národní ochranné známky a ochranné známky Společenství, které jsou obě charakterizovány slovem „Justing“, žádá, aby uznal senioritu slovní části ochranné známky, a sice jména „Justing“, a prodloužil zpětnou účinnost zápisu Společenství s případným vyloučením grafické ilustrované části, která obklopuje jméno.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Justing“ (přihláška ochranné známky č. 8 391 203) pro výrobky a služby zařazené do tříd 18 a 25, vzhledem k nimž se uplatňuje seniorita národní obrazové ochranné známky (italský zápis č. 1 217 303), obsahující také slovní prvek „JUSTING“

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí žádosti o uplatnění seniority národní obrazové ochranné známky, jelikož italská ochranná známka a ochranná známka Společenství nejsou totožné

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné použití článku 34 nařízení č. 207/2009, jakož i porušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/71/ES ze dne 13. října o právní ochraně (průmyslových) vzorů


title: Věc T-396/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2015 – Best Lock (Europe) v. OHIM – Lego Juris (Tvar figurky na hraní s výstupkem) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Trojrozměrná ochranná známka Společenství — Tvar figurky na hraní s výstupkem — Absolutní důvody pro zamítnutí — Označení tvořené výlučně tvarem, který vyplývá ze samotné povahy výrobku — Označení tvořené výlučně tvarem výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku — Článek 7 odst. 1 písm. e) body i) a ii) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2015 – Best Lock (Europe) v. OHIM – Lego Juris (Tvar figurky na hraní s výstupkem)
   (Věc T-396/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Trojrozměrná ochranná známka Společenství - Tvar figurky na hraní s výstupkem - Absolutní důvody pro zamítnutí - Označení tvořené výlučně tvarem, který vyplývá ze samotné povahy výrobku - Označení tvořené výlučně tvarem výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku - Článek 7 odst. 1 písm. e) body i) a ii) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 262/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Best-Lock (Europe) Ltd (Colne, Spojené království) (zástupce: J. Becker, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: D. Hanf a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Lego Juris A/S (Billund, Dánsko) (zástupce: V. von Bomhard, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. března 2014 (věc R 1696/2013-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Best Lock (Europe) Ltd a Lego Juris A/S

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Best-Lock (Europe) Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 315, 15.9.2014.


title: Věc T-131/04: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2008 – Jacobs v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Mezitímní rozsudek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/35

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2008 – Jacobs v. Komise
   (Věc T-131/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Mezitímní rozsudek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2008/C 301/58)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luc Jacobs (Brusel, Belgie) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Krämer, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbauerem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 14. dubna 2003, kterým došlo ke změně zařazení žalobce do platové třídy, v rozsahu, ve kterém stanovuje jeho zařazení do platového stupně, ke dni jeho jmenování do platové třídy B4 druhého platového stupně, ve kterém stanovuje den počátku svých finančních dopadů na 5. října 1995 a ve kterém neumožnil služební postup žalobce, a návrh na zrušení rozhodnutí o zamítnutí stížnosti žalobce, a jednak návrh na náhradu škody údajně způsobené tímto rozhodnutím
   Výrok

               1)

               Již není třeba o projednávané žalobě rozhodnout.

               2)

               Komise ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 30.4.2004.


title: Věc C-154/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – J. J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper v. Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen (Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Článek 4 odst. 2a a článek 10a, jakož i příloha 2 (A) — Zvláštní nepříspěvkové dávky — Nizozemská dávka pro mladé zdravotně postižené osoby — Nepřenositelnost dávky do zahraničí)

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/8

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – J. J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper v. Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen
   (Věc C-154/05) (1)

   (Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 4 odst. 2a a článek 10a, jakož i příloha 2 (A) - Zvláštní nepříspěvkové dávky - Nizozemská dávka pro mladé zdravotně postižené osoby - Nepřenositelnost dávky do zahraničí)
   (2006/C 212/13)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Rechtbank Amsterdam
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: J. J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper

      Žalovaná: Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Rechtbank Amsterdam – Výklad čl. 4 odst. 2a, 10a a přílohy 2 (A) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2), ve znění nařízení Rady (EHS) č. 1247/92 ze dne 30. dubna 1992 (Úř. věst. L 136, s. 1) – Zvláštní nepříspěvkové dávky – Režim koordinace stanovený v článku 10a nařízení č. 1408/71 – Oblast působnosti – Zahrnutí či nezahrnutí dávky pro mladé postižené osoby zmíněné v příloze 2 (A) nařízení č. 1408/71 – Příjemci dávek, kteří nemají bydliště v Nizozemsku
   Výrok
   Dávku vyplácenou podle zákona ze dne 24. dubna 1997 o pojištění pro případ pracovní neschopnosti mladých zdravotně postižených osob (Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening jonggehandicapten) je třeba považovat za zvláštní nepříspěvkovou dávku ve smyslu čl. 4 odst. 2a nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, na osoby samostatně výdělečně činné a na členy jejich rodin pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Rady (ES) č. 307/1999 ze dne 8. února 1999, takže se použije pouze pravidlo koordinace stanovené v článku 10a tohoto nařízení, a uvedenou dávku nelze vyplácet osobám s bydlištěm mimo Nizozemsko.

      (1)  Úř. věst. C 155, 25.6.2005.


title: Věc T-651/11: Žaloba podaná dne 16. prosince 2011 — Syriatel Mobile Telecom v. Rada

text:
               11.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/20

         Žaloba podaná dne 16. prosince 2011 — Syriatel Mobile Telecom v. Rada
   (Věc T-651/11)
   2012/C 39/39
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damašek, Sýrie) (zástupce: J. Pujol, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že žaloba je přípustná a opodstatněná, a v důsledku toho

               —

               zrušil rozhodnutí 2011/628/SZBP, jakož i nařízení č. 950/2011 a na něj navazující prováděcí akty v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů vynaložených v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobkyně uplatňuje šest žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z neexistence právního základu pro rozhodnutí 2011/628/SZBP (1) vzhledem k tomu, že rozhodnutí 2011/273/SZBP (2) bylo zrušeno rozhodnutím 2011/782/SZBP (3).

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z neexistence právního základu pro nařízení č. 950/2011 (4) vzhledem k tomu, že rozhodnutí 2011/273/SZBP bylo zrušeno.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že napadenými opatřeními bylo porušeno právo na obhajobu a zejména právo na účinnou soudní ochranu, která zakotvuje článek 6 a článek 13 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „EÚLP“), článek 215 SFEU a články 41 a 47 Listiny základních práv Evropské unie.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila povinnost uvést odůvodnění, jelikož poskytnuté odůvodnění nesplňuje povinnost, kterou mají orgány Evropské unie v souladu s článkem 6 EÚLP, článkem 296 SFEU, jakož i článkem 41 Listiny základních práv Evropské unie.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že napadená opatření neodůvodněně a nepřiměřeně omezovala základní práva žalobkyně a konkrétně její právo na vlastnictví zakotvené v článku 1 dodatkového protokolu k EÚLP a v článku 17 Listiny základních práv Evropské unie, jakož i právo na ochranu pověsti zakotvené v článku 8 a čl. 10 odst. 2 EÚLP.

               6)

               Šestý žalobní důvod vychází z toho, že byla narušena hospodářská soutěž v rámci Evropské unie, jelikož přijatá opatření vedla k narušení obvyklého fungování trhu s telekomunikacemi v rámci Unie a ohrožovala tak hospodářskou soutěž mezi evropskými hospodářskými subjekty a v rámci obchodu mezi členskými státy.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2011/628/SZBP ze dne 23. září 2011, kterým se mění rozhodnutí 2011/273/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 247, 24.9.2011, s. 17).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2011/273/SZBP ze dne 9. května 2011 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 121, 10.5.2011, s. 11).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2011/782/SZBP ze dne 1. prosince 2011 o omezujících opatřeních vůči Sýrii a o zrušení rozhodnutí 2011/273/SZBP (Úř. věst. L 319, 2.12.2011, s. 56).

      (4)  Nařízení Rady (EU) č. 950/2011 ze dne 23. září 2011, kterým se mění nařízení (EU) č. 442/2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. L 247, 24.9.2011, s. 3).


title: Věc C-576/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. prosince 2008 People's Mojahedin Organization of Iran proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 23. října 2008 ve věci T-256/07: People's Mojahedin Organization of Iran v. Rada Evropské unie

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. prosince 2008 People's Mojahedin Organization of Iran proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 23. října 2008 ve věci T-256/07: People's Mojahedin Organization of Iran v. Rada Evropské unie
   (Věc C-576/08 P)
   (2009/C 55/24)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: People's Mojahedin Organization of Iran (zástupci: J.-P. Spitzer, lawyer, D. Vaughan QC, M..-E. Demetriou, barrister )

      Další účastníci řízení: Rada Evropské Unie, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Komise Evropských společenství, Nizozemské království
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozhodnutí Soudu prvního stupně v rozsahu, v němž zamítl návrh PMOI na zrušení rozhodnutí Rady 2007/445/ES (1) jako neopodstatněný;

               —

               zrušit rozhodnutí 2007/445/ES v rozsahu, v němž se dotýká PMOI;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů navrhovatelky u tohoto soudu a ohledně rozhodnutí 2007/445/ES před Soudem prvního stupně.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelka uvádí, že ve věci, která se týká základních práv a užití čl. 1 odst. 4 a čl. 1 odst. 6 společného postoje 931/2001 a čl. 2 odst. 3 nařízení 2580/2001 ohledně opatření Společenství, kterým byla organizace People's Mojahedin of Iran ponechána na seznamu zakázaných organizací:

               (1)

               Při zjišťování, zda se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení Soud prvního stupně nepřezkoumal rozhodnutí 2006/445/ES v plném rozsahu, jak to požaduje Smlouva o ES;

               (2)

               Soud prvního stupně neuplatnil zásadu účinné soudní ochrany, jelikož neprovedl vyčerpávající přezkum;

               (3)

               Soud prvního stupně se dopustil právního omylu svým konstatováním, že se Rada přijetím svého rozhodnutí nedopustila zjevně nesprávného posouzení. Rada a Soud prvního stupně měly k dispozici veškerá fakta a argumenty, které byly předloženy vnitrostátnímu soudu a měly podrobně zkoumat skutečnosti svědčící v její prospěch;

               (4)

               Soud prvního stupně se podle čl. 1 odst. 4 a 6 zmíněného společného postoje a čl. 2 odst. 3 zmíněného nařízení dopustil nesprávného právního posouzení odmítnutím tvrzení navrhovatele, že pouze současná teroristická činnost může odůvodňovat další ponechání určité osoby na zmiňovaném seznamu;

               (5)

               Soud prvního stupně dospěl k nesprávnému závěru, že Rada mohla správně vyloučit skutečnosti svědčící ve prospěch navrhovatelky na základě jeho závěrů ohledně záležitostí, jichž se týkal předcházející důvod kasačního opravného prostředku;

               (6)

               Soud prvního stupně dospěl k nesprávnému závěru, že Rada uvedla dostatečné důvody pro svůj závěr, že skutečnosti svědčící ve prospěch navrhovatelky, které tato předložila ohledně záležitostí týkajících se období po roce 2001, neodůvodňují [její žádost, o ne]ponechání navrhovatelky na seznamu zakázaných organizací.

      (1)  Rozhodnutí Rady ze dne 28. června 2007, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a zrušují rozhodnutí 2006/379/ES a 2006/1008/ES (2007/445/ES), Úř. věst. L 169, s. 58.


title: Kasační senát

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/42

         Kasační senát
   (2007/C 269/73)
   Dne 19. září 2007 Soud prvního stupně rozhodl, že se kasační senát skládá na období od 25. září 2007 do 30. září 2008 z předsedy Soudu a podle rotačního systému ze čtyř předsedů senátu.


title: Věc T-148/16 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. července 2017 – Barnett a Mogensen v. Komise „Kasační opravný prostředek — Vedlejší kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Úprava opravných koeficientů — Mimořádná aktualizace — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Přípustnost vedlejšího kasačního opravného prostředku — Článek 65 odst. 4 služebního řádu — Aktualizace pro rok 2014 — Práh citlivosti týkající se změn životních nákladů“

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. července 2017 – Barnett a Mogensen v. Komise
   (Věc T-148/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Vedlejší kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Úprava opravných koeficientů - Mimořádná aktualizace - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Přípustnost vedlejšího kasačního opravného prostředku - Článek 65 odst. 4 služebního řádu - Aktualizace pro rok 2014 - Práh citlivosti týkající se změn životních nákladů“)
   (2017/C 283/58)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Adrian Barnett (Roskilde, Dánsko) a Sven-Ole Mogensen (Hellerup, Dánsko) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a F. Simonetti, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 5. února 2016, Barnett a Mogensen v. Komise (F-56/15, EU:F:2016:11), znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek a vedlejší kasační opravný prostředek se zamítají.

               2)

               Adrian Barnett a Sven-Ole Mogensen ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v souvislosti s kasačním opravným prostředkem.

               3)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené A. Barnettem a S.-O. Mogensenem v souvislosti s vedlejším kasačním opravným prostředkem.

      (1)  Úř. věst. C 191, 30. 5. 2016.


title: Věc T-53/05: Žaloba podaná dne 24. ledna 2005 Calavo Growers of California proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/43

         Žaloba podaná dne 24. ledna 2005 Calavo Growers of California proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-53/05)
   (2005/C 82/77)
   Jazyk, ve kterém byla žaloba sepsána: španělština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 24. ledna 2005 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Calavo Growers of California, zastoupenou Enriquem Armijem Chavarrim a Antoniem Castánem Pérez-Gómezem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 8. listopadu 2004 vydané ve věci R 159/2004-1 a

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Dne 8. března 2001 podal Luis Calvo Sanz návrh na zápis obrazové ochranné známky „CALVO“ (č. 2.127.132) pro výrobky tříd 29, 30 a 31.
   Calavo Growers of California, žalobkyně v tomto řízení, podala dne 21. prosince 2001 námitku proti tomuto návrhu na zápis založenou na slovní ochranné známce Společenství „CALAVO“ (č. 102.822) zapsané pro výrobky tříd 29 a 31. Tato námitka sestává ze dvou částí. První část je tvořena formulářem ve španělštině, označujícím jazyk námitkového řízení, napadenou přihlášku, přihlašovatele a jeho zástupce, běžný účet pro zaplacení daně a předcházející ochrannou známku Společenství. Tato první část rovněž upřesňuje, že námitka je založena na „všech výrobcích a službách, pro které byla zapsána starší ochranná známka nebo pro které byla již podána přihláška“, jakož i na „starší ochranné známce a nebezpečí záměny“.
   Druhá část námitky obsahuje objasnění důvodů námitky. Tato část námitky byla předložena v angličtině.
   Dne 18. prosince 2003 vydalo námitkové oddělení rozhodnutí č. 2927/2003, kterým bylo částečně vyhověno námitce žalobkyně. Toto rozhodnutí nezohlednilo důvody sepsané v angličtině, jelikož nebyly přeloženy do jednacího jazyka ve lhůtě za tím účelem stanovené.
   Příslušný odvolací senát vyhověl odvolání, které přihlašovatel ochranné známky podal proti tomuto rozhodnutí z toho důvodu, že námitkové oddělení nebylo příslušné k rozhodování o námitce z důvodu nepřípustnosti argumentů žalobkyně týkajících se věci samé, jelikož nebyly přeloženy do jednacího jazyka.
   Na podporu svých návrhů se žalobkyně dovolává porušení čl. 42 odst. 3 a čl. 74 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství ve spojení s ustanovením 20 odst. 3 Reglamento de Ejecución (prováděcí nařízení).


title: Věc C-325/06 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 20. března 2007 – Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España, SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company, Timas Ltd (trading as Galileo Ireland) v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Projekt globálního systému družicové navigace Společenství (GALILEO) — Škoda, které se dovolávají majitelky ochranných známek a obchodních jmen obsahujících výraz Galileo — Kasační opravný prostředek částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/27

         Usnesení Soudního dvora ze dne 20. března 2007 – Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España, SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company, Timas Ltd (trading as Galileo Ireland) v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-325/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Projekt globálního systému družicové navigace Společenství (GALILEO) - Škoda, které se dovolávají majitelky ochranných známek a obchodních jmen obsahujících výraz „Galileo“ - Kasační opravný prostředek částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný)
   (2007/C 96/47)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España, SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company, Timas Ltd (trading as Galileo Ireland) (zástupci: J.-N. Louis a C. Delcorde, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Huttunen a W. Wils, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého rozšířeného senátu) ze dne 10. května 2006, Galileo International Technology a další v. Komise Evropských společenství (T-279/03), kterým se zamítá žaloba na náhradu škody směřující jednak k tomu, aby Komise přestala užívat výraz „Galileo “ve spojení s projektem globálního systému družicové radionavigace Společenství a pobízet třetí osoby k jeho užívání, a jednak k tomu, aby byla nahrazena škoda, která vznikla navrhovatelkám užíváním a propagací uvedeného výrazu, údajně totožného s ochrannými známkami zapsanými navrhovatelkami, jakož i s jejich obchodními jmény, Komisí.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España, SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Co. a Timas Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 224, 16.9.2006.


title: Věc C-572/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 11. prosince 2014 – Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH v. Amazon EU Sàrl a další

text:
               9.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 81/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 11. prosince 2014 – Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH v. Amazon EU Sàrl a další
   (Věc C-572/14)
   (2015/C 081/07)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH

      Žalované: Amazon EU Sàrl, Amazon Services Europe Sàrl, Amazon.de GmbH, Amazon Logistik GmbH, Amazon Media Sàrl

      Předběžné otázky

   Představuje nárok na zaplacení „spravedlivé odměny“ podle článku 5 odst. 2 písm. b) směrnice 2001/29/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (1), který se podle rakouské právní úpravy zaměřuje na podniky, které v tuzemsku jako první uvedou v rámci podnikatelské činnosti za odměnu na trh nosiče, nárok z „deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti“ ve smyslu článku 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (2)?

      (1)  Úř. věst. L 167, s. 10.

      (2)  Úř. věst. L 12, s. 1.


title: Spojené věci C-359/08 až 361/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 2. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemsko) — Stichting Greenpeace Nederland (C-359/08 až C-361/08), Stichting ter Voorkoming Misbruik Genetische Manipulatie VoMiGen (C-360/08) v. Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, za přítomnosti: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division GmbH

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/36

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 2. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemsko) — Stichting Greenpeace Nederland (C-359/08 až C-361/08), Stichting ter Voorkoming Misbruik Genetische Manipulatie „VoMiGen“ (C-360/08) v. Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, za přítomnosti: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division GmbH
   (Spojené věci C-359/08 až 361/08) (1)

   2009/C 180/64

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 285, 8.11.2008.


title: Věc F-85/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. července 2012 — AI v. Soudní dvůr ( „Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Vnitřní výběrové řízení — Vyloučení z výběrového řízení po výsledku dosaženém v první písemné zkoušce — Přezkoumání — Rovné zacházení — Překvalifikování uvedené smlouvy na dobu určitou na smlouvu na dobu neurčitou — Neobnovení smlouvy dočasného zaměstnance na dobu určitou — Žaloba na neplatnost — Žaloba na náhradu škody“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/26

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. července 2012 — AI v. Soudní dvůr
   (Věc F-85/10) (1)

   (Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Vnitřní výběrové řízení - Vyloučení z výběrového řízení po výsledku dosaženém v první písemné zkoušce - Přezkoumání - Rovné zacházení - Překvalifikování uvedené smlouvy na dobu určitou na smlouvu na dobu neurčitou - Neobnovení smlouvy dočasného zaměstnance na dobu určitou - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody)
   2013/C 46/48
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: AI (zástupci: původně M. Erniquin, advokát, poté M. Erniquin a L. N'Gapou, advokáti)

      Žalovaný: Soudní dvůr (zástupce: A. V. Placco, zmocněnec)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Žádost o zrušení usnesení výběrové komise týkající se výsledků zkoušky z francouzštiny ve vnitřním výběrovém řízení č. CJ 12/09 a bude-li to nutné, zrušení smluv a jmenování osob, které v uvedeném výběrovém řízení uspěly, jakož i žádost o zrušení rozhodnutí neobnovit žalobkyni smlouvu dočasného zaměstnance a žádost o náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               AI ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Soudním dvorem Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2011, s. 39.


title: Věc T-211/07: Žaloba podaná dne 13. června 2007 — AWWW v. Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/39

         Žaloba podaná dne 13. června 2007 — AWWW v. Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek
   (Věc T-211/07)
   (2007/C 183/75)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: AWWW GmbH ArbeitsWelt — Working World (Göttingen, Německo) (zástupci: B. Schreier, M. Kappuhne, advokáti)

      Žalovaná: Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               Zrušení výběrového řízení: zrychlené omezené nabídkové řízení č. 2007/S 13-014125 zveřejněné v Úř. věst. S 13 dne 19. ledna 2007 týkající se poskytování služeb v oblasti informování a analýz ohledně kvality práce a zaměstnávání, vztahů mezi podniky a reorganizací v evropském měřítku, Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně tvrdí, že způsob provedení výše uvedeného výběrového řízení žalovanou nebyl spravedlivý.
   Žalobkyně zaprvé tvrdí, že důvody pro odmítnutí její nabídky nejsou dostatečně podložené. Konkrétně, výňatky z hodnotícího formuláře, které byly žalobkyni poskytnuty, údajně přiměřeně nevysvětlují, proč byla zakázka udělena jinému uchazeči.
   Zadruhé žalobkyně dále tvrdí, že dopis žalované ze dne 15. května 2007 obsahuje formální vady, jelikož příloha B hodnotící zprávy nebyla údajně podepsána osobami, které jsou pověřeny hodnocením uchazečů.


title: Věc C-246/07: Žaloba podaná dne 22. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Švédské království

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/19

         Žaloba podaná dne 22. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Švédské království
   (Věc C-246/07)
   (2007/C 183/31)
   Jednací jazyk: švédština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Valero Jordana a C. Tufvesson, zmocněnci)

      Žalované: Švédské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Švédské království tím, že jednostranně navrhlo, aby do přílohy A Stockholmské úmluvy o perzistentních organických polutantech byla doplněna substance PFOS (perfluorooktansulfonáty), nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 10 a čl. 300 odst. 1 Smlouvy o ES.

               —

               uložit Švédskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Švédsko navrhlo jednostranně doplnit přílohu A Stockholmské úmluvy o perzistentních organických polutantech o substanci PFOS (perfluorooktansulfonáty).
   Komise tvrdí, že jednostranný návrh Švédska způsobil nejednotnost mezinárodního zastoupení ES. Švédsko jednalo ve věci PFOS jednostranně, ačkoli si bylo vědomo toho, že Společenství připravuje právní úpravu, která se uplatní na tuto substanci. Jednání Švédska vedlo k tomu, že Společenství a členské státy nemohly předložit společný návrh na doplnění Stockholmské úmluvy. Švédsko tedy nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 10 a z čl. 300 odst. 1 Smlouvy o ES.


title: Věc F-99/15: Žaloba podaná dne 6. července 2015 – ZZ a další v. EIB

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/40

         Žaloba podaná dne 6. července 2015 – ZZ a další v. EIB
   (Věc F-99/15)
   (2015/C 414/50)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ a další (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka (EIB)

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení výplatních pásek za duben 2015 a příplatkových pásek za duben 2015, kterými se podle žalobců provádí rozhodnutí, jež nerespektují jejich práva na zvýšení platu, a návrh na náhradu vzniklé majetkové a nemajetkové újmy.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí, kterými se vůči žalobcům uplatňuje rozhodnutí správní rady žalované ze dne 16. prosince 2014 omezující zvýšení platů na 2,7 %, a představenstva žalované ze dne 4. února 2015 o snížení platů, rozhodnutí obsažená ve výplatních páskách za duben 2015 a ve stejném rozsahu zrušit i všechna rozhodnutí obsažená v následných výplatních páskách;

               —

               zrušit výplatní pásky týkající se výkonnostních odměn za rok 2015;

               —

               žalované uložit povinnost

                           —

                           zaplatit rozdíl mezi odměnami vyplývajícími z výše uvedených rozhodnutí správní rady žalované ze dne 16. prosince 2014 a představenstva žalované ze dne 4. února 2015 a minimální tabulkou zásluhovosti; tento rozdíl v odměnách navýšit o úroky z prodlení od 12. dubna 2015 a následně každý dvanáctý den v měsíci až do úplného zaplacení, přičemž úroková sazba je stanovena ve výši sazby ECB navýšené o 3 body;

                           —

                           zaplatit rozdíl mezi odměnami vyplývajícími z uplatnění sazby ve výši 16,3 % na platový rozpočet vymezený v souladu se závazky žalované;

                           —

                           zaplatit náhradu škody, která vznikla v důsledku ztráty kupní síly, přičemž tato škoda je předběžně a ex aequo et bono vyčíslena ve výši 1,5 % měsíční odměny;

                           —

                           zaplatit každému žalobci 1  000 euro z titulu náhrady nemajetkové újmy;

               —

               uložit žalované náhradu veškerých nákladů.


title: Věc T-144/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. května 2011 — Space Beach Club v. OHIM — Flores Gómez (SpS space of sound) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství SpS space of sound — Starší národní obrazové ochranné známky a obrazové ochranné známky Společenství space ibiza, space DANCE BARCELONA, space DANCE MADRID, space DANCE VALENCIA, space DANCE MALLORCA, space DANCE EIVISSA, space SPACE IBIZA WORLD a space DANCE a starší národní slovní ochranná známka SPACE VIVA — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. května 2011 — Space Beach Club v. OHIM — Flores Gómez (SpS space of sound)
   (Věc T-144/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství SpS space of sound - Starší národní obrazové ochranné známky a obrazové ochranné známky Společenství space ibiza, space DANCE BARCELONA, space DANCE MADRID, space DANCE VALENCIA, space DANCE MALLORCA, space DANCE EIVISSA, space SPACE IBIZA WORLD a space DANCE a starší národní slovní ochranná známka SPACE VIVA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 204/39
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Space Beach Club, SA (San Jorge, Ibiza, Španělsko) (zástupce: A. I. Alejos Cutili, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. F. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Miguel Ángel Flores Gómez (Madrid, Španělsko) (zástupci: A. J. Vela Ballesteros a B. C. Lamas Begué, advokáti)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. ledna 2010 (věc R 766/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Space Brach Club, SA a Miguelem Ángelem Floresem Gómezem.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Space Beach Club, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 134, 22.5.2010.


title: Věc C-5/16: Žaloba podaná dne 4. ledna 2016 – Polská republika v. Evropský parlament a Rada Evropské unie

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/23

         Žaloba podaná dne 4. ledna 2016 – Polská republika v. Evropský parlament a Rada Evropské unie
   (Věc C-5/16)
   (2016/C 098/30)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

      Žalovaní: Evropský parlament, Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Evropského Parlamentu a Rady (EU) 2015/1814 o vytvoření a uplatňování rezervy tržní stability pro systém EU pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů a o změně směrnice 2003/87/ES; (1)

               —

               uložit Evropskému Parlamentu a Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Polská republika se domáhá zrušení rozhodnutí Evropského Parlamentu a Rady (EU) 2015/1814 o vytvoření a uplatňování rezervy tržní stability pro systém EU pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů a o změně směrnice 2003/87/ES a toho, aby byla Evropskému Parlamentu a Radě Evropské unie uložena náhrada nákladů řízení.
   Napadené rozhodnutí má řešit strukturální nerovnováhu mezi dodávkami emisních povolenek na skleníkové plyny na unijní trh a poptávkou po nich, kterážto vede k tomu, že emisní povolenky nedosahují na trhu ceny očekávané v unijních právních přepisech. Základními prostředky k dosažení tohoto cíle je zavedení mechanismu rezervy tržní stability, který spočívá ve snížení počtu emisních povolenek na trhu jejich umístněním do rezervy, pokud je na trhu značný nadbytek emisních povolenek a jsou splněny stanovené podmínky, a naopak pokud počet emisních povolenek na trhu klesne pod 400 milionů, ve zvýšení objemů dražených povolenek.
   Polská republika předkládá následující žalobní důvody proti napadenému rozhodnutí.
   První důvod vycházející z porušení čl. 192 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 192 odst. 2 písm. c) SFEU, neboť sporné rozhodnutí bylo přijato řádným legislativním postupem, ačkoli jde o opatření mající významný dopad na volbu členského státu mezi různými energetickými zdroji a na obecnou strukturu dodávek energie v tomto státě.
   Podle Polské republiky bude mít napadené rozhodnutí významný dopad na volbu energetických zdrojů a na obecnou strukturu dodávek energie v Polsku. V souladu s čl. 192 odst. 2 písm. c) SFEU musí být takové rozhodnutí přijato Radou jednomyslně zvláštním legislativním postupem.
   Druhý důvod vycházející z porušení zásady loajální spolupráce a porušení pravomocí Evropské Rady vymezených v článku 15 SEU, neboť opaření byla přijata v rozporu se závěry Evropské Rady ze dne 23. a 24. října 2014.
   Podle závěrů Evropské Rady z roku 2014 měl být hlavním unijním nástrojem k dosažení stanovených limitů pro snížení emisí funkční, reformovaný systém pro obchodování s povolenkami společně s nástrojem ke stabilizaci trhu v souladu s návrhem Komise, který uváděl 2021 jako rok, v němž mechanismus rezervy tržní stability nabyde účinnosti. Tím, že byl ve sporném rozhodnutí uveden jako rok, kdy mechanismus rezervy tržní stability nabyde účinnosti, rok 2019, je v rozporu s tím, co Evropská Rada stanovila v roce 2014.
   Třetí důvod vycházející z porušení zásady právní jistoty a zásady ochrany legitimních očekávání, neboť byla přijata opatření, která zasahují do obchodovacího systému s emisními povolenkami v průběhu období obchodování a to zejména v posledních letech tohoto období.
   Sporným rozhodnutím bylo 900 milionů povolenek stažených z trhu v letech 2014-2016, které na něj měly být vráceny v letech 2019-2020, umístěno přímo do rezervy, což znamená, že v konečném důsledku na trh vráceny nebudou. Počet povolenek dostupných subjektům na trhu v nynějším obchodovacím období je tedy nižší, než bylo očekáváno. Subjekty na trhu legitimně očekávaly, že dočasně stažené povolenky se na trh vrátí v letech 2019 až 2020, a své obchodní plány tomu přizpůsobily. Zásady fungování systému, jako pravidla vymezující počet dostupných emisních povolenek, by neměly být měněny v průběhu obchodovacího období, které udává časovou perspektivu pro plánování činnosti podniků účastnících se v systému. Tyto zásady jsou základními východisky, která určují investiční činnost podniků.
   Čtvrtý důvod vycházející z porušení zásady proporcionality, neboť byla přijata opatření vedoucí ke splnění vyšších limitů pro snížení emisí, než vyplývá z mezinárodních závazků Evropské unie a než stanoví směrnice 2003/87/EC.
   V důsledku přijetí sporného rozhodnutí dosáhne Evropská unie vyšší cíle, než jsou stávající cíle na mezinárodní úrovni v rámci druhého období Kjótského protokolu odsouhlasené v prosinci 2012 v Doha.
   Pátý důvod vycházející z porušení povinnost provést řádnou analýzu účinků napadeného rozhodnutí na jednotlivé členské státy a porušení povinnost předložit řádné posouzení důsledků, které bude sporné rozhodnutí mít na trh s emisními povolenkami.

      (1)  Úř. věst. 2015 L 264, s. 1.


title: Věc T-408/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Roca Sanitario v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh se zařízeními a pevnými součástmi koupelen — Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP — Koordinace zvýšení cen a výměna citlivých obchodních informací — Přičitatelnost protiprávního jednání — Pokuty — Pokyny pro výpočet výše pokut z roku 2006 — Závažnost protiprávního jednání — Koeficienty — Polehčující okolnosti — Snížení výše pokuty — Významná přidaná hodnota“ )

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Roca Sanitario v. Komise
   (Věc T-408/10) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh se zařízeními a pevnými součástmi koupelen - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP - Koordinace zvýšení cen a výměna citlivých obchodních informací - Přičitatelnost protiprávního jednání - Pokuty - Pokyny pro výpočet výše pokut z roku 2006 - Závažnost protiprávního jednání - Koeficienty - Polehčující okolnosti - Snížení výše pokuty - Významná přidaná hodnota)
   2013/C 325/48
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. Folguera Crespo a M. Merola, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis a F. Castilla Contreras, poté M. Castillo de la Torre, A. Antoniadis a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2010) 4185 final ze dne 23. června 2010 týkajícího se řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.092 — zařízení a pevné součásti koupelen) a podpůrně návrh na snížení výše pokuty uložené žalobkyni v tomto rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Výše pokuty uložené společně a nerozdílně společnosti Roca Sanitario, SA, v čl. 2 odst. 4 písm. b) rozhodnutí Komise C(2010) 4185 final ze dne 23. června 2010, týkajícího se řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.092 — zařízení a pevné součásti koupelen), je 6 298 000 eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí třetinu nákladů řízení vynaložených společností Roca Sanitario.

               4)

               Společnost Roca Sanitario ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010


title: Věc C-147/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Wien (Rakousko) dne 24. dubna 2009 — Ronald Seunig v. Maria Hölzel

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Wien (Rakousko) dne 24. dubna 2009 — Ronald Seunig v. Maria Hölzel
   (Věc C-147/09)
   2009/C 153/50
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Wien

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Ronald Seunig

      Odpůrkyně: Maria Hölzel

      Předběžné otázky

               1.

                           a)

                           Je čl. 5 bod 1 písm. b) druhá odrážka nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1) (dále jen „nařízení Brusel I“) použitelný na smlouvu o poskytnutí služeb i tehdy, pokud jsou služby poskytnuty podle smlouvy ve více členských státech?
                           V případě kladné odpovědi na tuto otázku:
                           Je třeba uvedené ustanovení vykládat v tom smyslu, že

                           b)

                           jako místo plnění charakteristického závazku je třeba určit místo, v němž se nachází hlavní místo výkonu činnosti poskytovatele služeb, které je třeba posoudit podle vynaloženého času a významu činnosti;

                           c)

                           pokud není možné zjistit hlavní místo výkonu činnosti, může být žaloba uplatňující všechny nároky vyplývající ze smlouvy podána podle volby žalobce v jakémkoli místě poskytnutí služby nacházejícím se ve Společenství?

               2.

               V případě záporné odpovědi na první otázku:
               Je čl. 5 bod 1 písm. a) nařízení Brusel I použitelný na smlouvu o poskytnutí služeb i tehdy, pokud jsou služby poskytnuty podle smlouvy ve více členských státech?

      (1)  Úř. věst. 2001, L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42.


title: Věc C-243/14: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 6. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Philippem Adamem Krikorianem – Francie) – Grégoire Krikorian a další „Článek 267 SFEU — Předložení věci soudu přímo účastníky řízení — Zjevná neexistence pravomoci Soudního dvora“

text:
               9.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 81/2

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 6. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Philippem Adamem Krikorianem – Francie) – Grégoire Krikorian a další
   (Věc C-243/14) (1)

   („Článek 267 SFEU - Předložení věci soudu přímo účastníky řízení - Zjevná neexistence pravomoci Soudního dvora“)
   (2015/C 081/02)
   Jednací jazyk: francouzština
   Žádost podaná Philippem Adamem Krikorianem

      Účastníci původního řízení

      Krikorian a další

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie nemá zjevně pravomoc k odpovědi na žádost podanou P. Krikorianem a dalšími.

      (1)  Úř. věst. C 16, 19.1.2015.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. května 2004 ve věci T-69/03, W. proti Evropskému parlamentu (Úředníci — Příspěvek na opětovnou změnu bydliště — Pojem bydliště — Důkazy)

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/16

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 25. května 2004
   ve věci T-69/03, W. proti Evropskému parlamentu (1)

   (Úředníci - Příspěvek na opětovnou změnu bydliště - Pojem bydliště - Důkazy)
   (2004/C 201/35)
   Jednací jazyk:francouzština
   Ve věci 69/03, W., bývalý úředník Evropského parlamentu, s bydlištěm ve Folkestone (Spojené království), zastoupený P. Goergenem, proti Evropskému parlamentu (zmocněnci: J. de Wachter a L. Knudsen), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 3. června 2002, kterým se zamítá přiznat žalobci příspěvek na opětovnou změnu bydliště, Soud, ve složení J. D. Cooke, samosoudce, tajemník: I. Natsinas, vydal 25. května 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Každý účastník řízení ponese své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 101, 26.04.2003.


title: Věc T-156/04: Žaloba podaná dne 27. dubna 2004 Electricité de France (EDF) proti Komisi Evropských společenství

text:
               10.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/12

         Žaloba podaná dne 27. dubna 2004 Electricité de France (EDF) proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-156/04)
   (2004/C 179/24)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 27. dubna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Electricité de France (EDF), se sídlem v Paříži, zastoupenou Michelem Debrouxem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil články 3 a 4 rozhodnutí Komise K(2003)4637 konečné ze dne 16. prosince 2003 které se týká státních podpor poskytnutých Francií žalobkyni a odvětví energetického a plynárenského průmyslu formou účetních a daňových opatření přijatých v roce 1997 u příležitosti restrukturalizace rozvahy EDF;

               —

               podpůrně, zrušil články 3 a 4 napadeného rozhodnutí vzhledem k tomu, že částka, jejíž navrácení bylo EDF uloženo, byla velmi významně nadhodnocena;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Napadeným rozhodnutím se Komise domnívala, že nezaplacení daně placené společnostmi žalobkyní u příležitosti přeřazení rezerv, vytvořených na základě osvobození obnovy její všeobecné rozvodné sítě od daně, do kapitálových dotací, tvořilo státní podporu neslučitelnou se společným trhem.
   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává nejprve žalobního důvodu založeného na údajném porušení podstatných procesních náležitostí. Uplatňuje, že Komise tím, že změnila svůj rozbor mezi rozhodnutím o zahájení řízení a přijetím napadeného rozhodnutí, aniž by umožnila žalobkyni předložit vyjádření, porušila její právo na obhajobu.
   Žalobkyně dále tvrdí, že napadená opatření musí být analyzována jako oprávněná rekapitalizace žalobkyně. Tím, že Komise opomenula odpovědět na toto tvrzení, nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění a dopustila se právního pochybení při posuzování pojmu státní podpory. Žalobkyně v rámci téhož žalobního důvodu tvrdí, že napadená opatření neovlivnila obchod mezi členskými státy a na základě toho nemohla být tedy považována za státní podporu.
   Na závěr na podporu svých žalobních návrhů uvedených podpůrně žalobkyně tvrdí, že napadané rozhodnutí uložilo navrácení částky vyšší než té, která by případně mohla být považována za dlužnou.


title: Věc C-25/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 18. ledna 2016 – Nintendo Co. Ltd v. BigBen Interactive GmbH a BigBen Interactive SA

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 18. ledna 2016 – Nintendo Co. Ltd v. BigBen Interactive GmbH a BigBen Interactive SA
   (Věc C-25/16)
   (2016/C 145/20)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Nintendo Co. Ltd

      Žalované: BigBen Interactive GmbH a BigBen Interactive SA

      Předběžné otázky

               1)

               Může soud členského státu, jehož příslušnost s ohledem na žalovanou vyplývá pouze z čl. 79 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (1) ve spojení s čl. 6 bodem 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (2), v rámci řízení o prosazování nároků z (průmyslového) vzoru Společenství přijmout vůči žalovanému se sídlem v jiném členském státě, který dodal žalovanému v dotčeném členském státu zboží, čímž pravděpodobně porušil práva duševního vlastnictví, opatření, která platí v celé Unii a mají přednost před příslušností založenou dodavatelskými vztahy?

               2)

               Musí být nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství a zvláště jeho čl. 20 odst. 1 písm. c) vykládáno v tom smyslu, že třetí osoba smí vyobrazit (průmyslový) vzor Společenství k obchodním účelům, pokud chce prodávat příslušenství ke zboží majitele, které odpovídá (průmyslovému) vzoru Společenství? Pokud ano, jaká kritéria se v tomto případě uplatní?

               3)

               Jakým způsobem se musí určit [země], „ve které k tomuto porušení došlo“ podle čl. 8 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 ze dne 11. července 2007 o právu rozhodném pro mimosmluvní závazkové vztahy (3), v případech, kdy zboží, které porušuje (průmyslový) vzor Společenství, porušovatel

                           a)

                           nabízí na internetových stránkách a tyto stránky se také zaměřují na jiné členské státy než na členský stát, v němž má porušovatel sídlo,

                           b)

                           nechá přepravit do jiného členského státu, než státu svého sídla?

                     Musí být čl. 15 písm. a) a g) uvedeného nařízení vykládán v tom smyslu, že takto určené právo lze použít také na spoluúčast jiných osob?

      (1)  Úř. věst. L 3, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 12, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 199, s. 40.


title: Věc C-252/12: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království) — Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd v. Asda Stores Ltd ( „Ochranné známky — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 9 odst. 1 písm. b) a c), čl. 15 odst. 1 a čl. 51 odst. 1 písm. a) — Důvody zrušení — Pojem „řádné užívání“ — Ochranná známka užívaná ve spojení s jinou ochrannou známkou nebo jako součást kombinované ochranné známky — Barva nebo kombinace barev, ve které je ochranná známka užívána — Dobré jméno“ )

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/16

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království) — Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd v. Asda Stores Ltd
   (Věc C-252/12) (1)

   (Ochranné známky - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 9 odst. 1 písm. b) a c), čl. 15 odst. 1 a čl. 51 odst. 1 písm. a) - Důvody zrušení - Pojem „řádné užívání“ - Ochranná známka užívaná ve spojení s jinou ochrannou známkou nebo jako součást kombinované ochranné známky - Barva nebo kombinace barev, ve které je ochranná známka užívána - Dobré jméno)
   2013/C 260/27
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd

      Žalovaná: Asda Stores Ltd

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad čl. 9 odst. 1 písm. b) a c) a článků 15 a 51 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (kodifikované znění) — Pojem „skutečné užívání“ ochranné známky — Společné užívání obrazové ochranné známky a slovní ochranné známky, které byly zapsány zvlášť — Ochranná známka zapsaná bez uvedení určité barvy, ale užívaná s určitou barvou do té míry, že si část veřejnosti vytvořila mezi touto barvou a ochrannou známkou asociaci

      Výrok

               1)

               Článek 15 odst. 1 a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství musí být vykládány v tom smyslu, že podmínka „řádného užívání“ ve smyslu těchto ustanovení může být splněna, je-li obrazová ochranná známka Společenství užívána pouze společně se slovní ochrannou známkou Společenství, která je umístěna přes ni, a sama kombinace těchto dvou ochranných známek je navíc zapsána jako ochranná známka Společenství, za předpokladu, že rozdíly v podobě, ve které je ochranná známka užívána, a v podobě, ve které byla tato ochranná známka zapsána, nezhoršují rozlišovací způsobilost uvedené ochranné známky tak, jak byla zapsána.

               2)

               Článek 9 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009 musí být vykládány v tom smyslu, že není-li ochranná známka Společenství zapsána v určité barvě, ale její majitel ji užíval hojně v konkrétní barvě nebo kombinaci barev tak, že ji významná část veřejnosti začala spojovat s touto barvou nebo s touto kombinací barev, je barva nebo barvy, které třetí strana užívá pro označení, které je napadáno z toho důvodu, že porušuje práva k uvedené ochranné známce, relevantní v rámci globálního posouzení nebezpečí záměny nebo globálního posouzení neoprávněného prospěchu ve smyslu tohoto ustanovení.

               3)

               Článek 9 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že okolnost, že samotná třetí strana užívající označení, jež je napadáno z toho důvodu, že porušuje práva k zapsané ochranné známce, je významnou částí veřejnosti spojována s konkrétní barvou nebo kombinací barev, které užívá pro toto označení, je relevantním faktorem v rámci globálního posouzení nebezpečí záměny nebo neoprávněného prospěchu ve smyslu tohoto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 227, 28.7.2012.


title: Věc T-150/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – Mülhens v. OHIM Minoronzoni (TOSCA BLU) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TOSCA BLU — Starší národní slovní ochranná známka TOSCA — Relativní důvody pro zamítnutí — Ochranná známka obecně známá ve smyslu článku 6bis Pařížské úmluvy — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 40/94 )

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/31

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – Mülhens v. OHIM Minoronzoni (TOSCA BLU)
   (Věc T-150/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TOSCA BLU - Starší národní slovní ochranná známka TOSCA - Relativní důvody pro zamítnutí - Ochranná známka obecně známá ve smyslu článku 6bis Pařížské úmluvy - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 40/94“)
   (2007/C 199/57)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mülhens GmbH & Co. KG (Kolín, Německo) (zástupce: T. Schulte-Beckhausen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně M. Capostagno, poté O. Montalto, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: Minoronzoni Srl (Ponte San Pietro, Itálie) (zástupci: G. Floridia, F. Polettini a R. Floridia, advokáti)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 18. února 2004 (věc R 949/2001-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi Mülhens GmbH & Co. KG a Minoronzoni Srl.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Mühlens GmbH &Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 239, 25.9.2004.


title: Věc T-54/12: Žaloba podaná dne 8. února 2012 — K2 Sports Europe v. OHIM — Karhu Sport Iberica (SPORT)

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/22

         Žaloba podaná dne 8. února 2012 — K2 Sports Europe v. OHIM — Karhu Sport Iberica (SPORT)
   (Věc T-54/12)
   2012/C 109/47
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: K2 Sports Europe GmbH (Penzberg, Německo) (zástupce: J. Güell Serra, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Karhu Sport Iberica, SL (Cordoba, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. listopadu 2011 ve věci R 986/2010-4;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: černobílá obrazová ochranná známka „SPORT“ pro výrobky zařazené do tříd 18, 25 a 28 — přihláška ochranné známky Společenství č. 7490113

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: německý zápis č. 302008015437 ochranné známky „K2 SPORTS“ pro výrobky zařazené do tříd 18, 25 a 28; mezinárodní zápis č. 982235 slovní ochranné známky „K2 SPORTS“ pro výrobky zařazené do tříd 18, 25 a 28

      Rozhodnutí námitkového oddělení: úplné zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, neboť odvolací senát (i) nezohlednil, že rozdíly mezi ochrannými známkami byly na základě totožnosti dotyčných výrobků oslabeny; (ii) provedl nesprávné posouzení přihlašované ochranné známky, neboť zastával názor, že je vyloučeno, aby byl obrazový prvek veřejností vnímán jako zobrazení písmene K (iii) se nesprávně domníval, že na slovo „SPORT“ nemá být v rámci analýzy brán zřetel, neboť je chápáno ve všech relevantních oblastech (iv) se dopustil nesprávného právního posouzení při porovnávání znaků a (v) mezi kolidujícími ochrannými známkami je dáno nebezpečí záměny, ačkoli má mít slovo „SPORT“ pouze slabou rozlišovací schopnost.


title: Věc C-342/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Itálie) dne 8. června 2017 – Memoria Srl, Antonia Dall’Antonia v. Comune di Padova

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Itálie) dne 8. června 2017 – Memoria Srl, Antonia Dall’Antonia v. Comune di Padova
   (Věc C-342/17)
   (2017/C 309/33)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Memoria Srl, Antonia Dall’Antonia

      Žalovaná: Comune di Padova

      Předběžná otázka

   Musí být články 49 a 56 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládány v tom smyslu, že brání použití následujících ustanovení článku 52 nařízení obce Padova o pohřebních službách:
   „V žádném případě není dovoleno, aby příjemce svěřil úschovu urny třetím osobám. Tento zákaz platí i pro případ výslovné vůle vyjádřené za života zesnulého (třetí odstavec).
   Urna se uchovává výhradně v obydlí příjemce (čtvrtý odstavec)…
   V žádném případě nemůže mít uchovávání uren účel zisku, a proto nejsou dovoleny hospodářské činnosti, jejichž předmětem je, i když ne výlučně, uchovávání uren z jakéhokoli důvodu a na jakkoli dlouhou dobu. Tento zákaz platí i pro případ výslovné vůle vyjádřené za života zesnulého (desátý odstavec).“?