201807200352013422018/C 276/343582018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180601252731Věc C-358/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. června 2018 Polskou republikou proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 15. března 2018 ve věci T-507/15, Polsko v. Komise
 ---documentbreak--- C2762018CS2510120180601CS0034251273Kasační opravný prostředek podaný dne 1. června 2018 Polskou republikou proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 15. března 2018 ve věci T-507/15, Polsko v. Komise
   (Věc C-358/18 P)2018/C 276/34Jednací jazyk: polština
      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 15. března 2018 ve věci T-507/15, Polsko v. Komise, v rozsahu, v němž byly zamítnuty následující žalobní důvody, jimiž se žalobkyně domáhala zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/1119 ze dne 22. června 2015 (oznámeno pod číslem C[2015] 4076), kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (
                  1
               ):

                     a)

                     druhá část prvního žalobního důvodu, vycházející z účinnosti kontroly na místě před předběžným uznáním seskupení producentů, a

                     b)

                     druhá část druhého žalobního důvodu, vycházející z posouzení rizika ztrát pro fond ve výši paušální opravy, která byla uplatněna na výdaje vynaložené v rámci opatření „ovoce a zelenina – předběžně uznaná seskupení producentů“.

            —

            zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/1119 ze dne 22. června 2015 (oznámeno pod číslem C[2015] 4076), kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), v rozsahu, v němž jím byly z financování Evropskou unií vyloučeny výdaje ve výši 55375053,74 eura uskutečněné platební agenturou mající akreditaci Polské republiky.

            —

            uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Napadeným rozsudkem Tribunál zamítl žalobu Polské republiky na zrušení rozhodnutí Evropské komise, kterým byly z financování Evropskou unií vyloučeny výdaje ve výši 142446,05 eura a 55375053,74 eura uskutečněné platební agenturou mající akreditaci Polské republiky v rámci opatření „ovoce a zelenina – operační programy“ a „ovoce a zelenina – předběžně uznaná seskupení producentů“.
   Komise vytkla Polské republice tři pochybení v souvislosti s výdaji na tato opatření. Tato pochybení se týkala zaprvé kontrol na místě v otázce splnění uznávacích kritérií ze strany organizací producentů (počet kontrol), zadruhé kontrol na místě před předběžným uznáním za seskupení producentů či před uznáním za organizaci producentů a zatřetí podpor vyplacených organizacím producentů na výdaje na osivo v rámci operačních programů.
   Druhé z vytýkaných pochybení spočívalo v tom, že polské orgány před předběžným uznáním za seskupení producentů a před uznáním za organizaci producentů nezkoumaly minimální hodnotu tržní produkce, což je uznávací kritérium zásadního významu. Dle Komise byly kontroly na místě, které dosud polské orgány provedly, neúčinné. Tyto kontroly považovala Komise za kontroly klíčového významu a zjištění Komise o pochybení bylo podkladem pro uplatnění paušální opravy ve výši 10 % výdajů jak v případě opatření „ovoce a zelenina – operační programy“, tak v případě opatření „ovoce a zelenina – předběžně uznaná seskupení producentů“.
   Polská republika uplatňuje vůči napadenému rozsudku následující důvody kasačního opravného prostředku:

            1.

            Zjevné zkreslení skutkového stavu v důsledku

                     —

                     přenesení zjištění ohledně nesrovnalostí při kontrolách organizací producentů před jejich uznáním na kontroly seskupení producentů před předběžným uznáním;

                     —

                     zjištění, že kontroly seskupení producentů před předběžným uznáním jsou neúčinné navzdory stanovisku Komise ze dne 1. března 2011, jímž byla potvrzena účinnost těchto kontrol.

               V rámci tohoto důvodu kasačního opravného prostředku Polská republika zaprvé tvrdí, že Tribunál nepřípustně přenesl zjištění ohledně nesrovnalostí při kontrolách organizací producentů, např. Vegapol a Zrzeszenie Plantatorów Owoców i Warzyw w Łowiczu, na posouzení účinnosti kontrol seskupení producentů před jejich předběžným uznáním. Mimoto Tribunál zjevně zkreslil skutkový stav, když se zabýval rozporem, na který upozornila Polská republika, mezi dopisem Komise ze dne 1. března 2011, ve kterém Komise potvrdila účinnost kontrol provedených polskými orgány před předběžným uznáním seskupení producentů, a dopisem ze dne 24. února 2014, ve kterém Komise v tomto ohledu vytkla Polské republice pochybení. Tato zkreslení vedla Tribunál ke zcela nesprávným závěrům o neúčinnosti kontrol seskupení producentů před jejich předběžným uznáním.

            2.

            Porušení práva na účinný soudní přezkum výše paušální opravy uplatněné Komisí.
            Polská republika v tomto ohledu tvrdí, že Tribunál neprovedl soudní přezkum v otázce, zda je paušální oprava uplatněná Komisí pro opatření „ovoce a zelenina – předběžně uznaná seskupení producentů“ v souladu s právem. Zejména pak Tribunál svůj přezkum omezil výlučně na ověření, zda jsou předmětné kontroly klíčovými kontrolami ve smyslu pokynů ze dne 23. prosince 1997 týkajících se výpočtu finančních důsledků při přípravě rozhodnutí o schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF (VI/5330/97-PL). Tribunál naproti tomu nezkoumal ostatní hlediska, která měla Komise zohlednit při hodnocení rizika ztráty pro unijní rozpočet a při stanovení výše opravy.

            3.

            Nedostatečné odůvodnění rozsudku v souvislosti se zjištěními Tribunálu, že Komise

                     —

                     doložila existenci nesrovnalostí při kontrolách seskupení producentů před předběžným uznáním a

                     —

                     stanovila výši paušální opravy v souladu s právem.

               Polská republika v rámci tohoto důvodu kasačního opravného prostředku namítá, že rozsudek není dostatečně odůvodněn, pokud jde o zjištění Tribunálu, že kontroly seskupení producentů před jejich předběžným uznáním nebyly účinné a že paušální oprava ve výši 10 % uplatněná na opatření „ovoce a zelenina – předběžně uznaná seskupení producentů“ byla v souladu s právem.

      (
         1
      ) – Úř. věst. 2015, L 182, s. 39.


201807201162013082018/C 276/776912017TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180629464722Věc T-691/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. června 2018 – hoechstmass Balzer v. EUIPO (Tvar měřícího pásma) „Ochranná známka Evropské unie – Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie – Tvar měřícího pásma – Relativní důvod pro zamítnutí – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2762018CS4620120180629CS0077462472Rozsudek Tribunálu ze dne 29. června 2018 – hoechstmass Balzer v. EUIPO (Tvar měřícího pásma)
   (Věc T-691/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie — Tvar měřícího pásma — Relativní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]““2018/C 276/77Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: hoechstmass Balzer GmbH (Sulzbach, Německo) (zástupce: K. Zapfe, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. července 2017 (věc R 2331/2016-4) týkajícímu se přihlášky k zápisu trojrozměrné ochranné známky ve tvaru měřícího pásma jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Společnosti hoechstmass Balzer GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 402, 27.11.2017.


201807201132013562018/C 276/72782017TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180626434422Věc T-78/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Jumbo Africa v. EUIPO – ProSiebenSat.1 Licensing(JUMBO) „Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie JUMBO – Absolutní důvod pro zamítnutí – Popisná povaha – Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] – Rozlišovací způsobilost získaná užíváním – Článek 7 odstavec 3 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 7 odstavec 3 nařízení 2017/1001) – Článek 52 odstavec 1 písm. a) a odstavec 2 nařízení č. 207/2009 [nyní článek 59 odstavec 1 písm. a) a odstavec 2 nařízení 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2762018CS4320120180626CS0072432442Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Jumbo Africa v. EUIPO – ProSiebenSat.1 Licensing(JUMBO)
   (Věc T-78/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie JUMBO — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisná povaha — Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] — Rozlišovací způsobilost získaná užíváním — Článek 7 odstavec 3 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 7 odstavec 3 nařízení 2017/1001) — Článek 52 odstavec 1 písm. a) a odstavec 2 nařízení č. 207/2009 [nyní článek 59 odstavec 1 písm. a) a odstavec 2 nařízení 2017/1001]““2018/C 276/72Jednací jazyk: španělština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jumbo Africa, SL (Hospitalet de Llobregat, Španělsko) (zástupci: M.C. Buganza González a E. Torner Lasalle, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. García Murillo a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: ProSiebenSat.1 Licensing GmbH (Unterföhring, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. října 2016 (věc R 227/2016-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi ProSiebenSat.1 Licensing a Jumbo Africa.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Jumbo Africa, SL ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 104, 3.4.2017.


201807200482012822018/C 276/537112017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180517333313Věc C-711/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hamburg – Německo) – Ande Hartog v. British Airways plc
 ---documentbreak--- C2762018CS3330120180517CS0053333331Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hamburg – Německo) – Ande Hartog v. British Airways plc
   (Věc C-711/17) (
         1
      )2018/C 276/53Jednací jazyk: němčinaPředseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 134, 16.4.2018.


201807200292012952018/C 276/353632018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180604272711Věc C-363/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 4. června 2018 – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd v. Ministre de l'Économie et des Finances
 ---documentbreak--- C2762018CS2710120180604CS0035271271Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 4. června 2018 – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd v. Ministre de l'Économie et des Finances
   (Věc C-363/18)2018/C 276/35Jednací jazyk: francouzština
      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ministre de l'Économie et des Finances

      Žalovaná: Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd

      Předběžná otázka

   Ukládá unijní právo a konkrétně nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům (
         1
      ), v případě, že je označení původu produktu spadající do působnosti uvedeného nařízení povinné, povinnost pro produkty pocházející z území okupovaného Izraelem od června 1967 označení takového území, jakož i označení upřesňující, že produkt pochází z izraelské osady? V případě záporné odpovědi, zda ustanovení daného nařízení, zejména ustanovení kapitoly VI, umožňují členskému státu takové označení vyžadovat?
   (
         1
      ) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (Úř. věst. L 304, s. 18).


201807200932012892018/C 276/732112017TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180628444411Věc T-211/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2018 – Amplexor Luxembourg v. Komise „Veřejné zakázky na služby – Zadávací řízení – Zařazení uchazeče v systému kaskády – Zpracování oznámení pro zveřejnění v dodatku k Úřednímu věstníku Evropské unie – Rovné zacházení s uchazeči – Neutralizace zvýhodnění stávajícího dodavatele – Zneužití pravomoci“
 ---documentbreak--- C2762018CS4410120180628CS0073441441Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2018 – Amplexor Luxembourg v. Komise
   (Věc T-211/17) (
         1
      )
   „„Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Zařazení uchazeče v systému kaskády — Zpracování oznámení pro zveřejnění v dodatku k Úřednímu věstníku Evropské unie — Rovné zacházení s uchazeči — Neutralizace zvýhodnění stávajícího dodavatele — Zneužití pravomoci““2018/C 276/73Jednací jazyk: francouzština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Amplexor Luxembourg Sàrl (Bertrange, Lucembursko) (zástupce: J.-F. Steichen, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Estrada de Solà a O. Verheecke, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Úřadu pro publikace Evropské unie (OP) ze dne 13. února 2017, kterým byla žalobkyně zařazena na druhou pozici v rámci zadávacího řízení č. 10651 na uzavření kaskádové rámcové smlouvy o zpracování oznámení pro jejich zveřejnění v dodatku k Úřednímu věstníku Evropské unie.

      Výrok rozsudku

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Společnosti Amplexor Luxembourg Sàrl se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžných opatřeních.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 213, 3.7.2017.


201807200082013502018/C 276/363712018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180606272822Věc C-371/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 6. června 2018 – Sky plc, Sky International AG, Sky UK Limited v. Skykick UK Limited, Skykick Inc
 ---documentbreak--- C2762018CS2720120180606CS0036272282Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 6. června 2018 – Sky plc, Sky International AG, Sky UK Limited v. Skykick UK Limited, Skykick Inc
   (Věc C-371/18)2018/C 276/36Jednací jazyk: angličtina
      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Sky plc, Sky International AG, Sky UK Limited

      Žalované: Skykick UK Limited, Skykick Inc

      Předběžné otázky

            1)

            Může být ochranná známka EU nebo národní ochranná známka zapsaná v členském státě prohlášena za zcela či částečně neplatnou z toho důvodu, že některé, popřípadě žádný z výrazů obsažených ve specifikaci výrobků a služeb, nejsou natolik jasné a přesné, aby byly příslušné orgány a třetí osoby schopny určit rozsah ochrany poskytované ochrannou známkou pouze na základě těchto výrazů?

            2)

            Je-li odpověď na první otázku kladná, je výraz jako „počítačový software“ příliš obecný a vztahuje se na výrobky, které jsou příliš variabilní na to, aby byl slučitelný s funkcí ochranné známky jako označení původu a aby byl tento výraz jasný a přesný v míře dostatečné k tomu, aby příslušným orgánům a třetím osobám umožňoval určit rozsah ochrany poskytované ochrannou známkou pouze na základě tohoto výrazu?

            3)

            Může samotné podání přihlášky k zápisu ochranné známky bez jakéhokoli úmyslu ji užívat pro specifikované výrobky nebo služby zakládat neexistenci dobré víry?

            4)

            Je-li odpověď na třetí otázku kladná, je možné dospět k závěru, že přihlašovatel byl při podání přihlášky částečně v dobré víře a částečně nikoliv, pokud měl přihlašovatel v úmyslu užívat ochrannou známku pro některé ze specifikovaných výrobků a služeb, avšak neměl v úmyslu tuto ochrannou známku užívat pro jiné specifikované výrobky nebo služby?

            5)

            Je ustanovení § 32 odst. 3 zákona Spojeného království o ochranných známkách z roku 1994 slučitelné se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2436 (
                  1
               ) a právními předpisy, které jí předcházely?

      (
         1
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2436 ze dne 16. prosince 2015, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 2005, L 336, s. 1).


201807200982013612018/C 276/781562017TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180620474711Věc T-156/17: Usnesení Tribunálu ze dne 20. června 2018 – L v. Parlament „Veřejná služba – Akreditovaný parlamentní asistent – Vypovězení smlouvy – Překážka věci zahájené – Nepřípustnost“
 ---documentbreak--- C2762018CS4710120180620CS0078471471Usnesení Tribunálu ze dne 20. června 2018 – L v. Parlament
   (Věc T-156/17) (
         1
      )
   „„Veřejná služba — Akreditovaný parlamentní asistent — Vypovězení smlouvy — Překážka věci zahájené — Nepřípustnost““2018/C 276/78Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobce: L (zástupce: I. Coutant Peyre, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: Í. Ní Riagáin Düro a M. Windisch, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná na základě článku 270 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. června 2016 o vypovězení pracovní smlouvy žalobce, jako akreditovaného parlamentního asistenta.

      Výrok

            1)

            Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

            2)

            Každý účastník ponese vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 402, 27.11.2017.


201807200502013462018/C 276/547212017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180517333314Věc C-721/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hannover – Německo) – Sebastien Vollmer, Vera Sagalov v. Swiss Global Air Lines AG
 ---documentbreak--- C2762018CS3340120180517CS0054334331Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hannover – Německo) – Sebastien Vollmer, Vera Sagalov v. Swiss Global Air Lines AG
   (Věc C-721/17) (
         1
      )2018/C 276/54Jednací jazyk: němčinaPředseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 123, 9.4.2018.


201807200892013592018/C 276/743622017TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180627454511Věc T-362/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2018 – NCL v. EUIPO (FEEL FREE) „Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie FEEL FREE – Absolutní důvod pro zamítnutí – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2762018CS4510120180627CS0074451451Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2018 – NCL v. EUIPO (FEEL FREE)
   (Věc T-362/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie FEEL FREE — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001]““2018/C 276/74Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: NCL Corporation Ltd (Miami, Florida, Spojené státy) (zástupci: J. Bühling a D. Graetsch, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: W. Schramek, A. Söder a D. Walicka, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. března 2017 (věc R 2094/2016-4), týkajícímu se přihlášky slovního označení FEEL FREE jako ochranné známky Evropské unie

      Výrok

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Společnosti NCL Corporation Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 248, 31.7.2017.


201807200182012742018/C 276/5572018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180426343411Věc C-7/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španělsko) – Modesto Jardón Lama v. Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social
 ---documentbreak--- C2762018CS3410120180426CS0055341341Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španělsko) – Modesto Jardón Lama v. Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social
   (Věc C-7/18) (
         1
      )2018/C 276/55Jednací jazyk: španělštinaPředseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 142, 23.4.2018.


201807200922013352018/C 276/755562017TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180626454622Věc T-556/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Staropilsen v. EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN) „Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie STAROPILSEN; STAROPLZEN – Starší slovní ochranné známky Evropské unie a národní slovní ochranné známky STAROPRAMEN – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) a článek 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) a článek 60 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2762018CS4520120180626CS0075452462Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Staropilsen v. EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN)
   (Věc T-556/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie STAROPILSEN; STAROPLZEN — Starší slovní ochranné známky Evropské unie a národní slovní ochranné známky STAROPRAMEN — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a článek 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) a článek 60 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001]““2018/C 276/75Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Staropilsen s. r. o. (Plzeň, Česká republika) (zástupkyně: A. Kodrasová, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Pivovary Staropramen s. r. o. (Praha, Česká republika) (zástupce: M. Vojáček, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. června 2017 (věc R 236/2017-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Pivovary Staropramen a Staropilsen.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti Staropilsen s. r. o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


201807200122012722018/C 276/56272018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180601343412Věc C-27/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 1. června 2018 – Evropská komise v. Bulharská republika, podporovaná Francouzskou republikou
 ---documentbreak--- C2762018CS3420120180601CS0056342341Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 1. června 2018 – Evropská komise v. Bulharská republika, podporovaná Francouzskou republikou
   (Věc C-27/18) (
         1
      )2018/C 276/56Jednací jazyk: bulharštinaPředseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 83, 5.3.2018.


201807200992013622018/C 276/766572017TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180620464611Věc T-657/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2018 – Anabi Blanga v. EUIPO – Polo/Lauren (HPC POLO) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie HPC POLO – Starší slovní ochranná známka Evropské unie POLO – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Podobnost označení – Rozlišovací způsobilost – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2762018CS4610120180620CS0076461461Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2018 – Anabi Blanga v. EUIPO – Polo/Lauren (HPC POLO)
   (Věc T-657/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie HPC POLO — Starší slovní ochranná známka Evropské unie POLO — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Rozlišovací způsobilost — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]““2018/C 276/76Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobce: Gidon Anabi Blanga (Mexiko, Mexiko) (zástupce: M. J. Sanmartín Sanmartín, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: K. Zajfert, D. Walicka a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: The Polo/Lauren Company LP (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: R. Black, solicitor, a S. Baran, barrister)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. června 2017 (věc R 2368/2016-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi The Polo/Lauren Company a G. Anabi Blangou.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Gidonu Anabi Blangovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 437, 18.12.2017.


201807200432012792018/C 276/373792018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180608282921Věc C-379/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 8. června 2018 – Dutsche Lufthasna AG v. Land Berlin
 ---documentbreak--- C2762018CS2810120180608CS0037281292Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 8. června 2018 – Dutsche Lufthasna AG v. Land Berlin
   (Věc C-379/18)2018/C 276/37Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Dutsche Lufthasna AG

      Žalovaná: Land Berlin

      Další účastníci řízení: Berliner Flughafen Gesellschaft mbH; Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Předběžné otázky

            1)

            Je ustanovení vnitrostátního práva, které stanoví, že systém letištních poplatků, o kterém rozhoduje řídící orgán letiště, musí být předložen ke schválení nezávislému dozorovému orgánu, aniž by zakazovalo řídícímu orgánu letiště a uživatelům letiště stanovit jiné poplatky, než které byly schváleny orgánem dohledu, v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/12/ES (
                  1
               ) ze dne 11. března 2009 o letištních poplatcích, zejména pak s jejím článkem 3, čl. 6 odst. 3 až 5 a s čl. 11 odst. 1 a 7?

            2)

            Je s uvedenou směrnicí slučitelný výklad vnitrostátního práva, podle něhož nemá uživatel letiště možnost napadnout schválení systému poplatků nezávislým dozorovým orgánem, avšak může podat žalobu proti řídícímu orgánu letiště, ve které se může dovolávat toho, že poplatky stanovené v systému poplatků nejsou přiměřené?

      (
         1
      ) – Úř. věst. 2009 L 70, s. 11.


201807200822012872018/C 276/795872017TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180620484811Věc T-587/17: Usnesení Tribunálu ze dne 20. června 2018 – Unigroup v. EUIPO – Pronova Laboratories (nailicin) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie nailicin – Starší slovní ochranná známka Beneluxu NAILCLIN – Relativní důvod pro zamítnutí – Kopie osvědčení o zápisu starší ochranné známky – Pravidlo 19 odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 7 odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430] – Zohlednění dokumentu předloženého společně s námitkou – Pravidlo 19 odst. 4 nařízení č. 2868/95 [nyní čl. 7 odst. 5 nařízení v přenesené pravomoci 2017/1430] – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“
 ---documentbreak--- C2762018CS4810120180620CS0079481481Usnesení Tribunálu ze dne 20. června 2018 – Unigroup v. EUIPO – Pronova Laboratories (nailicin)
   (Věc T-587/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie nailicin — Starší slovní ochranná známka Beneluxu NAILCLIN — Relativní důvod pro zamítnutí — Kopie osvědčení o zápisu starší ochranné známky — Pravidlo 19 odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 7 odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430] — Zohlednění dokumentu předloženého společně s námitkou — Pravidlo 19 odst. 4 nařízení č. 2868/95 [nyní čl. 7 odst. 5 nařízení v přenesené pravomoci 2017/1430] — Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná““2018/C 276/79Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Unigroup ApS (Lyngby, Dánsko) (zástupce: M. Rijsdijk, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Rajh, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Pronova Laboratories BV (Muiden, Nizozemsko) (zástupce: S. Wertwijn, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. června 2017 (věc R 2359/2016-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Pronova Laboratories a Unigroup

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnost Unigroup ApS ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Pronova Laboratories BV.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


201807200232013242018/C 276/57572018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180517343413Věc C-57/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht – Německo) – AX v. BW
 ---documentbreak--- C2762018CS3430120180517CS0057343341Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht – Německo) – AX v. BW
   (Věc C-57/18) (
         1
      )2018/C 276/57Jednací jazyk: němčinaPředseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 152, 30.4.2018.


201807200652013292018/C 276/383932018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180614292911Věc C-393/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice, Family Division (England and Wales) (Spojené království) dne 14. června 2018 – UD v. XB
 ---documentbreak--- C2762018CS2910120180614CS0038291291Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice, Family Division (England and Wales) (Spojené království) dne 14. června 2018 – UD v. XB
   (Věc C-393/18)2018/C 276/38Jednací jazyk: angličtina
      Předkládající soud

   High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: UD

      Odpůrce: XB

      Předběžné otázky

            1)

            Je fyzická přítomnost dítěte ve státě nezbytnou složkou obvyklého bydliště ve smyslu článku 8 [nařízení Rady (ES) č. 2201/2003] (
                  1
               )?

            2)

            V případě, že jsou oba rodiče nositeli rodičovské zodpovědnosti, má na odpověď na otázku č. 1 nějaký vliv skutečnost, že matka byla lstí přiměna vycestovat do jiného státu a poté byla v tomto státě protiprávně držena pod donucením nebo jiným protiprávním jednáním otce dítěte, v důsledku čehož byla nucena porodit v tomto státě dítě, za okolností, kdy mohlo dojít k porušení lidských práv matky nebo dítěte podle článků 3 a 5 Evropské úmluvy o lidských právech z roku 1950, nebo za jiných okolností?

      (
         1
      ) – Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. 2003, L 338, s. 1).


201807200882012882018/C 276/802582018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180423484922Věc T-258/18: Žaloba podaná dne 23. dubna 2018 – Brunke v. Komise
 ---documentbreak--- C2762018CS4820120180423CS0080482492Žaloba podaná dne 23. dubna 2018 – Brunke v. Komise
   (Věc T-258/18)2018/C 276/80Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobce: Lothar Brunke (Berlín, Německo) (zástupce: A. Schniebel, Rechtsanwältin)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

            —

            konstatoval diskriminující účinek směrnice 2005/36/ES, pokud jde o možnosti výkonu lékařského povolání bez kvalifikace odborného lékaře;

            —

            podpůrně uložil žalované, aby s ohledem na právní stanovisko Tribunálu umožnila rozhodnutím ve prospěch žalobce získat v přiměřené lhůtě povolení k výkonu odborného lékařského povolání v oboru léčitelství, a byla mu přitom uznána dlouholetá soukromá lékařská praxe v této oblasti a další vzdělávání absolvované paralelně s jeho povoláním;

            —

            podpůrně konstatoval, že Komise nesplnila povinnosti plynoucí ze Smlouvy o FEU, když nevydala na základě stížností žalobce ze dne 6. června 2017, jakož i ze dne 27. prosince 2017, žádné rozhodnutí.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce na podporu žaloby uvádí, že mu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES (
         1
      ) brání ve výkonu lékařské činnosti v celé Evropě, jelikož chybějící úprava o výjimce pro neodborné lékaře vede u žalobce k faktickému zákazu výkonu jeho povolání. V této souvislosti vytýká žalobce Komisi, že se tímto diskriminačním stavem nezabývá.
   (
         1
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. 2005, L 255, 30.9.2005, s. 22).


201807201072013382018/C 276/813162018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180522495021Věc T-316/18: Žaloba podaná dne 22. května 2018 – Mediaservis v. Komise
 ---documentbreak--- C2762018CS4910120180522CS0081491502Žaloba podaná dne 22. května 2018 – Mediaservis v. Komise
   (Věc T-316/18)2018/C 276/81Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mediaservis s. r. o. (Praha, Česká republika) (zástupci: D. Vosol a C. Schneider, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil rozhodnutí Komise C(2018) 753 final ze dne 19. února 2018 nevznášet námitky k státní podpoře pro společnost Česká pošta za poskytování všeobecné poštovní služby v období 2013-2017;

            —

            uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 108 odst. 2 a 3 SFEU.

                     —

                     Komise rozhodla nezahajovat řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, ačkoli zaznamenala vážné obtíže při posuzování souladnosti státní podpory se společným trhem.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatečného a neúplného posouzení případu a toho, že Komise neposoudila skutečnosti a právní otázky vznesené proti jejímu oznámení osobami, podniky a sdruženími, jejichž zájmy mohou být ovlivněny poskytnutím státní podpory, a z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

                     —

                     Komise neposoudila veškeré důvody uvedené ve stížnosti žalobkyně. Namísto toho Komise pouze povrchně uvedla, že výpočet čistých nákladů vycházel z vhodného oddělení účetnictví mezi náklady za poskytování všeobecné služby a ostatní náklady.

                     —

                     Komise v tomto ohledu porušila svou povinnost uvést odůvodnění.

            3.

            Třetí žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o výpočet čistých nákladů a ověření, zda nedošlo k nadměrnému vyrovnání.

                     —

                     Komise dospěla k nesprávnému závěru, že náklady, které společnosti Česká pošta vznikly v souvislosti s poskytováním všeobecné služby a mimo její rámec, byly přiděleny v souladu s bodem 31 Rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012. (
                           1
                        )

                     —

                     Komise založila své rozhodnutí na zjevně nerealistickém srovnávacím scénáři.

                     —

                     Srovnávací scénář, který přijala Komise, nezohledňuje to, že český zákon o poštovních službách vyžaduje, aby ceny pokrývaly všechny vynaložené náklady.

                     —

                     Výpočet čistých nákladů byl v rozporu s bodem 32 Rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012, neboť nezohlednil relevantní zdroje příjmů, byť souvisely s jinými činnostmi, než jsou služby obecného hospodářského zájmu.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného právního posouzení, pokud jde o použití bodu 25 Rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012 ve spojení s přílohou 1, částí B směrnice o poštovních službách. (
                  2
               )

                     —

                     Ačkoli bod 25 Rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012 a příloha I část B směrnice o poštovních službách vyžadují výpočet čistých nákladů k posouzení výhody pro poskytovatele služby obecného hospodářského zájmu, a to včetně nehmotných výhod v co největším možném rozsahu (zohlednění všech nehmotných a tržních výhod, které vzniknou poskytovateli všeobecné služby), Komise se v příloze A.1 zabývala pouze nehmotnými výhodami.

            5.

            Pátý žalobní důvod vycházející z porušení bodu 51 a násl. Rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012 a porušení povinnosti uvést odůvodnění.

                     —

                     Vzhledem k tržnímu chování společnosti Česká pošta, jehož cílem bylo vyloučit konkurenty z trhu, měla Komise povinnost uložit dodatečné požadavky nutné k zajištění toho, aby nebyl rozvoj trhu ovlivněn v rozsahu, který se příčí zájmům Unie ve smyslu bodu 51 Rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012, nicméně k tomu Komise nepřikročila.

                     —

                     I za předpokladu, že by Komise takovou povinnost neměla, byla povinna na základě tržního podílu a tržního chování společnosti Česká pošta uvést konkrétní důvody, proč také dodatečné požadavky nebyly nutné, nicméně ani to neučinila.

      (
         1
      ) – Sdělení Komise o použití pravidel Evropské unie v oblasti státní podpory na vyrovnávací platbu udělenou za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu (2011) (Úř. věst. 2012 C 8, s. 15).
   (
         2
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby (Úř. Vest. 1998, L 15, s. 14, Zvl. vyd. s. 71), naposledy pozměněné směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/6/ES ze dne 20. února 2008, kterou se mění směrnice 97/67/ES s ohledem na úplné dotvoření vnitřního trhu poštovních služeb Společenství (Úř. věst. 2008 L 52, s. 3).


201807200962013342018/C 276/823182018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180522515221Věc T-318/18: Žaloba podaná dne 22. května 2018 – Amazon EU and Amazon.com v. Komise
 ---documentbreak--- C2762018CS5110120180522CS0082511522Žaloba podaná dne 22. května 2018 – Amazon EU and Amazon.com v. Komise
   (Věc T-318/18)2018/C 276/82Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Amazon EU Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) a Amazon.com, Inc. (Seattle, Washington, Spojené státy) (zástupci: D. Paemen, M. Petite a A. Tombiński, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

            —

            zrušil články 1 až 4 rozhodnutí Evropské komise (EU) ze dne 4. října 2017 o státní podpoře SA.38944 (2014/C) (ex 2014/NN), kterou Lucembursko poskytlo společnosti Amazon, které konstatuje, že Lucembursko poskytlo společnosti LuxOpCo protiprávní státní podporu v období od května 2006 do června 2014 na základě daňového rozhodnutí schváleného v roce 2003 (
                  1
               );

            —

            případně zrušil články 2 až 4 tohoto rozhodnutí; a

            —

            v každém případě uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU, protože neprokazuje existenci výhody svědčící žalobkyním s ohledem na srovnatelné údaje předložené žalobkyněmi

                     —

                     rozhodnutí nesprávně nezohledňuje přímé důkazy, které prokazují, že licenční poplatky, které LuxOpCo skutečně zaplatila za nehmotný majetek za příslušné období, byly v souladu s obvyklými tržními podmínkami, a že proto daňové rozhodnutí z roku 2003 neposkytlo společnosti LuxOpCo skutečnou výhodu ve formě sníženého základu daně.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU, protože rozhodnutí o výhodě je založeno na chybné analýze fungování LuxOpCo a Amazon European Holding Technologies S.C.S.

                     —

                     analýza rozhodnutí o funkcích prováděných společností Amazon European Holding Technologies S.C.S. (dále jen „LuxSCS“) a LuxOpCo je stižena řadou základních nesprávných právních posouzení a nesprávných skutkových zjištění. Tyto vady mají za následek neplatnost použitelnosti rozhodnutí o transakční čisté marži a výsledného primárního zjištění zvýhodnění.

            3.

            Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí porušuje článek 41 Listiny základních práv Evropské unie a zásadu řádné správy, protože rozhodnutí o zvýhodnění nezohledňuje všechny důkazy.

                     —

                     rozhodnutí nepřezkoumává důkazy ve spise s požadovanou úrovní péče a nestrannosti.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU a povinnost uvést odůvodnění, protože rozhodnutí o zvýhodnění vychází z poplatků, které porušují obvyklé tržní podmínky.

                     —

                     rozhodnutí o zvýhodnění znamená, že společnost LuxOpCo měla zaplatit převodní cenu, která se zjevně odchyluje od obvyklých tržních podmínek, a je proto neopodstatněná.

            5.

            Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU, protože podpůrná zjištění neprokazují zvýhodnění.

                     —

                     podpůrná zjištění rozhodnutí, že daňové rozhodnutí z roku 2003 poskytlo LuxOpCo ekonomickou výhodu, protože bylo založeno na třech nevhodných metodologických rozhodnutích, vychází z nesprávného posouzení příslušných rolí LuxOpCo a LuxSCS a je neopodstatněná.

            6.

            Šestý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU, protože rozhodnutí nesprávně posuzuje daňové rozhodnutí z roku 2003 jako individuální opatření ad hoc, a tudíž nesprávně vychází z předpokladu selektivity.

                     —

                     rozhodnutí na základě nesprávného posouzení daňového rozhodnutí z roku 2003 jako individuálního opatření ad hoc nesprávně v rámci svého primárního zjištění o selektivitě uplatňuje předpoklad selektivity, přičemž dospívá k závěru, že daňové rozhodnutí z roku 2003 má selektivní povahu.

            7.

            Sedmý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU a zásadu právní jistoty, protože analýza selektivity provedená v rozhodnutí se opírá o chybný referenční rámec.

                     —

                     na základě svých podpůrných zjištění o selektivitě rozhodnutí nesprávně vylučuje obecnou správní praxi Lucemburska týkající se převodních cen z referenčního rámce, což je v rozporu s platnou judikaturou.

            8.

            Osmý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí porušuje zásady právní jistoty, zákazu zpětné účinnosti a rovného zacházení, jakož i podstatný procesní požadavek, jelikož posuzuje platnost daňového rozhodnutí z roku 2003 vůči pokynům OECD platným až později.

                     —

                     rozhodnutí se zpětnou účinnosti a diskriminačně uplatňuje a nesprávně vůči žalobkyním a Lucembursku používá pokyny OECD z roku 2017 o převodních cenách, které byly poprvé vydány poté, co Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a dlouho po přijetí daňového rozhodnutí z roku 2003.

            9.

            Devátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí článek 17 nařízení č. 2015/1589, (
                  2
               ) protože nařizuje navrácení státní podpory, přestože použitelná promlčecí lhůta již uplynula.

                     —

                     rozhodnutí o nařízení navrácení podpory je protiprávní, neboť desetiletá promlčecí lhůta stanovená v článku 17 nařízení 2015/1589 již uplynula.

      (
         1
      ) – Rozhodnutí Komise (EU) 2018/859 ze dne 4. října 2017 o státní podpoře SA.38944 (2014/C) (ex 2014/NN), kterou Lucembursko poskytlo společnosti Amazon (oznámeno pod číslem C(2017) 6740) (Úř. vest. 2018, L 153, s. 1)
   (
         2
      ) – Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9)


201807201002013632018/C 276/833582018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180609525321Věc T-358/18: Žaloba podaná dne 9. června 2018 – J. García Carrión v. EUIPO – Codorníu (JAUME CODORNÍU)
 ---documentbreak--- C2762018CS5210120180609CS0083521532Žaloba podaná dne 9. června 2018 – J. García Carrión v. EUIPO – Codorníu (JAUME CODORNÍU)
   (Věc T-358/18)2018/C 276/83Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: J. García Carrión, SA (Jumilla, Španělsko) (zástupce: E. Arsuaga Santos, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Codorníu, SA (Esplugues de Llobregat, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie JAUME CODORNÍU – Přihláška č. 14 543 599

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. dubna 2018, ve věci R 451/2017-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil napadené rozhodnutí a odmítl zápis ochranné známky č. 14 543 599 do třídy 33;

            —

            uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (EU) Evropského parlamentu a Rady č. 2017/1001.


201807201102013052018/C 276/843592018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180611535421Věc T-359/18: Žaloba podaná dne 11. června 2018 – Unifarco v. EUIPO – GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche (TRICOPID)
 ---documentbreak--- C2762018CS5310120180611CS0084531542Žaloba podaná dne 11. června 2018 – Unifarco v. EUIPO – GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche (TRICOPID)
   (Věc T-359/18)2018/C 276/84Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Unifarco SpA (Santa Giustina, Itálie) (zástupci: A. Perani a J. Graffer, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche Srl (Řím, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „TRICOPID“ – Přihláška č. 14 287 056

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. března 2018, ve věci R 2150/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil;

            —

            uložil EUIPO a další účastnici řízení náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i řízení před námitkovým oddělením a odvolacím senátem EUIPO.

      Dovolávané žalobní důvody

            —

            Porušení a nesprávné použití čl. 47 odst. 2 a 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

            —

            Porušení a nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


201807201172012772018/C 276/853612018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180608545521Věc T-361/18: Žaloba podaná dne 8. června 2018 – APEDA v. EUIPO – Burraq Travel & Tours General Tourism Office (SIR BASMATI RICE)
 ---documentbreak--- C2762018CS5410120180608CS0085541552Žaloba podaná dne 8. června 2018 – APEDA v. EUIPO – Burraq Travel & Tours General Tourism Office (SIR BASMATI RICE)
   (Věc T-361/18)2018/C 276/85Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Agricultural and Processed Food Products Export Development Authority (APEDA) (Nové Dillí, Indie) (zástupce: N. Dontas, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Burraq Travel & Tours General Tourism Office SA (Atény, Řecko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie SIR BASMATI RICE – Ochranná známka Evropské unie č. 13 102 454

      Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. března 2018, ve věci R 90/2017-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil s výjimkou části, která se týká „sago“ a „artificial rice [nevařené]“, na které se ve třídě 30 vztahuje sporná ochranná známka Evropské unie;

            —

            rozhodl o neplatnosti ochranné známky Evropské unie v plném rozsahu;

            —

            uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v řízení před Tribunálem, odvolacím senátem a zrušovacím oddělením.

      Dovolávané žalobní důvody

            —

            Porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 z důvodu absolutní neplatnosti/ zamítnutí z důvodu klamavosti;

            —

            Porušení čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 z důvodu absolutní neplatnosti spočívající v podání přihlášky ochranné známky Evropské unie nikoli v dobré víře;

            —

            Porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 z důvodu absolutní neplatnosti / zamítnutí z důvodu popisného charakteru;

            —

            článku 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, pokud jde o dostačující odůvodnění rozhodnutí EUIPO.


201807201082013392018/C 276/863662018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180608555511Věc T-366/18: Žaloba podaná dne 8. června 2018 – Pet King Brands v. EUIPO – Virbac (SUIMOX)
 ---documentbreak--- C2762018CS5510120180608CS0086551551Žaloba podaná dne 8. června 2018 – Pet King Brands v. EUIPO – Virbac (SUIMOX)
   (Věc T-366/18)2018/C 276/86Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Pet King Brands, Inc. (Bartlett, Illinois, Spojené státy) (zástupce: T. Schmidpeter, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Virbac SA (Carros, Francie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „SUIMOX“ – Přihláška č. 15 039 993

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. března 2018, ve věci R 1835/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil;

            —

            uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

            —

            Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

            —

            Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


201807201042013042018/C 276/873672018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180615565611Věc T-367/18: Žaloba podaná dne 15. června 2018 – Sixsigma Networks Mexico v. EUIPO – Marijn van Oosten Holding (UKIO)
 ---documentbreak--- C2762018CS5610120180615CS0087561561Žaloba podaná dne 15. června 2018 – Sixsigma Networks Mexico v. EUIPO – Marijn van Oosten Holding (UKIO)
   (Věc T-367/18)2018/C 276/87Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sixsigma Networks Mexico, SA de CV (Mexiko city, Mexiko) (zástupci: C. Casas Feu a J. Dorado Lopez-Lozano, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Marijn van Oosten Holding BV (Amsterdam, Nizozemsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel/Majitel sporné ochranné známky: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „UKIO“ – ochranná známka Evropské unie č. 15 079 023

      Řízení před EUIPO: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. března 2018 ve věci R 1536/2017-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil napadené rozhodnutí,

            —

            uložil EUIPO a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001


201807201022013022018/C 276/883682018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180615565722Věc T-368/18: Žaloba podaná dne 15. června 2018 – ETI Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Grupo Bimbo (ETI Bumbo)
 ---documentbreak--- C2762018CS5620120180615CS0088562572Žaloba podaná dne 15. června 2018 – ETI Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Grupo Bimbo (ETI Bumbo)
   (Věc T-368/18)2018/C 276/88Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ETI Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Turecko) (zástupci: D. Cañadas Arcas, P. Merino Baylos, D. Gómez Sánchez a N. Martínez de las Rivas Malagón, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Grupo Bimbo SAB de CV (Mexiko City, Mexiko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ETI Bumbo – Přihláška č. 14 895 585

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. dubna 2018, ve věci R 1459/2017-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil;

            —

            uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

            —

            Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 5 a článku 76 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


201807201092012912018/C 276/893692018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180618575821Věc T-369/18: Žaloba podaná dne 18. června 2018 – Napolitano v. Komise
 ---documentbreak--- C2762018CS5710120180618CS0089571582Žaloba podaná dne 18. června 2018 – Napolitano v. Komise
   (Věc T-369/18)2018/C 276/89Jednací jazyk: italština
      Účastníci řízení

      Žalobce: John Napolitano (Řím, Itálie) (zástupce: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil napadená rozhodnutí;

            —

            uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutími napadenými touto žalobou jsou akt ze dne 27. září 2017, na základě kterého žalobce nebyl zařazen do rezervního seznamu výběrového řízení EPSO/AD/324/16, akt ze dne 25. října 2017, jímž byla zamítnuta žádost o přezkum nezařazení do seznamu úspěšných uchazečů, a akt orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 7. března 2018, kterým bylo zamítnuto správní odvolání podané podle článku 90 služebního řádu. Cílem výběrového řízení, které je předmětem projednávané věci, bylo vybrat 10 vyšetřovatelů skupiny AD 9, kteří budou zařazeni na rezervní seznamy, z nichž by Evropská unie (zejména Evropský úřad pro boj proti podvodům – OLAF) mohla vybírat při přijímání nových úředníků, kteří budou pověřeni řízením skupiny vyšetřovatelů pracujících v oblasti unijních výdajů, boje proti korupci, závažných pochybení zaměstnanců EU, cel a obchodu, tabáku a padělaného zboží.
   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z porušení ustanovení upravujících jazykový režim evropských orgánů, zejména článků 1, 2 a 6 nařízení č. 1/58, zákazu jazykové diskriminace a zásady proporcionality stanovené v článku 5 SFEU a článku 27 služebního řádu.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z porušení požadavku nestrannosti předsedy zkušební komise a článku 3 přílohy III služebního řádu.

            3.

            Třetí žalobní důvod vycházející z protiprávnosti oznámení o výběrovém řízení ze strany zkušební komise, jelikož jednak při výpočtu bodů získaných při zkoušce s možností výběru z několika odpovědí a při zkoušce obecných dovedností komise protiprávně smísila dva pojmy („minimální bodový požadavek“ a „vylučovací povaha“) a jednak při zadání případové studie v rámci obecného testu zvolila příliš specifická témata, která zvýhodňovala ty, kteří již měli zkušenost u OLAF.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovnosti mezi kandidáty, jakož i z nedostatku objektivity při hodnocení kvůli nestálosti zkušební komise.

            5.

            Pátý žalobní důvod vycházející z nesprávného posouzení vzhledem k významnému rozporu mezi jednotlivými hodnoceními provedenými zkušební komisí. Kromě toho ze znění obecných ustanovení neplyne úplně jasně, že by testy měly být posuzovány zcela samostatně.


201807201062013372018/C 276/903712018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180618585921Věc T-371/18: Žaloba podaná dne 18. června 2018 – Reiner Stemme Utility Air Systems v. EASA
 ---documentbreak--- C2762018CS5810120180618CS0090581592Žaloba podaná dne 18. června 2018 – Reiner Stemme Utility Air Systems v. EASA
   (Věc T-371/18)2018/C 276/90Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Reiner Stemme Utility Air Systems GmbH (Wildau, Německo) (zástupci: O. Alexander a P. Stompfe, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            určil, že oznámení o vyúčtování poplatků – faktura č. 90091554 ze dne 28. dubna 2017, kterou vydala žalovaná – v podobě rozhodnutí odvolacího senátu EASA ze dne 19. dubna 2018 je neplatné;

            —

            určil, že nařízení Komise (EU) č. 319/2014 (
                  1
               ) ze dne 27. března 2014 o poplatcích a platbách vybíraných Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví se v projednávané věci nepoužije;

            —

            odložil vykonatelnost faktury č. 90091554 ze dne 28. dubna 2017 až do dne vydání rozsudku Tribunálu; a

            —

            uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise uložením daní v oblasti letecké bezpečnosti překročila svou pravomoc.
            Žalobkyně tvrdí, že „poplatky“ pro letadla v kategorii 2000 – 5700 kg se v důsledku „dramatického skoku“„paušálního poplatku“ o více než 1700 procent stávají daněmi. V tomto konkrétním případě je služba žalované pro občana poskytovaná za „poplatek“ byla tak zanedbatelná (minimální), že ji nelze považovat za službu žalované poskytovanou jako protihodnotu, ale představuje zdanění.
            Komise však podle jejího názoru nemá žádnou pravomoc ukládat daně v oblasti letecké bezpečnosti. Nařízení Komise (EU) č. 319/2014 tedy stanoví paušální poplatek ve výši 263800 eur za certifikační činnosti pro letadla jako je letadlo žalobkyně, který v převážné míře nemá žádný vztah ke skutečným úkolům vykonávaným žalovanou, a podle žalobkyně tudíž nepředstavuje protihodnotu za služby poskytnuté žalovanou a porušuje zásadu svěření pravomocí.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadená faktura představuje v podobě, jak byla potvrzena napadeným rozhodnutím, porušení článku 16 Listiny základních práv Evropské unie
            Podle žalobkyně jsou poplatky, které jí byly uloženy na základě nařízení (EU) č. 319/2014 za danou certifikační činnost nepřiměřené vůči sledovanému cíli, a tedy představují porušení jejího práva na svobodu podnikání podle článku 16 Listiny základních práv Evropské unie.

            3.

            Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadená faktura představuje v podobě, jak byla potvrzena napadeným rozhodnutím, diskriminační zacházení, a tudíž je v rozporu s článkem 20 Listiny základních práv Evropské unie
            Napadená faktura, kterou vydala žalovaná na základě nařízení (EU) č. 319/2014 podle žalobkyně nesplňuje požadavky podle článku 20 Listiny základních práv Evropské unie, jelikož se žalobkyní bylo podle jejího názoru zacházeno odlišně ve srovnání s jinými výrobci letadel žádajícími o typové osvědčení, ačkoli v této situaci mělo být uplatněno rovné zacházení.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod vycházející tvrzení, že došlo k porušení čl. 13 odst. 2 SEU
            Žalobkyně konečně uvádí, že čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 319/2014 nepřiznává žádný prostor pro uvážení žalované, pokud jde o platbu poplatků za certifikační úkoly. Podle jejího názoru naopak určuje, zda má jít o paušální poplatek nebo proměnlivý poplatek. Komise tím překročila své oprávnění přijmout nařízení, a tedy porušila institucionální rovnováhu Unie stanovenou v čl. 13 odst. 2 SEU.

      (
         1
      ) – Nařízení Komise (EU) č. 319/2014 ze dne 27. března 2014 o poplatcích a platbách vybíraných Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví a o zrušení nařízení (ES) č. 593/2007 (Úř. věst. 2014, L 93, s. 58).


201807201012012862018/C 276/913782018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180622596021Věc T-378/18: Žaloba podaná dne 22. června 2018 – NHS v. EUIPO – HLC SB Distribution (CRUZADE)
 ---documentbreak--- C2762018CS5910120180622CS0091591602Žaloba podaná dne 22. června 2018 – NHS v. EUIPO – HLC SB Distribution (CRUZADE)
   (Věc T-378/18)2018/C 276/91Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: NHS, Inc. (Santa Cruz, Kalifornie, Spojené státy) (zástupce: P. Olson, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: HLC SB Distribution, SL (Irún, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „CRUZADE“ – Přihláška č. 13 528 112

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. dubna 2018, ve věci R 1217/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil;

            —

            zamítl přihlášku ochranné známky Evropské unie 013 528 112 pro „skateboardy a jejich části“;

            —

            uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


201807201052013362018/C 276/923812018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180625606121Věc T-381/18: Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Engel v. EUIPO – F. Engel (ENGEL)
 ---documentbreak--- C2762018CS6010120180625CS0092601612Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Engel v. EUIPO – F. Engel (ENGEL)
   (Věc T-381/18)2018/C 276/92Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Engel GmbH (Pfullingen, Německo) (zástupce: C. Pfitzer, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: F. Engel K/S (Haderslev, Dánsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně u Tribunálu

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie ve vztahu k obrazové ochranné známce ENGEL – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 178 629

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. 03. 2018, ve věci R 1423/2017-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil;

            —

            uložil EUIPO náhradu nákladů řízení;

            —

            přerušil řízení až do doby, kdy budou vydána rozhodnutí o návrhu na neplatnost ochranných známek F. ENGEL.

      Dovolávané žalobní důvody

            —

            Porušení čl. 20 odst. 7 písm. c) nařízení Komise (ES) č. 2868/95;

            —

            Porušení práva na spravedlivý proces.


201807200812013302018/C 276/934872017TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180619616111Věc T-487/17: Usnesení Tribunálu ze dne 19. června 2018 – UE v. Komise
 ---documentbreak--- C2762018CS6110120180619CS0093611611Usnesení Tribunálu ze dne 19. června 2018 – UE v. Komise
   (Věc T-487/17) (
         1
      )2018/C 276/93Jednací jazyk: angličtinaPředseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 357, 23.10.2017.


201807200862013322018/C 276/946202017TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180620616112Věc T-620/17: Usnesení Tribunálu ze dne 20. června 2018 – Teollisuuden Voima v. Komise
 ---documentbreak--- C2762018CS6120120180620CS0094612611Usnesení Tribunálu ze dne 20. června 2018 – Teollisuuden Voima v. Komise
   (Věc T-620/17) (
         1
      )2018/C 276/94Jednací jazyk: angličtinaPředseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 402, 27.11.2017.


201807200872013582018/C 276/951482018TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180619616113Věc T-148/18: Usnesení Tribunálu ze dne 19. června 2018 – UE v. Komise
 ---documentbreak--- C2762018CS6130120180619CS0095613611Usnesení Tribunálu ze dne 19. června 2018 – UE v. Komise
   (Věc T-148/18) (
         1
      )2018/C 276/95Jednací jazyk: angličtinaPředseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 166, 14.5.2018.


201808030332049842018/C 294/193182018CJC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL20180511141411Věc C-318/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgie) dne 11. května 2018 – Oracle Belgium BVBA v. Belgische Staat
 ---documentbreak--- C2942018CS1410120180511CS0019141141Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgie) dne 11. května 2018 – Oracle Belgium BVBA v. Belgische Staat
   (Věc C-318/18)2018/C 294/19Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soud

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Oracle Belgium BVBA

      Žalovaný: Belgische Staat

      Předběžné otázky

            1)

            Musí být čl. 2 bod 2 rozhodnutí Evropské komise ze dne 11. ledna 2016 (SA.37667), podle nějž „[k]aždá částka [opatření podpory Belgie ve prospěch společnosti Tekelec International BVBA v podobě osvobození od daně pro takzvané ‚nadměrné zisky‘ pro účetní období 2009, 2010, 2011 a 2012, které je považováno za protiprávní a bylo schváleno úřadem pro daňová rozhodnutí belgické daňové správy rozhodnutím ze dne 1. července 2008], která nebyla získána zpět od příjemců při navrácení popsaném v odstavci 1, se získá zpět od skupiny podniků, k níž příjemce přísluší“, vykládán v tom smyslu, že při převzetí příjemce podpory (společnost Tekelec International BVBA) novou skupinou podniků (skupina Oracle) po ukončení opatření podpory (opatření podpory týkající se účetních období 2009, 2010, 2011 a 2012 při převzetí dne 10. června 2013) a před zahájením prověřování přípustnosti opatření podpory Evropskou komisí (zahájeném dopisem ze dne 19. prosince 2013) se „skupinou podniků, k níž příjemce přísluší“ stává skupina podniků kupujícího nebo jí zůstává skupina podniků prodávajícího?

            2)

            Závisí-li odpověď na první otázku, nehledě na charakter opatření podpory považovaného za protiprávní (hospodářské nebo daňové), na otázce, zda je cena převzetí v souladu s tržními podmínkami, totiž že příjemcem zůstává skupina podniků prodávajícího, pokud je cena převzetí v souladu s tržními podmínkami, zejména pokud byla hodnota uvedeného opatření podpory zahrnuta do ceny převzetí, a že se příjemcem stává skupina podniků kupujícího, pokud je cena za převzetí nižší než tržní cena, konkrétně pokud hodnota uvedeného opatření pomoci nebyla zahrnuta do ceny převzetí nebo byla zahrnuta jen částečně, kdo pak nese při navrácení opatření podpory považovaného za protiprávní skupinou podniků kupujícího nebo její částí důkazní břemeno. Musí nová skupina podniků nebo její část, od které je navrácení opatření podpory požadováno, prokázat, že cena za převzetí je v souladu s tržními podmínkami nebo musí belgický stát požadující navrácení podpory dokázat, že cena za převzetí je nižší než tržní cena?

            3)

            Pokud naopak odpověď na první otázku ohledně daňového charakteru předmětného opatření podpory nezávisí na otázce, zda je cena za převzetí v souladu s tržními podmínkami, na jakém základu musí pak být stanoveno, která skupina podniků je v důsledku převzetí „skupin[a] podniků, k níž příjemce přísluší“?


201808030362050152018/C 294/032082016CJC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL201806283311Věc C-208/16 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. června 2018 – Spolková republika Německo v. Dirk Andres (insolvenční správce společnosti Heitkamp BauHolding GmbH), Evropská komise „Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Německé daňové právní předpisy o převodu ztrát do budoucích zdaňovacích období (‚klauzule o restrukturalizaci‘) – Rozhodnutí prohlašující režim podpor za neslučitelný s vnitřním trhem – Žaloba na neplatnost – Přípustnost – Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU – Osobně dotčená osoba – Článek 107 odst. 1 SFEU – Pojem ‚státní podpora‘ – Podmínka týkající se selektivity – Určení referenčního rámce – Právní kvalifikace skutkového stavu“
 ---documentbreak--- C2942018CS310120180628CS00033131Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. června 2018 – Spolková republika Německo v. Dirk Andres (insolvenční správce společnosti Heitkamp BauHolding GmbH), Evropská komise
   (Věc C-208/16 P) (
         1
      )
   „„Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Německé daňové právní předpisy o převodu ztrát do budoucích zdaňovacích období (‚klauzule o restrukturalizaci‘) — Rozhodnutí prohlašující režim podpor za neslučitelný s vnitřním trhem — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU — Osobně dotčená osoba — Článek 107 odst. 1 SFEU — Pojem ‚státní podpora‘ — Podmínka týkající se selektivity — Určení referenčního rámce — Právní kvalifikace skutkového stavu““2018/C 294/03Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a R. Kanitz, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Dirk Andres (insolvenční správce společnosti Heitkamp BauHolding GmbH) (zástupci: W. Niemann, S. Geringhoff a P. Dodos, Rechtsanwälte), Evropská komise (zástupci: R. Lyal, T. Maxian Rusche a K. Blanck-Putz, zmocněnci)

      Výrok

            1)

            Vedlejší kasační opravný prostředek se zamítá.

            2)

            Body 2 a 3 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 4. února 2016, Heitkamp BauHolding v. Komise (T-287/11, EU:T:2016:60), se zrušují.

            3)

            Rozhodnutí Komise 2011/527/EU ze dne 26. ledna 2011 o státní podpoře Německa C 7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10) „Zákon o dani z příjmu právnických osob (KStG), systém převodu daňových ztrát (‚Sanierungsklausel‘)“ se zrušuje.

            4)

            Evropská komise ponese vlastní náklady řízení vynaložené jak v řízení v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku a nahradí náklady řízení vynaložené Spolkovou republikou Německo v řízení o kasačním opravném prostředku, jakož i náklady řízení vynaložené Dirkem Andresem, jednajícím jako insolvenční správce společnosti Heitkamp BauHolding GmbH, jak v řízení v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


201808030082050412018/C 294/343662018CJC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL20180605252622Věc C-366/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social de Madrid (Španělsko) dne 5. června 2018 – José Manuel Ortiz Mesonero v. UTE Luz Madrid Centro (tvořené společnostmi SICE S.A., Urbalux S.A. ImesAPI S.A. Extralux S.A. a Citelum Ibérica S.A.)
 ---documentbreak--- C2942018CS2520120180605CS0034252262Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social de Madrid (Španělsko) dne 5. června 2018 – José Manuel Ortiz Mesonero v. UTE Luz Madrid Centro (tvořené společnostmi SICE S.A., Urbalux S.A. ImesAPI S.A. Extralux S.A. a Citelum Ibérica S.A.)
   (Věc C-366/18)2018/C 294/34Jednací jazyk: španělština
      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social de Madrid

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: José Manuel Ortiz Mesonero

      Žalovaný: UTE Luz Madrid Centro (tvořené společnostmi SICE S.A., Urbalux S.A. ImesAPI S.A. Extralux S.A. a Citelum Ibérica S.A.)

      Předběžná otázka

   Brání články 8, 10 a 157 Smlouvy o fungování Evropské unie, článek 3 Smlouvy o Evropské unii, článek 23 a čl. 33 odst. 2 Listiny základních práv a článek 1 a čl. 14 odst. 1 směrnice 2006/54 (
         1
      ), všechny ve spojení se směrnicí 2010/18 (
         2
      ), kterou se provádí rámcová dohoda o rodičovské dovolené, takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je čl. 37 odst. 6 zákoníku práce, který podmiňuje uplatnění práva na sladění rodinného života pracovníka s jeho pracovním životem za účelem přímé péče o děti nebo na něm závislé rodinné příslušníky tím, že si pracovník musí v každém případě zkrátit pracovní dobu, což vede k odpovídajícímu snížení platu?
   (
         1
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (Úř. věst. 2006, L 204, s. 23).
   (
         2
      ) – Směrnice Rady 2010/18/EU ze dne 8. března 2010, kterou se provádí revidovaná rámcová dohoda o rodičovské dovolené uzavřená mezi organizacemi BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP a EKOS a zrušuje se směrnice 96/34/ES (Úř. věst. 2010, L 68, s. 13)


201808030092050422018/C 294/203312018CJC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL20180522151621Věc C-331/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským súdom v Prešove (Slovensko) dne 22. května 2018 – TE v. Pohotovosť s.r.o.
 ---documentbreak--- C2942018CS1510120180522CS0020151162Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským súdom v Prešove (Slovensko) dne 22. května 2018 – TE v. Pohotovosť s.r.o.
   (Věc C-331/18)2018/C 294/20Jednací jazyk: slovenština
      Předkládající soud

   Krajský súd v Prešove

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: TE

      Žalovaná: Pohotovosť s.r.o.

      Předběžné otázky

            1.

                        A.

                        Slovenský zákonodárce v reakci na rozsudek C-42/15 (
                              1
                           ) vypustil ze Zákona č. 129/2010 Z. z. o spotrebiteľských úveroch a o iných úveroch a pôžičkách pre spotrebiteľov a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon č. 129/2010 Sb. o spotřebitelských úvěrech a o jiných úvěrech a půjčkách pro spotřebitele a o změně a doplnění některých zákonů) v § 9 v rámci splátek úvěru jako náležitost smlouvy slova „jistiny, úroků a jiných poplatků“ s účinností od l. května 2018, čímž zrušil zákonné právo spotřebitelů ve smlouvě o spotřebitelském úvěru na vyjádření jakéhokoli způsobu (nejen tabulkou umoření) splácení úvěru podle jistiny, úroků a poplatků ve spojení se sankcí za porušení tohoto práva.

                        B.

                        Aplikační praxe soudů zareagovala mimo jiné tak, že se sice od l. května 2018 změnou zákona pregnantněji provede rozsudek SD EU, ale již ve sporech ze spotřebitelských smluv uzavřených do l. května 2018 je třeba tzv. eurokonformním výkladem docílit v podstatě téhož výsledku, jaký sledoval zákonodárce.

                        C.

                        V této souvislosti je otázka Soudnímu dvoru Evropské unie zaměřena na výklad unijního práva při používání nepřímého účinku směrnic. Berouc Se zřetelem na masivní aplikační praxi soudů, kterou bylo spotřebitelům v minulosti uznáno v zákoně č. 129/2010 Z. z. právo na specifikaci splátky podle jistiny, úroků a poplatků, je kladena otázka:
                        zda zásada právní jistoty při naplňování nepřímého účinku směrnice v horizontálních vztazích mezi jednotlivci s cílem dosáhnout plného účinku směrnice použitím všech výkladových metod a celého právního řádu ve sporu ze smlouvy o spotřebitelském úvěru uzavřené před 1. květnem 2018 neumožňuje soudu učinit takové rozhodnutí, které je co do účinků rovnocenné se změnou zákona ze strany zákonodárce, kterou zákonodárce přijal k provedení rozsudku C-42/15 od 1. května 2018?

      Další otázky soud klade pro případ, že odpověď na otázku l.C je taková, že zásada právní jistoty při naplňování nepřímého účinku směrnice v horizontálních vztazích mezi jednotlivci s cílem dosáhnout plného účinku směrnice umožňuje soudu rozhodnutí co do účinků rovnocenné se změnou zákona ze strany zákonodárce, které přijal k provedení rozsudku C-42/15 od l. května 2018 a tedy zda v takovém případě:

            2.

            se má rozsudek Soudního dvora Evropské unie ve věci C-42/15, Home Credit Slovakia v. Klára Bíróová ze dne 9. listopadu 2016 a směrnice 2008/48/ES (
                  2
               ) ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (
                  3
               ) vykládat tak, že Soudní dvůr Evropské unie rozhodl, že Směrnice 2008/48/ES neumožňuje vnitrostátní legislativní úpravu o specifikaci splátek úvěru nejen v rozsahu tabulky umoření, ale jakýmkoli jiným zákonným vyjádřením výšky, počtu a frekvence splácení jistiny spotřebitelského úvěru?

            3.

            Zda se má rozsudek Soudního dvora Evropské unie na rozdíl od jistiny tentokrát při úrocích a poplatcích vykládat tak, že rozsudek řeší i otázku, zda je nad rámec směrnice předpis členského státu stanovující právo spotřebitelů na náležitost smlouvy o spotřebitelském úvěru o výši, počtu a termínech splácení úroků a poplatků. Pokud se rozsudek týká i úroků a poplatků, pak zda je nad rámec směrnice 2008/48/ES ve spojení s jejím čl. 10 odst. 2 písm. j) i jiné legislativní vyjádření způsobu splácení úroků a poplatků, než je splácení vyjádřené tabulkou umoření?

      (
         1
      ) – Rozsudek ze dne 9. listopadu 2016, Home Credit Slovakia, (EU:C:2016:842).
   (
         2
      ) – Úř. věst., L 133, s. 66

   (
         3
      ) – Směrnice Rady ze dne 22. prosince 1986 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelského úvěru, Úř. věst., L 42, s. 48.


201808030182050462018/C 294/353672018CJC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL20180604262721Věc C-367/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 4. června 2018 – María Teresa Aragón Carrasco, María Eugenia Cotano Montero, María Gloria Ferratges Castellanos, Raquel García Ferratges, Elena Muñoz Mora, Ángela Navas Chillón, Mercedes Noriega Bosch, Susana Rizo Santaella, Desamparados Sánchez Ramos, Lucía Santana Ruiz a Luis Salas Fernández (jako právní nástupce Lucíe Sánchez de la Peña) v. Administración del Estado
 ---documentbreak--- C2942018CS2610120180604CS0035261272Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 4. června 2018 – María Teresa Aragón Carrasco, María Eugenia Cotano Montero, María Gloria Ferratges Castellanos, Raquel García Ferratges, Elena Muñoz Mora, Ángela Navas Chillón, Mercedes Noriega Bosch, Susana Rizo Santaella, Desamparados Sánchez Ramos, Lucía Santana Ruiz a Luis Salas Fernández (jako právní nástupce Lucíe Sánchez de la Peña) v. Administración del Estado
   (Věc C-367/18)2018/C 294/35Jednací jazyk: španělština
      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: María Teresa Aragón Carrasco, María Eugenia Cotano Montero, María Gloria Ferratges Castellanos, Raquel García Ferratges, Elena Muñoz Mora, Ángela Navas Chillón, Mercedes Noriega Bosch, Susana Rizo Santaella, Desamparados Sánchez Ramos, Lucía Santana Ruiz y Luis Salas Fernández (jako právní nástupce Lucíe Sánchez de la Peña)

      Žalovaná: Administración del Estado

      Předběžné otázky

            1)

            Musí být ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, která je obsažena v příloze směrnice 1999/70 (
                  1
               ), vykládána v tom smyslu, že brání španělské vnitrostátní právní úpravě, která v čl. 12 odst. 3 Texto refundido del Estatuto del Empleado Público (Real Decreto Legislativo [5]/2015, de 30 de octubre) [přepracované znění základního služebního a pracovního řádu zaměstnanců ve veřejné správě (schválené královským nařízením s mocí zákona č. 5/2015 ze dne 30. října 2015)] stanoví volný režim odvolání z funkce bez odstupného, kdežto v čl. 49 odst. 1 písm. c) Texto refundido del Estatuto de los Trabajadores (Real Decreto Legislativo 2/2015, de 23 de octubre) [přepracované znění zákoníku práce (schválené královským nařízením s mocí zákona č. 2/2015 ze dne 23. října 2015)] pro případ zániku pracovního poměru v případě, že nastane některý ze zákonem vyjmenovaných důvodů, naopak odstupné stanoví?

            2)

            V případě záporné odpovědi na první otázku, spadá takové opatření, jako je opatření stanovené španělským zákonodárcem a spočívající ve stanovení odstupného ve výši 12násobku denní mzdy za každý odpracovaný rok, jež má být pracovníkovi vyplaceno při skončení dočasného pracovního poměru uplynutím smluvené doby nebo dosažením smluveného účelu, i když v jeho rámci došlo k uzavření jen jedné pracovní smlouvy, do působnosti ustanovení 5 rámcové dohody?

            3)

            V případě kladné odpovědi na druhou otázku, je zákonné ustanovení, které pracovníkům se smlouvou na dobu určitou přiznává při skončení pracovního poměru uplynutím smluvené doby nebo dosažením smluveného účelu odstupné ve výši 12násobku denní mzdy za každý odpracovaný rok, ale nepřiznává takové odstupné shora zmíněným pomocným zaměstnancům v případě jejich odvolání z funkce ve volném režimu, v rozporu s ustanovením 5 rámcové dohody?

      (
         1
      ) – Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. 1999, L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368).


title: Věc T-54/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2018 – CLF v. Parlament „Institucionální právo – Evropský parlament – Rozhodnutí, kterým byl politické straně poskytnut příspěvek – Předběžné financování stanovené ve výši 33 % z maximální částky poskytnutého příspěvku – Povinnost zřídit bankovní záruku za předběžné financování – Finanční nařízení – Prováděcí pravidla k finančnímu nařízení – Nařízení (ES) č. 2004/2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni – Přiměřenost – Zneužití pravomoci“

text:
               27.8.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2018 – CLF v. Parlament
      (Věc T-54/17) (1)

      („Institucionální právo - Evropský parlament - Rozhodnutí, kterým byl politické straně poskytnut příspěvek - Předběžné financování stanovené ve výši 33 % z maximální částky poskytnutého příspěvku - Povinnost zřídit bankovní záruku za předběžné financování - Finanční nařízení - Prováděcí pravidla k finančnímu nařízení - Nařízení (ES) č. 2004/2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni - Přiměřenost - Zneužití pravomoci“)
      (2018/C 301/38)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Coalition for Life and Family (CLF) (Brusel, Belgie) (zástupce: P. Richter, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Görlitz, S. Alves a C. Burgos, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující k částečnému zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu FINS-2017-16 ze dne 12. prosince 2016, o poskytnutí příspěvku žalobkyni, jelikož toto rozhodnutí omezuje výši předběžného financování na 33 % maximální částky příspěvku a jeho vyplacení podřizuje zřízení bankovní záruky.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Coalition for Life and Family (CLF) se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 78, 13.3.2017.


title: Věc C-544/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království) – Marcandi Limited, působící pod obchodním jménem Madbid, v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs „Řízení o předběžné otázce – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 2 odst. 1 písm. c) – Vydání ‚kreditů‘, které mohou být použity k podávání příhozů v on-line aukcích – Poskytnutí služby za úplatu – Předběžné plnění – Článek 73 – Základ daně“

text:
               27.8.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/3

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království) – Marcandi Limited, působící pod obchodním jménem Madbid, v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Věc C-544/16) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 2 odst. 1 písm. c) - Vydání ‚kreditů‘, které mohou být použity k podávání příhozů v on-line aukcích - Poskytnutí služby za úplatu - Předběžné plnění - Článek 73 - Základ daně“)
      (2018/C 301/03)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Marcandi Limited, působící pod obchodním jménem „Madbid“

         Žalovaný: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Výrok

                  1)

                  Článek 2 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že vydání takových „kreditů“, jako jsou kredity dotčené ve věci v původním řízení, které umožňují zákazníkům subjektu podávat příhozy v aukcích pořádaných tímto subjektem, představuje poskytnutí služby za úplatu, jejímž protiplněním je částka zaplacená za uvedené „kredity“.

                  2)

                  Článek 73 směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že za takových okolností, jaké nastaly ve věci v původním řízení, hodnota „kreditů“ použitých k podávání příhozů není zahrnuta do protiplnění získaného osobou povinnou k dani za dodávky zboží, které uskuteční ve prospěch uživatelů, kteří zvítězili v aukci, kterou pořádala, nebo uživatelů, kteří nákup provedli prostřednictvím funkcí „koupit teď“ nebo „kumulovaná sleva“.

                  3)

                  V případě, kdy soudy členského státu při výkladu příslušných ustanovení unijního práva a vnitrostátního práva konstatují, že je totéž plnění v jiném členském státě předmětem rozdílného zacházení pro účely daně z přidané hodnoty, mají možnost, případně povinnost podle toho, zda jejich rozhodnutí lze nebo nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva, předložit Soudnímu dvoru Evropské unie žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

         (1)  Úř. věst. C 14, 16.1.2017.


title: Věc T-244/18 R: Usnesení Tribunálu ze dne 10. července 2018 – Synergy Hellas v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních – Dohoda o dotaci uzavřená v rámci šestého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2002 – 2006) – Inkasování vyplacených částek – Návrh na odklad vykonatelnosti – Nedostatek naléhavosti“

text:
               27.8.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/38

      Usnesení Tribunálu ze dne 10. července 2018 – Synergy Hellas v. Komise
      (Věc T-244/18 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Dohoda o dotaci uzavřená v rámci šestého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2002 – 2006) - Inkasování vyplacených částek - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedostatek naléhavosti“)
      (2018/C 301/51)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (Atény, Řecko) (zástupce: K. Damis, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Katsimerou a A. Kyratsou, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise C(2018) 1115 final ze dne 19. února 2018, které se týká navrácení částky ve výši 76 282,08 eur společně s úroky z prodlení žalobkyní.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-416/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. června 2018 Mykolou Yanovychem Azarovem proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 26. dubna 2018 ve věci T-190/16, Mykola Yanovych Azarov v. Rada Evropské unie

text:
               27.8.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/19

      Kasační opravný prostředek podaný dne 26. června 2018 Mykolou Yanovychem Azarovem proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 26. dubna 2018 ve věci T-190/16, Mykola Yanovych Azarov v. Rada Evropské unie
      (Věc C-416/18 P)
      (2018/C 301/27)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Mykola Yanovych Azarov (zástupci: A. Egger a G. Lansky, Rechtsanwälte)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 26. dubna 2018, věc T-190/16;

                  —

                  s konečnou platností rozhodl o sporu a zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/318 ze dne 4. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (1), jakož i prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/311 ze dne 4. března 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (2), v rozsahu, v němž se týkají navrhovatele a uložil Radě náhradu nákladů řízení před Tribunálem a Soudním dvorem;

                  —

                  podpůrně k druhému návrhovému žádání, vrátil věc k rozhodnutí Tribunálu, který bude vázán právním posouzením v rozsudku Soudního dvora a stanovil, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatel uplatňuje následující důvody kasačního opravného prostředku:

                  1.

                  Tribunál nesprávně určil, že Rada neporušila základní práva. Tribunál právně nesprávným způsobem posoudil zásah do vlastnického práva, jakož i do svobody podnikání. Zejména se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že opatření byla vhodná a přiměřená. Tribunál se navíc dopustil procesních pochybení a porušil procesní práva.

                  2.

                  Tribunál nesprávně určil, že Rad nezneužila své volné uvážení. Zaprvé Tribunál neprovedl konkrétní přezkum vztahující se k žalobci. Zadruhé Tribunál nesprávně vycházel z toho, že absence konkrétních důkazů je nepodstatná.

                  3.

                  Tribunál nesprávně určil, že Rada neporušila právo na řádnou správu. Z právního hlediska nesprávné jsou zejména úvahy Tribunálu k povinnosti Rady k nestrannosti. Zadruhé Tribunál porušil rozsah povinnosti odůvodnění.

                  4.

                  Tribunál nesprávně určil, že Rada se nedopustila žádného „zjevně nesprávného posouzení“.

                  5.

                  Tribunál porušil svým čistě politickým odůvodněním právo na spravedlivý proces.

         (1)  Úř. věst. 2016, L 60, s. 76.

         (2)  Úř. věst. 2016, L 60, s. 1.


title: Věc C-162/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2018 Wenger SA proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 23. ledna 2018 ve věci T-869/16, Wenger v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               3.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/2

      Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2018 Wenger SA proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 23. ledna 2018 ve věci T-869/16, Wenger v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      (Věc C-162/18 P)
      (2018/C 311/02)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Wenger SA (zástupkyně: A. Sulovsky, advokátka)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Swissgear Sàrl
      Usnesením ze dne 5. července 2018 Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl, že o projednávaném kasačním opravném prostředku již není třeba rozhodovat.


title: Věc T-134/18: Usnesení Tribunálu ze dne 11. července 2018 – Monster Energy v. EUIPO – Nordbrand Nordhausen (BALLER’S PUNCH)

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/27

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. července 2018 – Monster Energy v. EUIPO – Nordbrand Nordhausen (BALLER’S PUNCH)
      (Věc T-134/18) (1)

      (2018/C 319/35)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 142, 23.4.2018.