title: Věc C-479/13: Žaloba podaná dne 6. září 2013 — Evropská komise v. Francouzská republika

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/46

         Žaloba podaná dne 6. září 2013 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-479/13)
   2013/C 344/80
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: F. Dintilhac a C. Soulay, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že uplatněním snížené sazby DPH na digitální (nebo elektronické) knihy, Francouzská republika porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 96 a 98 směrnice o DPH (1) ve spojení s přílohami II a III této směrnice a jejích prováděcího nařízení (2),

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise uvádí na podporu své žaloby jediný žalobní důvod vycházející z nedodržení směrnice o DPH ve vnitrostátních právních předpisech, které stanoví sníženou sazbu DPH na dodání elektronických knih ve výši 7 % od 1. ledna 2012 a poté ve výši 5,5 % od 1. ledna 2013.
   Komise uvádí, že podle čl. 98 odst. 2 prvního pododstavce směrnice o DPH lze sníženou sazbu DPH použít pouze na dodání zboží nebo poskytování služeb uvedených v příloze III této směrnice. Kategorie 6 přílohy III směrnice o DPH přitom neuvádí, že dodání digitálních knih mohou být předmětem snížené sazby DPH. Komise z toho vyvodila, že dodání elektronických knih tak musí podléhat řádné sazbě DPH v souladu s článkem 96 směrnice o DPH. Podle Komise to potvrzuje i čl. 98 odst. 2 druhý pododstavec, který výslovně vylučuje výhodu snížené sazby DPH v případě služeb poskytovaných elektronicky. Konečně Komise na podporu své žaloby uvádí, že Výbor pro DPH dne 9. února 2011 jednomyslně přijal pokyny, podle nichž se snížená sazba DPH nepoužije na dodání digitálních knih.

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).

      (2)  Nařízení Rady (EU) č. 282/2011 ze dne 15. března 2011, kterým se stanoví prováděcí opatření ke směrnici 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 77, s. 1).


title: Věc F-116/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Buckingham a další v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Povýšení tzv. druhého typu — Hodnotící období 2005 — Přidělení prioritních bodů — Přechodná ustanovení — Obecná prováděcí ustanovení článku 45 služebního řádu — Rovné zacházení — Přípustnost )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/50

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Buckingham a další v. Komise
   (Věc F-116/06) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Povýšení tzv. ‚druhého typu‘ - Hodnotící období 2005 - Přidělení prioritních bodů - Přechodná ustanovení - Obecná prováděcí ustanovení článku 45 služebního řádu - Rovné zacházení - Přípustnost“)
   (2009/C 32/97)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Anne Buckingham (Brusel, Belgie) a další (zástupce: N. Lhoest, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis-Kayser a Katarzyna Herrmann, zmocněnci)
   Předmět věci
   Veřejná služba – Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 23. listopadu 2005, zveřejněného v Administrativních informacích č. 85-2005, v části, ve které žalobcům, úředníkům v platové třídě A*12, neposkytuje žádný prioritní bod oceňující práci odvedenou v zájmu orgánu za hodnotící období 2004
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 294, 2.12.2006, s. 66.


title: Věc F-73/15: Žaloba podaná dne 6. května 2015 – ZZ v. Parlament

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/50

         Žaloba podaná dne 6. května 2015 – ZZ v. Parlament
   (Věc F-73/15)
   (2015/C 245/63)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, jímž bylo odmítnuto přiznání denního příspěvku žalobci po jeho převedení z Komise, kde byl zaměstnán v delegaci EU v Jemenu, do Evropského parlamentu v Bruselu.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit napadené rozhodnutí ze dne 8. července 2014;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 3. února 2015;

               —

               uložit Evropskému parlamentu povinnost vyplatit žalobci denní příspěvek, navýšený o úroky plynoucí od dat splatnosti těchto částek na základě přílohy VII služebního řádu;

               —

               uložit Evropskému parlamentu náhradu všech nákladů řízení.


title: Věc F-57/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 7. července 2011 — Pedeferri a další v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Žaloba — Osoby domáhající se postavení úředníka nebo zaměstnance Evropské unie — Nepřípustnost — Nedodržení postupu před zahájením soudního řízení“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/29

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 7. července 2011 — Pedeferri a další v. Komise
   (Věc F-57/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Žaloba - Osoby domáhající se postavení úředníka nebo zaměstnance Evropské unie - Nepřípustnost - Nedodržení postupu před zahájením soudního řízení)
   2012/C 138/62
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Stefano Pedeferri (Mornago, Itálie) a další (zástupce: G. Vistoli, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci, A. Dal Ferro, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba směřující k uznání statutu žalobců jako zaměstnanců

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobci ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim náhrada nákladů řízení Evropské komise.

      (1)  Úř. věst. C 55, 19.2.2011, s. 36.


title: Věc T-197/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – FMC v. Komise

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/45

         Žaloba podaná dne 18. července 2006 – FMC v. Komise
   (Věc T-197/06)
   (2006/C 212/76)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: FMC Corporation (Philadelphia, USA) (zástupci: C. Stanbrook, Q.C., a Y. Virvilis, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 v rozsahu, v němž se vztahuje na FMC Corporation a

               —

               podpůrně snížit pokutu uloženou FMC Corporation a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan, kterým Komise konstatovala, že žalobkyně porušila článek 81 ES a článek 53 dohody o Evropského hospodářském prostoru, když se účastnila souboru dohod a jednání ve vzájemné shodě spočívajících hlavně ve výměně informací mezi soutěžiteli o cenách a objemech prodejů, dohodách o cenách, dohodách o snížení výrobní kapacity v EHP a dohledu nad prováděním těchto dohod narušujících hospodářskou soutěž.
   Žalobkyně uplatňuje dva důvody na podporu své žaloby a obecně tvrdí, že neodpovídá za protiprávní jednání své dceřiné společnosti Foret, jelikož nad dceřinou společností nevykonávala rozhodující vliv.
   Zaprvé žalobkyně uplatňuje, že je napadené rozhodnutí nedostatečně odůvodněno.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že je napadené rozhodnutí stiženo právními i skutkovými pochybeními, jelikož:

               a)

               závěry Komise vycházely z nesprávného výkladu důkazů, z protiprávní diskriminace spočívající v tom, že jednotlivým zdrojům ústních důkazů byla přiznána různá váha, a obecně ze zjevně nesprávného posouzení;

               b)

               Komise použila nesprávný právní test kontroly za účelem určení odpovědnosti žalobkyně za protiprávní jednání Foret;

               c)

               Komise použila důkaz, který se nevztahuje k období údajného protiprávního jednání, a

               d)

               Komise použila důkaz, který neoznámila žalobkyni jako základní důkaz v neprospěch společnosti, čímž žalobkyni zbavila možnosti vykonávat její práva obhajoby.


title: Věc C-290/13 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. září 2014 – Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd v. Evropská agentura pro chemické léky (ECHA) „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Nařízení (ES) č. 1907/2006 (nařízení REACH) — Článek 59 a příloha XIII — Identifikace anthracenového oleje (anthracenová pasty) jako látky vzbuzující zvlášť velké obavy, která má podléhat postupu povolování — Rovné zacházení“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/22

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. září 2014 – Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd v. Evropská agentura pro chemické léky (ECHA)
   (Věc C-290/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Nařízení (ES) č. 1907/2006 (nařízení REACH) - Článek 59 a příloha XIII - Identifikace anthracenového oleje (anthracenová pasty) jako látky vzbuzující zvlášť velké obavy, která má podléhat postupu povolování - Rovné zacházení“)
   2014/C 409/31
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd (zástupce: K. Van Maldegem, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská agentura pro chemické léky (ECHA) (zástupci: M. Heikkilä, W. Broere a T. Zbihlej, zmocněnci, J. Stuyck a A.-M. Vandromme, advokáti)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnostem Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza a.s., Koppers Denmark A/S a Koppers UK Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 31.8.2013.


title: Věc T-353/11: Žaloba podaná dne 29. června 2011 — Event v. OHIM — CBT Comunicación Multimedia (eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS)

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/43

         Žaloba podaná dne 29. června 2011 — Event v. OHIM — CBT Comunicación Multimedia (eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS)
   (Věc T-353/11)
   2011/C 252/94
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Event Holding GmbH & Co. KG (Kolín, Německo) (zástupci: G. Schoenen a V. Töbelmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: CBT Comunicación Multimedia, SL (Getxo, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. března 2011 ve věci R 939/2010-2;

               —

               rozhodl, že žalovaný ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu rovněž náhrada nákladů řízení žalobkyně;

               —

               rozhodl, že další účastnice řízení před odvolacím senátem ponese vlastní náklady, pokud bude povoleno její vedlejší účastenství v řízení před Tribunálem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35, 41 a 42 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 6483606

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Německá slovní ochranná známka „Event“ č. 39 548 073.6 pro služby zařazené do tříd 35, 36, 42 a 43

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát nesprávně rozhodl, že neexistuje důvod k zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství „eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS“. Vzhledem k podobnosti ochranných známek a podobnosti služeb, na které se obě ochranné známky vztahují, mezi těmito dvěma ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.


title: Věc C-416/07: Žaloba podaná dne 11. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/16

         Žaloba podaná dne 11. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-416/07)
   (2007/C 283/31)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: Eleni Tserepa-Lacombe a F. Erlbacher)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně
   Určit, že:

               1.

               Řecká republika tím, že nepřijala opatření nezbytná k tomu, aby:

                           —

                           každý přepravce zvířat získal schválení od příslušného orgánu a byl registrován způsobem umožňujícím příslušnému orgánu rychle zjistit jeho totožnost, zejména v případě neplnění požadavků řádné péče o zvířata během přepravy,

                           —

                           příslušné orgány prováděly povinné kontroly plánů cesty,

                           —

                           byla zřízena zařízení k odpočinku zvířat po vykládce z plavidel v překladištích nebo blízko nich,

                           —

                           bylo zajištěno, že kontroly přepravních prostředků a zvířat jsou skutečně prováděny,

                           —

                           byly stanoveny účinné, přiměřené a odrazující sankce v případě opakovaného nebo závažného porušení ustanovení o ochraně zvířat během přepravy,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 části A odst. 1 písm. a) bodu i) a ii), čl. 5 části A odst. 2 písm. b), čl. 5 části A odst. 2 písm. d) bodu i) první odrážky, článku 8, článku 9 a čl. 18 odst. 2 směrnice Rady 91/628/EHS (1) ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy a o změně směrnic 90/425/EHS a 91/496/EHS a z bodu 7 písm. b) kapitoly VII přílohy uvedené směrnice, jakož i po 5. lednu 2007 z čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 1, čl. 13 odst. 3 a 4, čl. 15 odst. 1, článku 25, článku 26 a čl. 27 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 1/2005 (2) ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností a o změně směrnic 64/432/EHS a 93/119/ES a nařízení (ES) č. 1255/97;

               2.

               Řecká republika tím, že nepřijala opatření nezbytná k tomu, aby:

                           —

                           zajistila dodržování právních předpisů o omračování zvířat během porážky a

                           —

                           zajistila odpovídající inspekce a odpovídající kontroly porážek,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 3, čl. 5 odst. 1 písm. d), čl. 6 odst. 1 a článku 8 směrnice Rady 93/119/ES (3) ze dne 22. prosince 1993 o ochraně zvířat při porážení nebo usmrcování;

               3.

               A uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V rámci projednávané žaloby Komise uplatňuje, že Řecká republika nepoužívá správně některá ustanovení o ochraně zvířat během přepravy a porážky.
   Komise se u Soudního dvora domáhá, aby určil, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s povinnostmi stanovenými v čl. 5 části A odst. 1 písm. a) bodu i) a ii), čl. 5 části A odst. 2 písm. b), čl. 5 části A odst. 2 písm. d) bodu i) první odrážky, článku 8, článku 9 a čl. 18 odst. 2 směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy a o změně směrnic 90/425/EHS a 91/496/EHS a v bodu 7 písm. b) kapitoly VII přílohy uvedené směrnice, jakož i po 5. lednu 2007 v čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 1, čl. 13 odst. 3 a 4, čl. 15 odst. 1, článku 25, článku 26 a čl. 27 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností a o změně směrnic 64/432/EHS a 93/119/ES a nařízení (ES) č. 1255/97, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z těchto právních předpisů.
   Komise se rovněž u Soudního dvora domáhá, aby určil, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s povinnostmi stanovenými v článku 3, čl. 5 odst. 1 písm. d), čl. 6 odst. 1 a článku 8 směrnice Rady 93/119/ES ze dne 22. prosince 1993 o ochraně zvířat při porážení nebo usmrcování, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z tohoto právního předpisu.
   Komise připomíná, že v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropských společenství může nesplnění povinnosti vyplývat ze správní praxe, která porušuje právo Společenství. V rámci projednávané žaloby se Komise neopírá o pouhé zjištění určité skutečnosti, nýbrž o velkou řadu případů, které odhalil Úřad pro inspekci krmiv a veterinární inspekci Komise (ÚKV) a které představují systematické a obecné porušení povinností vyplývajících pro dotčený stát z výše uvedených ustanovení.
   Konkrétně Komise uplatňuje, že Řecká republika nepřijala všechna opatření nezbytná pro to, aby každý přepravce zvířat získal schválení od příslušného orgánu a byl registrován způsobem umožňujícím příslušnému orgánu rychle zjistit jeho totožnost, zejména v případě neplnění požadavků řádné péče o zvířata během přepravy, aby příslušné orgány prováděly povinné kontroly plánů cesty, aby byla zřízena zařízení k odpočinku zvířat po vykládce z plavidel v překladištích nebo blízko nich, aby bylo zajištěno, že kontroly přepravních prostředků a zvířat během přepravy jsou prováděny.
   Krom toho Komise tvrdí, že Řecká republika nepřijala všechna opatření nezbytná pro to, aby zajistila dodržování právních předpisů o omračování zvířat během porážky a zajistila odpovídající inspekce a odpovídající kontroly porážek.
   Komise poukazuje na to, že jak k uplynutí lhůty stanovené v odůvodněném stanovisku, tak i po tomto datu a přes jisté úsilí řeckých orgánů Řecká republika nepřijala všechna opatření nezbytná pro nápravu protiprávní situace, která je jí vytýkána. Většina doporučení určených řeckým orgánům nebyla provedena vůbec nebo jen nedostatečně. Krom toho zápisy z přepravy vyvolávají značné obavy, co se týče provádění výše uvedených opatření.

      (1)  Úř. věst. L 340, 11.12.1991, s. 17; Zvl. vyd. 03/12, s. 133.

      (2)  Úř. věst. L 3, 5.1.2005, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 340, 31.12.1993, s. 21; Zvl. vyd. 03/15, s. 421.


title: Věc C-315/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Marchon Germany GmbH v. Yvonne Karaszkiewicz „Řízení o předběžné otázce – Nezávislí obchodní zástupci – Směrnice 86/653/EHS – Článek 17 odst. 2 – Odměna za zákazníky – Podmínky poskytnutí – Získání nových zákazníků – Pojem ‚noví zákazníci‘ – Zákazníci zastoupeného kupující poprvé zboží, jehož prodejem byl obchodní zástupce pověřen“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/8

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Marchon Germany GmbH v. Yvonne Karaszkiewicz
      (Věc C-315/14) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Nezávislí obchodní zástupci - Směrnice 86/653/EHS - Článek 17 odst. 2 - Odměna za zákazníky - Podmínky poskytnutí - Získání nových zákazníků - Pojem ‚noví zákazníci‘ - Zákazníci zastoupeného kupující poprvé zboží, jehož prodejem byl obchodní zástupce pověřen“)
      (2016/C 211/08)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Marchon Germany GmbH

         Žalovaná: Yvonne Karaszkiewicz

         Výrok

      Článek 17 odst. 2 první odrážka směrnice Rady 86/653/EHS ze dne 18. prosince 1986 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců musí být vykládána v tom smyslu, že zákazníci, které přivedl obchodní zástupce v případě zboží, jehož prodejem ho pověřil zastoupený, mohou být považováni za nové zákazníky ve smyslu tohoto ustanovení, a to i tehdy, když tito zákazníci již s tímto zastoupeným udržovali obchodní vztahy týkající se jiného zboží, pokud prodej prvního zboží tímto obchodním zástupcem vyžadoval vytvoření specifického obchodního vztahu; na vnitrostátním soudu je, aby tuto skutečnost ověřil.

         (1)  Úř. věst. C 329, 22.9.2014.


title: Věc C-309/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Bergamo ze dne 28. června 2005 ve věci D.I.A. s.r.l., v likvidaci, proti Cartiere Paolo Pigna s.p.a.

text:
               1.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Bergamo ze dne 28. června 2005 ve věci D.I.A. s.r.l., v likvidaci, proti Cartiere Paolo Pigna s.p.a.
   (Věc C-309/05)
   (2005/C 243/17)
   Jednací jazyk: italština
   Usnesením Tribunale di Bergamo (Itálie) ze dne 28. června 2005, došlým kanceláři Soudního dvora Evropských společenství dne 4. srpna 2005, ve věci D.I.A. s.r.l., v likvidaci, proti Cartiere Paolo Pigna s.p.a., byla podána žádost o rozhodnutí o předběžných otázkách, které již byly naznačeny Corte Suprema di Cassazione, sezione Lavoro, v usnesení ze dne 18. října 2004, spisová značka 20410 (1).

      (1)  Honyvem Informazioni Commerciali srl proti Mariella Da Zotti (C-465/04), Úř. věst. C 31, 5.2.2005, s. 4.


title: Věc C-338/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. července 2012 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 8. května 2012 ve věci T-331/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory)

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. července 2012 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 8. května 2012 ve věci T-331/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory)
   (Věc C-338/12 P)
   2012/C 295/34
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Yoshida Metal Industry Co. Ltd a Pi-Design AG, Bodum France, Bodum Logistics A/S

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               vyhovět kasačnímu opravnému prostředku v plném rozsahu

               —

               zrušit napadený rozsudek

               —

               uložit Yoshida Metal Industry Co. Ltd náhradu nákladů řízení vynaložených OHIM.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               —

               Navrhovatel tvrdí, že Tribunál napadený rozsudek neodůvodnil, jelikož nezohlednil argument OHIM uvedený v bodu 18 napadnutého rozsudku.

               —

               Navrhovatel rovněž uvádí, že Tribunál porušil čl. 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. ledna 2009 o ochranné známce Společenství. Tribunál měl určit, že dvojrozměrné označení lze na trojrozměrný předmět nejen umístit, ale lze jej do něj též zakomponovat. Při použití čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 207/2009 tudíž toto nařízení vyžaduje zohlednění veškerých možných způsobů, jak lze dotyčné označení zakomponování do trojrozměrného předmětu. Tribunál tím, že rozhodl, že odvolací senát založil svůj přezkum výlučně na výrobcích skutečně uváděných na trh, zkreslil důkazy. Odvolací senát totiž jasně prokázal, že jeho zjištění jsou v první řadě založena na patentech, jež předložila Pi-Design AG. V každém případě nelze zakázat odkaz na další důkazní prostředky, včetně patentů a výrobků skutečně uváděných na trh, jestliže potvrzují závěr, že rysy napadeného přihlašovaného označení jsou po zakomponování do trojrozměrného předmětu s to zajistit určitý technický výsledek. Toto je jediný vhodný přístup pro zachování právní jistoty a obecného zájmu, jež tvoří základ čl. 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-206/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itálie) dne 18. dubna 2013 — Cruciano Siragusa v. Regione Sicilia — Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itálie) dne 18. dubna 2013 — Cruciano Siragusa v. Regione Sicilia — Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo
   (Věc C-206/13)
   2013/C 207/17
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunal Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Cruciano Siragusa

      Žalovaný: Regione Sicilia — Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo

      Předběžná otázka

   Brání článek 17 Listiny základních práv Evropské unie a zásada proporcionality, jakožto obecná zásada práva Evropské unie, uplatnění vnitrostátního právního předpisu, který tak jako čl. 167 odst. 4 písm. a) legislativního nařízení č. 42 z roku 2004 vylučuje možnost vydání dodatečného povolení v oblasti ochrany krajiny pro všechny zásahy člověka, které vedou k navýšení ploch a objemů, nezávisle na konkrétním posouzení slučitelnosti takových zásahů s hodnotami ochrany krajiny určitého území?


title: Věc F-84/08: Žaloba podaná dne 17. října 2008 – Carefogli v. ECB

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/43

         Žaloba podaná dne 17. října 2008 – Carefogli v. ECB
   (Věc F-84/08)
   (2008/C 327/81)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Maria Carefogli (Frankfurt, Německo) (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka
   Předmět a popis sporu
   Uložení ECB zaplatit náhradu újmy, kterou údajně způsobila žalobkyní z důvodu diskriminace související s odborářskou činností
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               uložit žalované, aby zaplatila náhradu hmotné újmy odpovídající jednak rozdílu mezi platem obdrženým žalobkyní a platem platové třídy („band“) H, stupně 54 od roku 2004 do roku 2007, a sice 23 dalších platových stupňů, a jednak poskytnutí prémií ve výši 3 500 za každý rok v letech 2001, 2002 a 2003;

               —

               uložit žalované, aby zaplatila částku 157 000 eur nebo podpůrně 45 000 eur jako náhradu za nehmotnou újmu;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 25. června 2008 o zamítnutí žádosti o přezkum před zahájením soudního řízení a rozhodnutí ze dne 7. srpna 2008 o zamítnutí stížnosti v rozsahu, v němž se tato rozhodnutí vztahují k projednávané žalobě;

               —

               uložit Evropské centrální bance náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-421/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  10. listopadu 2005  – Carreira v. Evropská agentura pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/25

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. listopadu 2005 – Carreira v. Evropská agentura pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci
   (Věc T-421/04) (1)

   (2006/C 22/49)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005


title: Věc T-499/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2015 – HSH Investment Holdings Coinvest-C a HSH Investment Holdings FSO v. Komise „Státní podpory — Bankovní sektor — Restrukturalizace HSH Nordbank — Rozhodnutí, jímž se prohlašuje podpora za slučitelnou s vnitřním trhem za určitých podmínek — Žaloba na neplatnost — Nedostatek osobního dotčení — Menšinový akcionář příjemce podpory — Pojem odlišný zájem — Částečná nepřípustnost — Rozmělnění kapitálu“

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2015 – HSH Investment Holdings Coinvest-C a HSH Investment Holdings FSO v. Komise
   (Věc T-499/12) (1)

   („Státní podpory - Bankovní sektor - Restrukturalizace HSH Nordbank - Rozhodnutí, jímž se prohlašuje podpora za slučitelnou s vnitřním trhem za určitých podmínek - Žaloba na neplatnost - Nedostatek osobního dotčení - Menšinový akcionář příjemce podpory - Pojem odlišný zájem - Částečná nepřípustnost - Rozmělnění kapitálu“)
   (2016/C 007/22)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: HSH Investment Holdings Coinvest-C Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) a HSH Investment Holdings FSO Sàrl (Lucemburk) (zástupci: H.-J. Niemeyer, H. Ehlers a C. Kovács, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2012/477/EU ze dne 20. září 2011 o státní podpoře SA.29338 [C 29/09 (ex N 264/09)] Spolkové republiky Německo ve prospěch společnosti HSH Nordbank AG (Úř. věst. 2012, L 225, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               HSH Investment Holdings Coinvest-C Sàrl a HSH Investment Holdings FSO Sàrl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


title: Věc F-136/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 3. května 2016 – Kovács v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu — Nároky na důchod nabyté před nástupem do služebního poměru v Unii ve vnitrostátním důchodovém systému — Převod do unijního důchodového systému — Původní návrh na započtení příspěvkových let, který předložil OOJ a který dotyčná osoba přijala — Zpětvzetí původního návrhu ze strany OOJ — Nový návrh na započtení příspěvkových let založený na nových obecných prováděcích ustanoveních — Námitka nepřípustnosti — Pojem akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Článek 83 jednacího řádu“

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/40

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 3. května 2016 – Kovács v. Komise
   (Věc F-136/11) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu - Nároky na důchod nabyté před nástupem do služebního poměru v Unii ve vnitrostátním důchodovém systému - Převod do unijního důchodového systému - Původní návrh na započtení příspěvkových let, který předložil OOJ a který dotyčná osoba přijala - Zpětvzetí původního návrhu ze strany OOJ - Nový návrh na započtení příspěvkových let založený na nových obecných prováděcích ustanoveních - Námitka nepřípustnosti - Pojem akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Článek 83 jednacího řádu“)
   (2016/C 222/51)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Zsuzsanna Kovács (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: původně D. de Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, S. Orlandi a J.-N. Louis, advokáti, poté D. de Abreu Caldas, S. Orlandi a J.-N. Louis, advokáti, a nakonec J.-N. Louis, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně D. Martin a J. Baquero Cruz, zmocněnci, poté J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci, poté G. Gattinara, zmocněnec, a nakonec G. Gattinara a F. Simonetti, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým se stanoví započtení nároků žalobkyně na důchod nabytých před nástupem do služebního poměru v Unii v důchodovém systému Společenství.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Zsuzsanna Kovács ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 65, 3. 3. 2012, s. 24.


title: Věc C-324/14: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajowa Izba Odwoławcza – Polsko) – Partner Apelski Dariusz v. Zarząd Oczyszczania Miasta „Řízení o předběžné otázce – Veřejné zakázky – Směrnice 2004/18/ES – Technická a odborná způsobilost hospodářských subjektů – Článek 48 odst. 3 – Možnost využít schopnosti jiných subjektů – Podmínky a způsoby provádění – Povaha vztahů mezi uchazečem a jinými subjekty – Změna nabídky – Prohlášení neplatnosti elektronické dražby a její zopakování – Směrnice 2014/24/EU“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/8

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajowa Izba Odwoławcza – Polsko) – Partner Apelski Dariusz v. Zarząd Oczyszczania Miasta
      (Věc C-324/14) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Směrnice 2004/18/ES - Technická a odborná způsobilost hospodářských subjektů - Článek 48 odst. 3 - Možnost využít schopnosti jiných subjektů - Podmínky a způsoby provádění - Povaha vztahů mezi uchazečem a jinými subjekty - Změna nabídky - Prohlášení neplatnosti elektronické dražby a její zopakování - Směrnice 2014/24/EU“)
      (2016/C 211/09)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Krajowa Izba Odwoławcza

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: PARTNER Apelski Dariusz

         Žalovaná: Zarząd Oczyszczania Miasta

         Za přítomnosti: Remondis sp. z o.o., MR Road Service sp. z o.o.

         Výrok

                  1)

                  Článek 47 odst. 2 a čl. 48 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, ve spojení s čl. 44 odst. 2 této směrnice, musí být vykládány v tom smyslu, že:

                              —

                              přiznávají každému hospodářskému subjektu právo, aby pro určitou zakázku využil schopností jiných subjektů, a to bez ohledu na povahu vztahů mezi ním a těmito subjekty, pokud je veřejnému zadavateli prokázáno, že zájemce nebo uchazeč bude disponovat prostředky uvedených subjektů, které jsou nezbytné k plnění této zakázky a

                              —

                              není vyloučeno, že výkon uvedeného práva může být za zvláštních okolností s ohledem na předmět a účel dotčené zakázky omezen. Tak je tomu zejména v případě, když schopnosti, které má třetí subjekt a jsou nezbytné k plnění této zakázky, nemohou být přeneseny na zájemce nebo uchazeče, takže uvedený zájemce nebo uchazeč může uplatňovat uvedené schopnosti pouze tehdy, pokud se třetí subjekt plnění uvedené zakázky přímo a osobně zúčastní.

                  2)

                  Článek 48 odst. 2 a 3 směrnice 2004/18 musí být vykládány v tom smyslu, že s přihlédnutím k předmětu určité zakázky, jakož i k jejímu účelu, může veřejný zadavatel pro účely správného plnění této zakázky v oznámení o zakázce nebo v zadávací dokumentaci výslovně uvést přesná pravidla, za jejichž splnění může hospodářský subjekt využít schopností jiných subjektů, pokud jsou tato pravidla svázána s předmětem a účelem uvedené zakázky a jsou ve vztahu k nim přiměřená.

                  3)

                  Zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace hospodářských subjektů, které jsou uvedeny v článku 2 směrnice 2004/18, brání za takových okolností, jako jsou okolnosti sporu v původním řízení, tomu, aby veřejný zadavatel po otevření nabídek předložených v rámci zadávacího řízení pro veřejnou zakázku vyhověl žádosti hospodářského subjektu, který předložil nabídku pro celou dotčenou zakázku, aby k jeho nabídce bylo přihlíženo jen při zadávání některých částí této zakázky.

                  4)

                  Zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace, které jsou uvedeny v článku 2 směrnice 2004/18, musí být vykládány v tom smyslu, že vyžadují prohlášení neplatnosti a zopakování elektronické dražby k účasti, na níž nebyl vyzván hospodářský subjekt, jenž podal přijatelnou nabídku, a to i v případě, že nelze konstatovat, že by účast vyloučeného hospodářského subjektu změnila výsledek dražby.

                  5)

                  Za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, nelze ustanovení čl. 48 odst. 3 směrnice 2004/18 vykládat ve světle čl. 63 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18.

         (1)  Úř. věst. C 339, 29.9.2014.


title: Věc T-314/15: Žaloba podaná dne 2. června 2015 – Řecká republika v. Komise

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/40

         Žaloba podaná dne 2. června 2015 – Řecká republika v. Komise
   (Věc T-314/15)
   (2015/C 279/50)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: K. Boskovits a L. Kotroni, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 23. března 2015 o státních podporách SA.28876 (2012/C) (dříve CP202/2009), které Řecko poskytlo společnostem Stathmos Emporevmatokivotion Peiraia & Cosco Pacific Limited.

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení práva na obhajobu Řecké republiky.

                           —

                           Na podporu tohoto žalobního důvodu se Řecká republika dovolává změny právního základu řízení, pokud jde o rozhodnutí o zahájení řízení a o rozhodnutí o poskytnutí podpory.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného výkladu a použití čl. 107 odst. 1 SFEU ve vztahu k pojmu „státní podpora“.

                           —

                           Na podporu tohoto žalobního důvodu se Řecká republika dovolává neexistence hospodářské výhody a skutečnosti, že sporná opatření nejsou selektivní a zvláště, že žalovaná nestanovila správně referenční systém pro sporná opatření, nezohlednila podstatný právní a faktický rozdíl mezi situací podniků, které působí v oblasti výstavby veřejné infrastruktury, ve světle zvláštních charakteristik koncesí a přehlédla základní zásady obecného daňového systému, kterému slouží sporná opatření.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z nesprávného, nedostatečného a rozporuplného odůvodnění skutečnosti, že se jedná o státní podpory.

                           —

                           Na podporu tohoto žalobního důvodu se Řecká republika dovolává nesprávného, nedostatečného a rozporuplného odůvodnění, pokud jde o: a) poskytnutí státní podpory prostřednictvím státních prostředků, b) existenci selektivní výhody, c) srovnání s podobnými daňovými ustanoveními týkajícími se smluv o koncesích na stavební práce na infrastrukturách, které Komise schválila a d) narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu mezi členskými státy.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nesprávného výkladu a použití čl. 107 odst. 3 SFEU ve vztahu ke slučitelnosti opatření s vnitřním trhem.

                           —

                           Na podporu tohoto žalobního důvodu Řecká republika uplatňuje nesprávné posouzení žalobkyně, jak pokud jde o existenci slučitelných regionálních podpor, tak pokud jde o skutečnost, že podpory byly nezbytné a přiměřené a měly podněcující účinek při dosahování cíle společného zájmu.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z nesprávné kvalifikace podpor a porušení obecné zásady unijního práva ve fázi nabývání.

                           —

                           Na podporu tohoto žalobního důvodu Řecká republika uplatňuje nesprávnou metodologii, kterou navrhuje žalovaná, pro kvantifikaci podpor a porušení zásady rovného zacházení.


title: Spojené věci C-344/10 P a C-345/10 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2011 — Freixenet, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravné prostředky — Přihlášky k zápisu ochranných známek Společenství představujících bílou broušenou láhev a matně černou broušenou láhev — Zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti“ )

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2011 — Freixenet, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Spojené věci C-344/10 P a C-345/10 P) (1)

   (Kasační opravné prostředky - Přihlášky k zápisu ochranných známek Společenství představujících bílou broušenou láhev a matně černou broušenou láhev - Zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti)
   2011/C 362/13
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Freixenet, SA (zástupci: F. de Visscher, E. Cornu a D. Moreau, avocats)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) ze dne 27. dubna 2010, Freixenet v. OHIM (T-109/08), kterým tento soud zamítl žalobu podanou žalobkyní proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. října 2007 (věc R 97/2001-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu označení představujícího bílou broušenou láhev jako ochranné známky Společenství — Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b), článku 73 a čl. 38 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146) [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b), článek 75 a čl. 37 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1] — Porušení práv na obhajobu a práva na spravedlivý proces — Zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti

      Výrok

               1)

               Rozsudky Tribunálu Evropské unie ze dne 27. dubna 2010, Freixenet v. OHIM (bílá broušená láhev) (T-109/08) a Freixenet v. OHIM (matně černá broušená láhev) (T-110/08), se zrušují.

               2)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 30. října 2007 (věc R 97/2001-1) a ze dne 20. listopadu 2007 (věc R 104/2001-1) se zrušují.

               3)

               Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) se ukládá náhrada nákladů řízení v prvním stupni i náhrada nákladů řízení o kasačních opravných prostředcích.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.10.2010.


title: Věc T-134/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2015 – Polynt a Sitre v. ECHA „REACH — Identifikace některých senzibilizátorů dýchacích cest jako látek vzbuzujících mimořádné obavy — Stejné obavy — Žaloba na neplatnost — Bezprostřední dotčení — Přípustnost — Právo na obhajobu — Proporcionalita“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2015 – Polynt a Sitre v. ECHA
   (Věc T-134/13) (1)

   („REACH - Identifikace některých senzibilizátorů dýchacích cest jako látek vzbuzujících mimořádné obavy - Stejné obavy - Žaloba na neplatnost - Bezprostřední dotčení - Přípustnost - Právo na obhajobu - Proporcionalita“)
   (2015/C 198/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Polynt SpA (Scanzorosciate, Itálie) a Sitre Srl (Milán, Itálie) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: M. Heikkilä, W. Broere a T. Zbihlej, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyně: New Japan Chemical (Osaka, Japonsko) a REACh ChemAdvice GmbH (Kelkheim, Německo) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Nizozemské království (zástupci: B. Koopman, M. Bulterman a C. Schillemans, zmocněnci) a Evropská komise (zástupci: K. Mifsud-Bonnici a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí ECHA ED/169/2012 ze dne 18. prosince 2012 o zahrnutí látek vzbuzujících mimořádné obavy na kandidátský seznam na základě článku 59 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, s. 1), v rozsahu, v němž se týká cyklohexan-1,2-dikarboxanhydridu (číslo ES 201-604-9), cis- cyklohexan-1,2-dikarboxanhydridu (číslo ES 236-086-3) a trans- cyklohexan-1,2-dikarboxanhydridu (číslo ES 238-009-9).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Polynt SpA a Sitre Srl ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropské agentuře pro chemické látky (ECHA).

               3)

               Nizozemské království, Evropská komise, New Japan Chemical a REACh ChemAdvice GmbH ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 4.5.2013.


title: Věc C-124/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België dne 25. března 2008 – I. G.A.L.M. Snauwaert a Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA v. Belgische Staat, II. Coldstar NV v. Belgische Staat, III. D.P.W. Vlaeminck v. Belgische Staat, IV. J.P. Den Haerynck v. Belgische Staat a V. A.E.M. De Wintere v. Belgische Staat

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België dne 25. března 2008 – I. G.A.L.M. Snauwaert a Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA v. Belgische Staat, II. Coldstar NV v. Belgische Staat, III. D.P.W. Vlaeminck v. Belgische Staat, IV. J.P. Den Haerynck v. Belgische Staat a V. A.E.M. De Wintere v. Belgische Staat
   (Věc C-124/08)
   (2008/C 142/23)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hof van Cassatie van België
   Účastníci původního řízení

      Žalobci:

               I.

                           1.

                           G.A.L.M. Snauwaert

                           2.

                           Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA, ručitel

               II.

               Coldstar NV, ručitel

               III.

               D.P.W. Vlaeminck

               IV.

               J.P. Den Haerynck

               V.

               A.E.M. De Wintere

      Žalovaný: Belgische Staat
   Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 221 odst. 1 celního kodexu Společenství (1) vykládat v tom smyslu, že stanovené sdělení celního dluhu celnímu dlužníkovi může být platně provedeno pouze po jeho zaúčtování, nebo jiným slovy, aby sdělení celního dluhu celnímu dlužníkovi, které je stanoveno v čl. 221 odst. 1 celního kodexu, bylo platné, tj. v souladu s čl. 221 odst. 1 celního kodexu, musí mu předcházet zaúčtování celního dluhu?

               2)

               Je třeba čl. 221 odst. 3 celního kodexu Společenství, ve znění platném před změnou přijatou článkem 1 nařízení (EHS) č. 2700/2000 (2), vykládat v tom smyslu, že možnost celních orgánů provést, po uplynutí lhůty tří let od okamžiku vzniku celního dluhu, platné sdělení zaúčtované částky, pokud tento dluh vznikl na základě trestného činu, platí pouze ohledně osoby, která spáchala tento trestný čin?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 ze dne 16. listopadu 2000, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (Úř. věst. L 311, s. 17).


title: Věc C-330/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. března 2013 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/57

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. března 2013 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-330/12) (1)

   2013/C 225/117
   Jednací jazyk: polština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.


title: Věc C-167/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 28. února 2008 – Španělské království v. Rada Evropské unie

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/27

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 28. února 2008 – Španělské království v. Rada Evropské unie
   (Věc C-167/07) (1)

   (2008/C 128/53)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. prosince 2004 ve věci T-269/04, IDOM SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Zpětvzetí přihlášky — Usnesení o tom, že není namístě rozhodnout ve věci)

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/16

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 13. prosince 2004
   ve věci T-269/04, IDOM SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Zpětvzetí přihlášky - Usnesení o tom, že není namístě rozhodnout ve věci)
   (2005/C 69/32)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci T-269/04, IDOM SA, se sídlem v Bilbau (Španělsko), zastoupená Tatianou Villate Consonni, advokátkou, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (pověřený zaměstnanec: Ignacio de Medrano Caballero), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM byla IDOM Inc., se sídlem v New Jersey (Spojené státy), zastoupená Fry Heath & Spence LLP, advokáty, jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 27. dubna 2004 (věc R 153/2003-2), týkajícího se zápisu označení IDOM jako ochranné známky Společenství, Soud (pátý senát), ve složení M. Vilaras, předseda, M. E. Martins Ribeiro a K. Jürimäe, soudkyně; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 13. prosince 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1.

               Není namístě rozhodnout ve věci.

               2.

               Každý z účastníků řízení ponese své náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc F-60/06: Žaloba podaná dne  12. května 2006  – Stump a Camba Constenla v. Soudní dvůr

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/35

         Žaloba podaná dne 12. května 2006 – Stump a Camba Constenla v. Soudní dvůr
   (Věc F-60/06)
   (2006/C 165/70)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Krisztina Stump (Lucemburk, Lucembursko) a Carmen Camba Constenla (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí o jmenování žalobkyň úřednicemi Evropských společenství v rozsahu, v jakém stanovují jejich platovou třídu při nástupu podle článku 12 nebo 13 přílohy XIII služebního řádu;

               —

               uložit Soudnímu dvoru náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňují velmi podobné žalobní důvody, jaké byly uplatněny v rámci věci F-12/06 (1).

      (1)  Úř. věst. EU C 86, 8.4.2006, s. 48.


title: Věc C-185/16 ZP: Návrh na povolení zabavení pohledávky podaný dne 29. března 2016 – Yukos Universal Ltd v. Evropská investiční banka

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/15

         Návrh na povolení zabavení pohledávky podaný dne 29. března 2016 – Yukos Universal Ltd v. Evropská investiční banka
   (Věc C-185/16 ZP)
   (2016/C 175/17)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Navrhovatelka: Yukos Universal Ltd (zástupce: H. Boularbah, avocat)

      Odpůrkyně: Evropská investiční banka

      Návrhová žádání navrhovatelky

               —

               nařídit Evropské investiční bance, aby uvedla důvody, částky a podmínky pohledávek, kterými vůči ní disponuje Ruská federace;

               —

               přivolit, aby YUL přistoupila k výkonu zajišťovacího zabavení pohledávky za Evropskou investiční bankou ohledně částek, které Evropská investiční banka dluží, či přinejmenším ohledně všech částek, které Evropská investiční banka dluží nebo bude dlužit Ruské federaci ve svém postavení emitenta obligací upsaných Ruskou federací, a to včetně úroků z těchto obligací a jejich splacení za podmínek stanovených smlouvou (smlouvami) o emisi nebo v příslušném prospektu, a to do výše částky jistiny spolu s úroky, která, s výhradou zhodnocení v průběhu řízení, činí 1 690 886 892,20 eur (výše pohledávky YUL za Ruskou federací);

               —

               v každém případě uložit Evropské investiční bance náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-279/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem College van Beroep voor het Bedrijfsleven ze dne 30. června 2005 ve věci Vonk Dairy Products B.V. proti Productschap Zuivel

text:
               15.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 257/1

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem College van Beroep voor het Bedrijfsleven ze dne 30. června 2005 ve věci Vonk Dairy Products B.V. proti Productschap Zuivel
   (Věc C-279/05)
   (2005/C 257/02)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemsko) ze dne 30. června 2005 ve věci Vonk Dairy Products B.V. proti Productschap Zuivel, který došel kanceláři Soudního dvora dne 11. července 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   College van Beroep voor het Bedrijfsleven žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Je třeba vykládat články 16 až 18 nařízení (EHS) č. 3665/87 (1), ve znění použitelném v rozhodné době, v tom smyslu, že pokud byly po přijetí dovozních dokumentů s konečnou platností zaplaceny diferencované vývozní náhrady, může vést opakovaný vývoz zboží, vzešlý poté ve známost, pouze v případě zneužití ze strany vývozce k tomu, že platba nebyla dlužná?

               2)

               Jestliže je třeba na první otázku odpovědět záporně, jaká kritéria potom platí, aby bylo možno posoudit, kdy musí vést opakovaný vývoz zboží k závěru, že platba s konečnou platností poskytnutých diferencovaných vývozních náhrad nebyla dlužná?

               3)

               Jaká kritéria platí, aby bylo možno posoudit, zda se jedná o pokračující nebo opakované nesrovnalosti ve smyslu čl. 3 odst. 1 druhý pododstavec nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95? (2) College by zejména rád věděl, zda se jedná o pokračující nebo opakovanou nesrovnalost, jestliže se nesrovnalost vztahuje na poměrně malou část všech operací a operace, u kterých byla nesrovnalost zjištěna, se týkají vždy různých položek?

      (1)  Nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (Úř. věst. L 351, s. 1).

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1).


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci C-310/01 (Úř. věst. C 55, 8.3.2003)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/56

         Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci C-310/01

      (
            Úřední věstník Evropské unie C 55 ze dne 8. března 2003
         )

   (2004/C 300/109)
   Ve sdělení v Úř. věst. ve věci C-310/01 Comune di Udine, Azienda Multiservizi SpA (AMGA) a Diddi Dino Figli Srl, Associazione Nazionale Imprese Gestione servizi tecnici integrati (AGESI) musí být text nahrazen následujícím textem:

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA
      (čtvrtého senátu)
      ze dne 14. listopadu 2002
      ve věci C-310/01 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato): Commune di Udine, Azienda Multiservizi SpA (AMGA) a Diddi Dino Figli Srl, Associazione Nazionale Imprese Gestione servizi tecnici integrati (AGESI) (1)

      (Čl. 104 odst. 3 jednacího řádu - Otázka, na kterou lze odpověď jasně vyvodit z judikatury - Směrnice 92/50/EHS - Veřejné zakázky, jejichž předmětem jsou zároveň výrobky a služby - Hodnota výrobků, která převyšuje hodnotu služeb - Použití směrnice 93/36/EHS)
      (2003/C 55/50)
      Jednací jazyk: italština
      Ve věci C-310/01, jejímž předmětem je žádost Consiglio di Stato (Itálie) zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES směřující k získání, ve sporech probíhajících před tímto soudem mezi Comune di Udine, Azienda Multiservizi SpA (AMGA) a Diddi Dino Figli Srl, Associazione Nazionale Imprese Gestione servizi tecnici integrati (AGESI), rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu čl. 1 písm. b), článků 2 a 6 směrnice Rady (EHS) č. 92/50 ze dne 18. června 1992, o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209 s. 1), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení C. W. A. Timmermans (zpravodaj), předseda senátu, D. A. O. Edward a S. von Bahr, soudci, generální advokát: M.S. Alber, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 11. listopadu 2002 usnesení, jehož výrok je následující:
      Článek 2 směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, musí být vykládán v tom smyslu, že uvedená směrnice se nepoužije na veřejnou zakázku, jejímž předmětem jsou zároveň výrobky, ve smyslu směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky, a služby ve smyslu směrnice 92/50, pokud je hodnota výrobků zahrnutých v zakázce vyšší než hodnota poskytovaných služeb.
      Směrnice 93/36 se použije na takovou zakázku, pokud zadavatel nevykonává obdobnou kontrolu dodavatele, jako je kontrola, kterou vykonává nad svými službami a pokud uvedený dodavatel uskutečňuje hlavní část své činnosti se zadavatelem nebo zadavateli, kteří ho kontrolují.

      (1)  Úř. věst. C 289, 13.10.2001.


title: Věc F-87/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 16. června 2011 — Adriaens a další v. Komise ( „Veřejná služba — Roční úprava odměn a důchodů úředníků a dalších zaměstnanců — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/54

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 16. června 2011 — Adriaens a další v. Komise
   (Věc F-87/10) (1)

   (Veřejná služba - Roční úprava odměn a důchodů úředníků a dalších zaměstnanců - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2011/C 252/118
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Stéphane Adriaens (Evere, Belgie) a další (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a D. Martin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí žalované o omezení úpravy měsíční mzdy žalobců od července 2009 na zvýšení o 1,85 % v rámci každoroční úpravy odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců na základě nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009, které bylo převzato v jejich výplatních páskách

      Výrok usnesení

               1)

               O žalobě ve věci F-87/10, Adriaens a další v. Komise, není třeba rozhodnout.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.11, s. 40.


title: Věc T-172/16: Žaloba podaná dne 15. dubna 2016 – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni v. Komise

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/61

      Žaloba podaná dne 15. dubna 2016 – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni v. Komise
      (Věc T-172/16)
      (2016/C 211/76)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni SRL (Katánie, Itálie) (zástupce: E. Castorina, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2016/195, oznámené pod číslem C(2015) 5549 final ze dne 14. srpna 2015 a zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 18. února 2016, v rozsahu, v němž stanoví (čl. 4 odst. 5), že „Itálie dále zruší všechny existující platby podpory v rámci všech režimů uvedených v článku 1 s účinností ode dne přijetí tohoto rozhodnutí“, a každopádně každou jeho část, která vylučuje, aby žalobkyně získala vrácení částek zaplacených italskému Agenzia delle Entrate (správce daně) a přesahujících paušální výši 10 % její daňové situace (roky 1990 až 1992) ve smyslu čl. 9 odst. 17 zákona č. 289/2002, což je právo, ze kterého vychází soud v italském právním řádu.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod.

                  —

                  V této souvislosti tvrdí, že pokud Evropská komise konstatuje, jako v napadeném rozhodnutí, objektivní nemožnost vymáhat (od ostatních podniků, které zaplatily pouze 10 % dlužné částky) státní podporu považovanou za protiprávní, je nepochybné, že z právního hlediska – podle uvedených zásad – nelze právo žalobkyně na vrácení částek zaplacených navíc ve vztahu k ustanovením zákona č. 289/2002 zpochybnit: jinak by došlo k závažnému a nepřípustnému rozdílnému zacházení mezi žalobkyní a podniky provincie Katánie, které nyní napadené rozhodnutí osvobozuje od jakékoli platby ve výši 90 % částky nezaplacené daně.

            Důsledkem napadeného rozhodnutí Evropské komise je tak právě poskytnutí neoprávněné konkurenční výhody všem ostatním podnikům na úkor Centro Morgagni ve vztahu ke škodám způsobeným přírodní pohromou, ke které došlo více než deset let před přijetím napadeného rozhodnutí ze dne 14. srpna 2015. Podle italského práva nejsou podniky povinny uchovávat správní a účetní doklady po dobu delší než deset let. Z toho vyplývá, že Centro Morgagni není již s to pro účely článku 107 SFEU prokázat, že mu byla způsobena škoda, ve zjevném rozporu se zásadami rovnosti, práva na obhajobu, legitimního očekávání (článek 20 Listiny základních práv Evropské unie a články 2, 6, 9 a 21 SFEU) a při narušení hospodářské soutěže za podmínek rovnosti mezi provozovateli.


title: Věc C-441/10: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Bacău — Rumunsko) — Ioan Anghel v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău ( „Řízení o předběžné otázce — Chybějící popis skutkových okolností — Nepřípustnost“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/18

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Bacău — Rumunsko) — Ioan Anghel v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Věc C-441/10) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Chybějící popis skutkových okolností - Nepřípustnost)
   2011/C 63/34
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Bacău

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ioan Anghel

      Žalovaní: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Curtea de Apel Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Registrace ojetých vozidel dříve registrovaných v jiných členských státech — Ekologická daň uvalená na motorová vozidla při jejich první registraci v určitém členském státě — Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy s článkem 110 SFEU — Diskriminace v porovnání s ojetými vozidly již registrovanými na území uvedeného členského státu, která při následném prodeji a nové registraci zmíněné dani nepodléhají

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Curtea de Apel Bacău ze dne 1. září 2010 je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc T-171/05 RII: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne  17. února 2006  – Nijs v. Účetní dvůr ( Řízení o předběžných opatřeních — Úředníci — Nový návrh — Článek 109 jednacího řádu — Nová skutková zjištění )

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/13

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 17. února 2006 – Nijs v. Účetní dvůr
   (Věc T-171/05 RII)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Úředníci - Nový návrh - Článek 109 jednacího řádu - Nová skutková zjištění“)
   (2006/C 96/26)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Bart Nijs (Bereldange, Lucemburk) (zástupce: F. Rollinger, advokát)

      Žalovaný: Účetní dvůr Evropských společenství (zástupci: T. Kennedy, J.-M. Stenier a G. Corstens, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Účetního dvora ze dne 2. prosince 2004 o povýšení jiného úředníka než žalobce na pozici hlavního překladatele se zařazením do třídy LA5 v nizozemské divizi překladatelské služby generálního sekretariátu Účetního dvora
   Výrok usnesení

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-45/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – Tzirani v. Komise ( Úředníci — Povýšení — Obsazení místa A 2 — Zamítnutí kandidatury — Zásada legality )

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/28

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – Tzirani v. Komise
   (Věc T-45/04) (1)

   („Úředníci - Povýšení - Obsazení místa A 2 - Zamítnutí kandidatury - Zásada legality“)
   (2006/C 212/49)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marie Tzirani (Brusel, Belgie) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a V. Joris, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokát)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 11. února 2003, jímž se zamítá kandidatura žalobkyně na pracovní místo ředitele ředitelství v platové třídě A 2, „Statut: politika, správa a poradenství“ generálního ředitelství pro personál a administrativu Komise, návrh na zrušení jmenování pana J. na uvedené místo, jakož i v případě nutnosti návrh na zrušení rozhodnutí, jímž se výslovně zamítá stížnost žalobkyně směřující proti oběma těmto rozhodnutím
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise o jmenování pana J. na pracovní místo dotčené oznámením o volném pracovním místě KOM/151/02, jakož i rozhodnutí, jímž se zamítá kandidatura žalobkyně na uvedené místo, se zrušují.

               2)

               Žalované se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc T-501/13: Žaloba podaná dne 18. září 2013 — May v. OHIM — Constantin Film Produktion (WINNETOU)

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/28

         Žaloba podaná dne 18. září 2013 — May v. OHIM — Constantin Film Produktion (WINNETOU)
   (Věc T-501/13)
   2013/C 336/59
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Karl May Verwaltungs- und Vertriebs- GmbH (Bamberg, Německo) (zástupce: M. Pejman, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Constantin Film Produktion GmbH (Mnichov, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 9. července2013, R 125/2012-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „WINNETOU“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 9, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 39, 41, 42 a 43 (ochranná známka Společenství č. 2 735 017)

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Constantin Film Production GmbH

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Článek 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s článkem 7 nařízení č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení a prohlášení ochranné známky Společenství za částečně neplatnou

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení zásady autonomie a nezávislosti ochranné známky Společenství a systému ochranných známek Společenství, jakož i porušení článku 76 a čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-380/12: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 23. ledna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — X BV v. Staatssecretaris van Financiën ( „Položky celního sazebníku — Bělicí hlinka — Kapitola 25 kombinované nomenklatury — Číslo 2508 — Pojem „prané výrobky“ — Odstranění nečistot, aniž se změní struktura výrobků — Kapitola 38 kombinované nomenklatury — Číslo 3802 “ )

text:
               29.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/9

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 23. ledna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — X BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-380/12) (1)

   (Položky celního sazebníku - Bělicí hlinka - Kapitola 25 kombinované nomenklatury - Číslo 2508 - Pojem „prané výrobky“ - Odstranění nečistot, aniž se změní struktura výrobků - Kapitola 38 kombinované nomenklatury - Číslo 3802)
   2014/C 93/14
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: X BV

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Staatssecretaris van Financiën

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hoge Raad der Nederlanden — Společný celní sazebník — Zařazení výrobků — Bělicí hlinka — Zařazení do podpoložky 2508 40 00 nebo podpoložky 3802 90 00 kombinované nomenklatury — Pojem odstranění nečistost ve smyslu poznámky 1 ke kapitole 25 kombinované nomenklatury

      Výrok

               1)

               Pojem „odstranění nečistot“ uvedený v poznámce 1 kapitoly 25 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1549/2006 ze dne 17. října 2006, musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje odstranění chemických složek z minerálního produktu v surovém stavu, které se v něm nacházejí na základě přírodních podmínek, jestliže toto odstranění zlepšuje schopnost dotčených produktů plnit účel použití, který je jim inherentní, a sice odbarvování a čištění jedlých olejů, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

               2)

               Poznámka 1 kapitoly 25 kombinované nomenklatury uvedená v příloze I nařízení č. 2658/87, ve znění nařízení č. 1549/2006, musí být vykládána v tom smyslu, že produkty, které byly podrobeny zpracování pomocí chemických látek vedoucímu k odstranění nečistot, mohou být zařazeny do čísla 2508 kombinované nomenklatury pouze tehdy, pokud uvedené zpracování nezměnilo strukturu jejich povrchu, což přísluší určit vnitrostátnímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 303, 6.10.2012.


title: Věc C-123/06: Žaloba podaná dne  2. března 2006  Komisí Evropských společenství proti Řecké republice

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/8

         Žaloba podaná dne 2. března 2006 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice
   (Věc C-123/06)
   (2006/C 96/15)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla dne 2. března 2006 předložena žaloba směřující proti Řecké republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Dominique Maidani a Georgiosem Zavvosem, právními poradci v právní službě Komise, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES (1) ze dne 4. dubna 2001 o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí, a v každém případě tím, že je neoznámila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.

               —

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   V projednávaném případě článek 34 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES ze dne 4. dubna 2001 stanoví, že členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 5. května 2004 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.

      (1)  Úř. věst. L 125, 5. 5. 2001, s. 15; Zvl. vyd. 06/04, s. 15.


title: Věc T-659/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2015 – Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto v. OHIM – Bruichladdich Distillery (PORT CHARLOTTE) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství PORT CHARLOTTE — Starší označení původu ‚porto‘ a ‚port‘ — Důvody neplatnosti — Článek 52 odst. 1 písm. a), čl. 53 odst. 1 písm. c) a odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 7 odst. 1 písm. c) a g) a odst. 2 nařízení č. 207/2009 — Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 — Článek 118m odst. 2 nařízení (ES) č. 491/2009“

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2015 – Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto v. OHIM – Bruichladdich Distillery (PORT CHARLOTTE)
   (Věc T-659/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství PORT CHARLOTTE - Starší označení původu ‚porto‘ a ‚port‘ - Důvody neplatnosti - Článek 52 odst. 1 písm. a), čl. 53 odst. 1 písm. c) a odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 1 písm. c) a g) a odst. 2 nařízení č. 207/2009 - Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 - Článek 118m odst. 2 nařízení (ES) č. 491/2009“)
   (2016/C 007/37)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP (Peso da Régua, Portugalsko) (zástupce: P. Sousa e Silva, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Bruichladdich Distillery Co. Ltd (Argyll, Spojené království) (zástupce: S. Havard Duclos, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. července 2014 (věc R 946/2013-4) řízení o prohlášení neplatnosti mezi Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP a Bruichladdich Distillery Co. Ltd.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 8. července 2014 (věc R 946/2013-4) týkající se řízení o prohlášení neplatnosti vedeného mezi Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP a Bruichladdich Distillery Co. Ltd se zrušuje.

               2.

               Ve zbývající části se žalob zamítá.

               3.

               OHIM ponese náklady řízení včetně nákladů vynaložených v řízení před odvolacím senátem.

               4.

               Bruichladdich Distillery ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 388, 3. 11. 2014.


title: Věc C-452/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. září 2010 BNP Paribas a Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 1. července 2010 ve věci T-335/08, BNP Paribas a BNL v. Komise

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. září 2010 BNP Paribas a Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 1. července 2010 ve věci T-335/08, BNP Paribas a BNL v. Komise
   (Věc C-452/10 P)
   ()
   2010/C 317/39
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (zástupci: R. Silvestri, G. Escalar a M. Todino, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit v plném rozsahu rozsudek Tribunálu Evropské unie (pátého senátu) ze dne 1. července 2010 ve věci T-335/08, BNP Paribas a Banca Nazionale del Lavoro v. Evropská komise, doručený telefaxem dne 1. července 2010 (Úř. věst. C 221, 14. 8. 2010, s. 39),
               a v důsledku toho

               —

               vyhovět návrhům předloženým v rámci žaloby podané v prvním stupni, směřujícím k plnému zrušení rozhodnutí 2008/711/ES přijatého Evropskou komisí dne 11. března 2008, č. K(2008) 869 v konečném znění, o státní podpoře C 15/07 (ex NN 20/07) poskytnuté Itálií a týkající se daňové pobídky ve prospěch některých úvěrových ústavů, u nichž byla provedena restrukturalizace (Úř. věst. L 237, s. 70),
               nebo podpůrně

               —

               vrátit věc Tribunálu, aby ji znovu přezkoumal ve světle rozsudku Soudního dvora.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Tribunál neprovedl důkladný přezkum rozhodnutí Komise, když odmítl ověřit, zda volba Komise nezohlednit stav vkládajících organizací při posuzování selektivity kritizovaného režimu byla oprávněná.

               2)

               Tribunál nesprávně vyložil judikaturu Soudního dvora, která umožňuje odůvodnit specifičnost daňového opatření s ohledem na obecnou systematiku daňového systému, když za jediná kritéria svého posouzení vzal skutečnosti uvedené Komisí v jejím rozhodnutí.

               3)

               Tribunál nesprávně vyložil judikaturu existující v oblasti selektivity státních podpor, podle níž musí být selektivní povaha daňového opatření posuzována pouze s ohledem na účinky, které by mohlo z hlediska zdanění vyvolat.

               4)

               Tribunál zkreslil skutkový stav tím, že měl nesprávně za to, že obecný režim úprav neumožňoval podnikům upravit daňové hodnoty majetku týkajícího se přijatých aktiv na vyšší hodnoty uvedené v závěrce.

               5)

               Konečně Tribunál jasně nahradil odůvodnění Komise vlastním odůvodněním, když sám vypracoval nové odůvodnění na podporu napadeného rozhodnutí Komise.


title: Věc C-497/13: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. června 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Nizozemsko) – F. Faber v. Autobedrijf Hazet Ochten BV „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 1999/44/ES — Prodej spotřebního zboží a záruka na toto zboží — Postavení nabyvatele — Postavení spotřebitele — Rozpor dodaného zboží se smlouvou — Povinnost informovat prodávajícího — Rozpor se smlouvou, který se projevil ve lhůtě šesti měsíců po dodání zboží — Důkazní břemeno“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. června 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Nizozemsko) – F. Faber v. Autobedrijf Hazet Ochten BV
   (Věc C-497/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 1999/44/ES - Prodej spotřebního zboží a záruka na toto zboží - Postavení nabyvatele - Postavení spotřebitele - Rozpor dodaného zboží se smlouvou - Povinnost informovat prodávajícího - Rozpor se smlouvou, který se projevil ve lhůtě šesti měsíců po dodání zboží - Důkazní břemeno“)
   (2015/C 236/08)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: F. Faber

      Žalovaná: Autobedrijf Hazet Ochten BV

      Výrok

               1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží musí být vykládána v tom smyslu, že vnitrostátní soud, kterému byl předložen spor týkající se smlouvy, jež může spadat do rozsahu působnosti této směrnice, je povinen – pokud má za tímto účelem k dispozici nezbytné informace o právním a skutkovém stavu nebo je k dispozici může mít na základě prosté žádosti o vysvětlení – ověřit, zda lze nabyvatele kvalifikovat jako spotřebitele ve smyslu uvedené směrnice, i když se spotřebitel tohoto postavení nedovolává.

               2)

               Článek 5 odst. 3 směrnice 1999/44 musí být vykládán v tom smyslu, že je nutno jej považovat za normu, která je rovnocenná vnitrostátnímu pravidlu, které má v rámci vnitrostátního právního řádu status kogentní normy, a že je vnitrostátní soud povinen z vlastního podnětu aplikovat každé ustanovení, které zajišťuje provedení tohoto článku do vnitrostátního práva.

               3)

               Článek 5 odst. 2 směrnice 1999/44 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátnímu pravidlu, které stanoví, že aby mohl spotřebitel uplatnit svá práva, která mu plynou z této směrnice, musí prodávajícího včas informovat o rozporu se smlouvou za podmínky, že má k tomuto oznámení lhůtu minimálně dvou měsíců od zjištění tohoto rozporu, že se oznámení týká pouze zmíněného rozporu a že se na něj nevztahují pravidla dokazování, která by uvedenému spotřebiteli znemožnila nebo nadměrně ztížila výkon jeho práv.

               4)

               Článek 5 odst. 3 směrnice 1999/44 musí být vykládán v tom smyslu, že pravidlo, podle kterého se předpokládá, že rozpor se smlouvou nastal již v okamžiku dodání zboží,

                           —

                           se použije, pokud spotřebitel předloží důkaz, že prodané zboží není v souladu se smlouvou a že se dotyčný rozpor se smlouvou projevil, tj. fyzicky vyšel najevo, ve lhůtě šesti měsíců po dodání zboží. Spotřebitel není povinen prokázat příčinu tohoto rozporu ani to, že je za jeho vznik odpovědný prodávající;

                           —

                           může být vyloučeno, pouze pokud prodávající právně dostačujícím způsobem doloží, že příčina či původ uvedeného rozporu se smlouvou spočívají v okolnosti, která nastala po dodání zboží.

      (1)  Úř. věst. C 367, 14.12.2013.


title: Věc T-9/09 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2010 — Marcuccio v. Komise ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Odmítnutí žaloby v prvním stupni jako zjevně nepřípustné — Žádost o vydání osobních věcí — Oznámení rozhodnutí o zamítnutí stížnosti v jiném jazyce než v jazyce stížnosti — Opožděná žaloba — Nezodpovězení bodu návrhových žádání předloženého v prvním stupni )

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2010 — Marcuccio v. Komise
   (Věc T-9/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Odmítnutí žaloby v prvním stupni jako zjevně nepřípustné - Žádost o vydání osobních věcí - Oznámení rozhodnutí o zamítnutí stížnosti v jiném jazyce než v jazyce stížnosti - Opožděná žaloba - Nezodpovězení bodu návrhových žádání předloženého v prvním stupni)
   2011/C 13/45
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 4. listopadu 2008, Marcuccio v. Komise (F-133/06, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí) a směřující ke zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 4. listopadu 2008, Marcuccio v. Komise (F-133/06, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí) se zrušuje v rozsahu, v němž nebylo rozhodnuto o návrhu na určení právní nicotnosti napadeného rozhodnutí v prvním stupni.

               2)

               Kasační opravný prostředek se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Žaloba se zamítá v rozsahu, v němž směřovala k určení právní nicotnosti sporného rozhodnutí.

               4)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto řízení. Náklady řízení související s řízením v prvním stupni, jež vedlo k přijetí výše citovaného usnesení Marcuccio v. Komise, budou nahrazeny podle podmínek stanovených v bodě 2 výroku tohoto usnesení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc T-607/13: Žaloba podaná dne 25. listopadu 2013 — Granette & Starorežná Distilleries v. OHIM — Bacardi (42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.)

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/36

         Žaloba podaná dne 25. listopadu 2013 — Granette & Starorežná Distilleries v. OHIM — Bacardi (42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.)
   (Věc T-607/13)
   2014/C 45/62
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: čeština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Česká republika) (zástupce: T. Chleboun, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Lichtenštejnsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               spojil řízení o této žalobě s řízením vedeným pod sp. zn. T-435/12;

               —

               zamítl žalobu dalšího účastníka řízení proti rozhodnutí žalovaného ze dne 9. července 2012 ve věci R 2100/2011-2 (věc T-435/12);

               —

               změnil rozhodnutí žalovaného ze dne 16. září 2013 ve věci R 1605/2012-2 tak, že se zamítají námitky dalšího účastníka řízení č. B 1753550 proti přihlášce ochranné známky Společenství „42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.“;

               —

               uložil žalovanému a dalšímu účastníku řízení náhradu nákladů řízení žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.“

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Bacardi Co. Ltd

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní a národní ochranné známky obsahující slovní prvky „42 BELOW“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství


title: Kasační senát

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/19

         Kasační senát
   (2006/C 10/36)
   Dne 6. prosince 2005 Soud prvního stupně v souladu s článkem 12 jednacího řádu rozhodl, že pro období od 12. prosince 2005 do 31. srpna 2007 budou kasační opravné prostředky podané proti rozhodnutím Soudu pro veřejnou službu přidělovány okamžikem podání návrhu a aniž by bylo dotčeno následné použití článků 14 a 51 jednacího řádu, kasačnímu senátu.
   Kasační senát se skládá z předsedy Soudu prvního stupně a předsedů druhého, třetího, čtvrtého a pátého rozšířeného senátu.
   Pro období od 12. prosince 2005 do 31. srpna 2007 jsou v důsledku toho ke kasačnímu senátu, v němž zasedá pět soudců, přiděleni:
   p. Vesterdorf, předseda, p. Jaeger, p. Pirrung, p. Vilaras, a p. Legal, soudci.


title: Věc T-161/05: Žaloba podaná dne 25. dubna 2005 Hoechst AG proti Komisi Evropských společenství

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/27

         Žaloba podaná dne 25. dubna 2005 Hoechst AG proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-161/05)
   (2005/C 155/53)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 25. dubna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Hoechst AG, se sídlem ve Frankfurtu nad Mohanem (Německo), zastoupenou M. Klusmannem a U. Itzenem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil články 2 a 3 rozhodnutí Komise ze dne 17.2.2005 v rozsahu, ve kterém se týkají žalobkyně;

               —

               podpůrně přiměřeně snížil uloženou pokutu uloženou v článku 2 napadeného rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V napadeném rozhodnutí č. C(2002)4876 konečné ze dne 19.1.2005 určila Komise, že žalobkyně a jiné podniky porušily čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES (a od 1. ledna 1994 čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP) tím, že si rozdělily podíly na trhu a odběratele, odsouhlasily zvýšení cen, zavedly systém odškodnění, vyměňovaly si informace o objemu odbytu a cenách, účastnily se pravidelných setkání a uchovávaly jiné kontakty pro sjednání uvedených omezení a jejich provedení. Z důvodu těchto protiprávních jednání byla žalobkyni uložena peněžitá pokuta.
   Žalobkyně se ve své žalobě opírá o sedm žalobních důvodů. Na prvním místě uvádí, že jí z právních důvodů nemohla být z důvodu rozdělení společnosti a pozdějšího převodu dotčeného podniku uložena pokuta.
   Zadruhé uplatňuje žalobkyně, že uložení peněžité pokuty je nepřípustné také tehdy, kdyby se předpokládala odpovědnost žalobkyně za peněžitou pokutu, neboť pozdější mateřské společnosti byla udělena amnestie společnosti, která podala návrh na její udělení, nikoliv však žalobkyni jakožto dřívější mateřské společnosti. V této souvislosti namítá žalobkyně, že nejsou patrné žádné právní důvody pro takové rozlišování.
   Třetí žalobní důvod se týká vyměření peněžité pokuty. Podle názoru žalobkyně mělo být žalobkyni podle Sdělení o korunních svědcích z roku 1996 poskytnuto snížení pokuty ve výši 10 % z důvodu výslovného nepopírání věcné správnosti skutkových zjištění, na kterých Komise založila svá obvinění.
   Žalobkyně namítá dále absolutní a relativní nepřiměřenost a nevhodnost stanovení základní částky vzhledem k jiné rozhodovací praxi Komise.
   Zapáté žalobkyně napadá možnost zohlednit starší řízení zvyšující pokutu, na kterou byl konkrétně brán zřetel, a uplatňuje podpůrně porušení zásady ne bis in idem.
   Dále žalobkyně namítá nedostatek přístupu ke spisu a hrubou protiprávnost zprávy osob pověřených u připomínkového řízení a konečně legalitu příkazu k ukončení jednání.


title: Věc C-410/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – „Baltlanta“ UAB v. Lietuvos valstybė „Řízení o předběžné otázce – Strukturální fondy – Hospodářská, sociální a územní soudržnost – Nařízení (ES) č. 1260/1999 – Článek 38 – Nařízení (ES) č. 2792/1999 – Článek 19 – Rybolov – Soudní spor na vnitrostátní úrovni – Povinnost členského státu přijmout nezbytná opatření k zajištění řádného provedení rozhodnutí o přiznání podpory po skončení soudního řízení“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/19

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – „Baltlanta“ UAB v. Lietuvos valstybė
      (Věc C-410/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Strukturální fondy - Hospodářská, sociální a územní soudržnost - Nařízení (ES) č. 1260/1999 - Článek 38 - Nařízení (ES) č. 2792/1999 - Článek 19 - Rybolov - Soudní spor na vnitrostátní úrovni - Povinnost členského státu přijmout nezbytná opatření k zajištění řádného provedení rozhodnutí o přiznání podpory po skončení soudního řízení“)
      (2014/C 395/23)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Účastníci původního řízení

         Žalobce:„Baltlanta“ UAB

         Žalovaný: Lietuvos valstybė

         Za přítomnosti: Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos, Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, Lietuvos Respublikos finansų ministerija

         Výrok

      Článek 38 odst. 1 písm. e) nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech, článek 19 nařízení Rady (ES) č. 2792/1999 ze dne 17. prosince 1999 o pravidlech a podmínkách pro strukturální pomoc Společenství v odvětví rybolovu, ve znění nařízení Rady (ES) č. 2369/2002 ze dne 20. prosince 2002, jakož i oddíly 6 a 7 pokynů k ukončení pomoci (2000–2006) ze strukturálních fondů přijatých rozhodnutím Komise COM (2006)3424 final ze dne 1. srpna 2006 musí být vykládány v tom smyslu, že dotčeným orgánům veřejné správy neukládají ani povinnost informovat Komisi o existenci soudního sporu, jenž se týká správního rozhodnutí ohledně způsobilosti takové žádosti o finanční podporu, jako je žádost, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, ani přijmout nezbytná opatření k vyčlenění prostředků předvídaných pro uvedenou podporu, jejíž přiznání je předmětem tohoto sporu, do doby, než bude otázka poskytnutí této podpory s konečnou platností vyřešena.

         (1)  Úř. věst. C 284, 28.9.2013.