title: Věc T-42/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. prosince 2012 — A. Loacker v. OHIM — Editrice Quadratum (QUADRATUM) v. OHIM ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství QUADRATUM — Starší slovní ochranná známka Společenství LOACKER QUADRATINI — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) — Článek 73 nařízení č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení č. 207/2009) — Článek 74 nařízení č. 40/94 (nyní článek 76 č. 207/2009)“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. prosince 2012 — A. Loacker v. OHIM — Editrice Quadratum (QUADRATUM) v. OHIM
   (Věc T-42/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství QUADRATUM - Starší slovní ochranná známka Společenství LOACKER QUADRATINI - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) - Článek 73 nařízení č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení č. 207/2009) - Článek 74 nařízení č. 40/94 (nyní článek 76 č. 207/2009))
   2013/C 26/74
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: A. Loacker SpA (Auna di Sotto, Itálie) (zástupci: V. Bilardo, C. Bacchini a M. Mazzitelli, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Sempio, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Editrice Quadratum SpA (Milán, Itálie) (zástupci: P. Pezzoi, P. Perani a G. Ghisletti, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. října 2008 (věc R 34/2008-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi A. Loacker SpA a Editrice Quadratum SpA

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti A. Loacker SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc C-488/04: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne  23. března 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation) – Galeries de Lisieux SA v. Organic Recouvrement

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/13

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. března 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation) – Galeries de Lisieux SA v. Organic Recouvrement
   (Věc C-488/04) (1)

   (2006/C 154/31)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 31, 5.2.2005.


               13.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/20

         Žádost o stanovisko Soudního dvora ESVO předložená soudem Stavanger tingrett dne 25. května 2007 ve věci Seabrokers AS v. Den Norske Stat v./Skattedirektoratet
   (Věc E-7/07)
   (2007/C 301/12)
   Dopisem ze dne 25. května 2007, který byl na podatelnu Soudního dvora ESVO doručen dne 30. května 2007, požádal okresní soud Stavanger tingrett Soudní dvůr ESVO ve věci Seabrokers AS v. Den Norske Stat v./Skattedirektoratet o stanovisko k následujícím otázkám:

               1.

                  Je v rozporu s články 4, 31 nebo 40 Dohody o EHP přiřazovat podle zásady zdanění čistých příjmů při výpočtu maximální výše daňového zápočtu úrok z pohledávek k zahraničním příjmům?

               2.

                  Je v rozporu s články 4, 31 nebo 40 Dohody o EHP přiřazovat podle zásady zdanění čistých příjmů při výpočtu maximální výše daňového zápočtu vklady v rámci skupiny k zahraničním příjmům?

               3.

                  Budou odpovědi na otázku 1 a/nebo 2 stejné, pokud lze úrok z pohledávek a/nebo vklady v rámci skupiny přiřadit pouze k podnikatelským subjektům v Norsku?


title: Věc T-56/14: Žaloba podaná dne 24. ledna 2014 – Evyap v. OHIM – Megusta Trading (DURU)

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/24

         Žaloba podaná dne 24. ledna 2014 – Evyap v. OHIM – Megusta Trading (DURU)
   (Věc T-56/14)
   2014/C 129/31
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evyap Sabun Yağ Gliserin Sanayi ve Ticaret A.Ş. (Istanbul, Turecko) (zástupce: J. Güell Serra, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Megusta Trading GmbH (Zürich, Švýcarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. listopadu 2013 ve věci R 1861/2012-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: černobílá obrazová ochranná známka pro výrobky zařazené do třídy 3 – přihláška ochranné známky Společenství č. 10 185 148

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: národní ochranné známky č. 225 515, 192 722, 29 149, 31 665 a mezinárodní zápis č. 802 256 pro výrobky zařazené do třídy 3

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-319/08: Usnesení Tribunálu ze dne 14. února 2012 — Grasso v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Nařízení (ES) č. 530/2008 — Obnova populace tuňáka obecného — Stanovení celkových přípustných odlovů pro rok 2008 — Obecně závazný akt — Nesplnění podmínky osobního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/11

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. února 2012 — Grasso v. Komise
   (Věc T-319/08) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Nařízení (ES) č. 530/2008 - Obnova populace tuňáka obecného - Stanovení celkových přípustných odlovů pro rok 2008 - Obecně závazný akt - Nesplnění podmínky osobního dotčení - Nepřípustnost)
   2012/C 109/24
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Salvatore Grasso (Katánie, Itálie) (zástupci: A. Maiorana, A. De Matteis a A. De Francesco, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Banks a D. Nardi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Komise (ES) č. 530/2008 ze dne 12. června 2008, o zavedení nouzových opatření pro plavidla lovící košelkovými nevody tuňáka obecného v Atlantském oceánu východně od 45° západní délky a ve Středozemním moři (Úř. věst. L 155, s. 9).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc C-147/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 26. března 2015 – Provincia di Bari v. Edilizia Mastrodonato srl

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 26. března 2015 – Provincia di Bari v. Edilizia Mastrodonato srl
   (Věc C-147/15)
   (2015/C 205/21)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Provincia di Bari

      Odpůrkyně: Edilizia Mastrodonato srl

      Předběžná otázka

   Má být čl. 10 odst. 2 směrnice 2006/21/ES (1) vykládán v tom smyslu, že pokud se vyplňování skládky [lomu] provádí jinými než těžebními odpady, musí se řídit právními ustanoveními v oblasti odpadů, která jsou obsažena ve směrnici 1999/31/ES (2), a to i v případě, že se nejedná o likvidaci odpadů, ale o jejich využití?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES (Úř. věst. L 102, s. 15).

      (2)  Směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. L 182, s. 1).


title: Věc T-151/14: Žaloba podaná dne 5. března 2014 – Vassiliou v. Komise a ECB

text:
               26.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 159/32

         Žaloba podaná dne 5. března 2014 – Vassiliou v. Komise a ECB
   (Věc T-151/14)
   2014/C 159/43
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Costas Vassiliou (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: C. Paschalides, Solicitor, a A. Paschalides, advokát)

      Žalované: Evropská centrální banka a Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce uvádí, že jednání žalovaných ho připravilo o peníze z jeho účtu, jelikož spolu s jeho bankou předčasně uplatnily na jeho účet nástroj odepsání závazků jako součást podmínek souvisejících s finanční pomocí poskytnutou Kypru dne 26. dubna 2013 podle článku 13 Smlouvy o zřízení Evropského mechanismu stability z roku 2012: a) žalované „zjevně a závažně překročil meze“ pravomocí orgánů EU podle čl. 136 odst. 3 SFEU, b) protiprávně přepustily kontrolu svých funkcí jako orgánů EU, c) předčasně spolu s Bank of Cyprus a Cyprus Popular Bank uplatnily na vklady nástroj odepsání závazků, který ještě nebyl součástí unijního práva, d) uplatnily omezení pohybu peněz, neboť zabránily majitelům vkladů v jejich výběru nebo v jejich převedení do bezpečnějších ústavů, e) svým jednání porušily zásadu právní jistoty, zásadu rovného zacházení a lidská práva.


title: Věc C-604/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království) — Football Dataco Ltd a další v. Yahoo UK Limited a další ( „Směrnice 96/9/ES — Právní ochrana databází — Autorské právo — Rozpisy utkání fotbalových ligových soutěží“ )

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království) — Football Dataco Ltd a další v. Yahoo UK Limited a další
   (Věc C-604/10) (1)

   (Směrnice 96/9/ES - Právní ochrana databází - Autorské právo - Rozpisy utkání fotbalových ligových soutěží)
   2012/C 118/08
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Football Dataco Ltd, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Ltd, Scottish Football League, PA Sport UK Ltd

      Žalované: Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Appeal, Spojené království — Výklad čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází (Úř. věst. L 77, s. 20; Zvl. vyd. 13/15, s. 459) — Pojem „databáze, které způsobem výběru nebo uspořádáním obsahu představují vlastní duševní výtvor autora“ — Počítačové přehledy fotbalových utkání naplánovaných na nadcházející sezónu

      Výrok

               1)

               Článek 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází musí být vykládán v tom smyslu, že na „databázi“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 této směrnice se vztahuje ochrana podle autorského práva stanovená touto směrnicí za podmínky, že výběr nebo uspořádání údajů v ní obsažených je originálním vyjádřením tvůrčí svobody jejího autora, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.
               V důsledku toho:

                           —

                           duševní úsilí a dovednosti vynaložené na vytvoření uvedených údajů nejsou relevantní pro určení způsobilosti uvedené databáze pro ochranu tímto právem;

                           —

                           pro tyto účely je bezvýznamné, že výběr nebo uspořádání těchto údajů obsahuje či neobsahuje přidání podstatného významu těmto údajům, a

                           —

                           značné pracovní úsilí a dovednosti vyžadované pro vytvoření této databáze nemohou jako takové odůvodnit takovouto ochranu, pokud nevyjadřují žádnou originalitu výběru nebo uspořádání údajů, které databáze obsahuje.

               2)

               Směrnice 96/9 musí být vykládána v tom smyslu, že s výhradou přechodného ustanovení obsaženého v jejím čl. 14 odst. 2 brání vnitrostátní právní úpravě, která přiznává databázím spadajícím pod definici obsaženou v jejím čl. 1 odst. 2 ochranu podle autorského práva za jiných podmínek, než jsou podmínky stanovené v jejím čl. 3 odst. 1.

      (1)  Úř. věst. C 89, 19.3.2011.


title: Věc C-148/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 30. března 2015 – Deutsche Parkinson Vereinigung e.V. v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 30. března 2015 – Deutsche Parkinson Vereinigung e.V. v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.
   (Věc C-148/15)
   (2015/C 213/24)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalovaný a navrhovatel: Deutsche Parkinson Vereinigung e.V.

      Žalobce a odpůrce: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 34 SFEU vykládán v tom smyslu, že regulace cen léčivých přípravků na lékařský předpis stanovená vnitrostátním právem představuje opatření s rovnocenným účinkem ve smyslu článku 34 SFEU?

               2)

               V případě, že Soudní dvůr první otázku zodpoví kladně:
               Je regulace cen léčivých přípravků vydávaných na lékařský předpis odůvodněna podle článku 36 SFEU důvody ochrany zdraví a života lidí, pokud lze pouze tímto způsobem zajistit v celém Německu a především v zemědělských oblastech stejnoměrné zásobování všech obyvatel léčivými přípravky?

               3)

               V případě, že Soudní dvůr druhou otázku zodpoví kladně:
               Jaké požadavky musí splňovat určení soudu, že se skutečně jedná o okolnost uvedenou ve druhé části věty druhé otázky?


title: Věc C-258/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španělsko) – Gorka Salaberria Sorondo v. Academia Vasca de Policía y Emergencias „Řízení o předběžné otázce — Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Směrnice 2000/78/ES — Článek 2 odst. 2 a čl. 4 odst. 1 — Diskriminace na základě věku — Omezení přijímání příslušníků policie Autonomního společenství Baskicko na uchazeče mladší 35 let — Pojem ‚podstatný a určující profesní požadavek‘ — Sledovaný cíl — Přiměřenost“

text:
               16.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 14/8

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španělsko) – Gorka Salaberria Sorondo v. Academia Vasca de Policía y Emergencias
   (Věc C-258/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Směrnice 2000/78/ES - Článek 2 odst. 2 a čl. 4 odst. 1 - Diskriminace na základě věku - Omezení přijímání příslušníků policie Autonomního společenství Baskicko na uchazeče mladší 35 let - Pojem ‚podstatný a určující profesní požadavek‘ - Sledovaný cíl - Přiměřenost“)
   (2017/C 014/10)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Gorka Salaberria Sorondo

      Žalovaná: Academia Vasca de Policía y Emergencias

      Výrok

   Článek 2 odst. 2 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, ve spojení s čl. 4 odst. 1 této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové právní úpravě, jako je ta, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, která stanoví, že uchazeči o pracovní místa příslušníků policejního sboru, kteří plní veškeré operativní a výkonné úkoly tohoto sboru, musí být mladší 35 let.

      (1)  Úř. věst. C 270, 17.8.2015.


title: Věc T-26/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. ledna 2015 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 13. listopadu 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-2/12, Christov v. Evropská komise a EMA

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/32

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. ledna 2015 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 13. listopadu 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-2/12, Christov v. Evropská komise a EMA
   (Věc T-26/15 P)
   (2015/C 118/40)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: J. Currall, N. Nikolova a C. Petrova, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Emil Christov, Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. listopadu 2014 ve věci F-2/12, Christov v. Komise a EMA,

               —

               vrátil věc Soudu pro veřejnou službu, aby rozhodl o ostatních důvodech kasačního opravného prostředku,

               —

               rozhodl, že o nákladech řízení o kasačním opravném prostředku bude rozhodnuto později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka tři důvody.

               —

               Soud pro veřejnou službu porušil unijní právo, když zásadě řádné správy přikládal význam, jaký jí nepřísluší,

               —

               podpůrně Soud pro veřejnou službu porušil zásadu proporcionality, když před vynesením zrušujícího rozhodnutí opomněl ověřit, zda nedodržení zásady řádné správy bude mít potenciálně vliv na obsah napadeného rozhodnutí,

               —

               ještě podpůrněji Soud pro veřejnou službu každopádně porušil unijním právo, když opomněl poměřit proti sobě stojící zájmy a neomezil účinky svého rozsudku.


title: Věc T-79/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2011 — Sachsa Verpackung v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s plastovými průmyslovými pytli — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen — Přidělení prodejních kvót podle zeměpisných zón — Rozdělení zákazníků — Výměny individualizovaných informací — Důkaz o protiprávním jednání — Doba trvání protiprávního jednání — Pokuty — Závažnost protiprávního jednání — Proporcionalita — Polehčující okolnosti — Následovnická role“ )

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2011 — Sachsa Verpackung v. Komise
   (Věc T-79/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s plastovými průmyslovými pytli - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen - Přidělení prodejních kvót podle zeměpisných zón - Rozdělení zákazníků - Výměny individualizovaných informací - Důkaz o protiprávním jednání - Doba trvání protiprávního jednání - Pokuty - Závažnost protiprávního jednání - Proporcionalita - Polehčující okolnosti - Následovnická role)
   2012/C 6/18
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sachsa Verpackung GmbH (Wieda, Německo) (zástupci: F. Puel a L. François-Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Castillo de la Torre a F. Arbault, poté F. Castillo de la Torre a N. von Lingen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2005) 4634 v konečném znění ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 ES (věc COMP/F/38.354 — Průmyslové pytle), které se týká kartelové dohody na trhu s plastovými průmyslovými pytli, jakož i podpůrně návrh na změnu uvedeného rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Gascogne Sack Deutschland GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006.


title: Věc C-163/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Isernia (Itálie) dne 2. dubna 2010 — trestní řízení proti Aldovi Patriciellovi

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/28

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Isernia (Itálie) dne 2. dubna 2010 — trestní řízení proti Aldovi Patriciellovi
      (Věc C-163/10)
      (2010/C 161/37)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale di Isernia

         Účastník původního řízení

      Aldo Patriciello

         Předběžné otázky

      Představuje údajný trestný čin přičítaný evropskému poslanci Aldovi Patriciellovi, který je popsaný v obžalobě a byl již předmětem rozhodnutí o ochraně imunity přijatého Evropským parlamentem dne 5. května 2009 a který je kvalifikovaný jako křivé obvinění podle článku 368 trestního zákoníku, názor vyjádřený v rámci výkonu parlamentních funkcí ve smyslu článku 9 protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství ze dne 8. dubna 1965?


title: Věc C-161/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Trani (Itálie) dne 1. dubna 2011 — Cosimo Damiano Vino v. Poste Italiane SpA

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Trani (Itálie) dne 1. dubna 2011 — Cosimo Damiano Vino v. Poste Italiane SpA
   (Věc C-161/11)
   2011/C 173/13
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Trani

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Cosimo Damiano Vino

      Žalovaná: Poste Italiane SpA

      Předběžné otázky

               a)

               Brání obecná zásada Společenství zákazu diskriminace a rovnosti vnitrostátní právní úpravě (jako je právní úprava stanovená čl. 2 odst. 1a legislativního nařízení č. 368/2001), která zavedla do vnitrostátního právního řádu případ „bezdůvodnosti“, který znevýhodňuje zaměstnance společnosti Poste Italiane s.p.a. v případě nejen této společnosti, ale i dalších podniků ve stejném nebo v jiném odvětví?

               b)

               Je v případě kladné odpovědi na předchozí otázku vnitrostátní soud povinen nepoužít vnitrostátní právní předpisy, které jsou v rozporu s právem Společenství?


title: Věc C-452/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. října 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco — Španělsko) — Emilia Flores Fanega v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Bolumburu S.A

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/43

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. října 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco — Španělsko) — Emilia Flores Fanega v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Bolumburu S.A
   (Věc C-452/08) (1)

   2010/C 63/68

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 6, 10.1.2009.


title: Věc T-223/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. května 2017 – Morton's of Chicago v. EUIPO – Mortons the Restaurant (MORTON’S) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie MORTON’S — Starší nezapsané národní ochranné známky MORTON’S, MORTONS, MORTON’S CLUB, MORTONS CLUB, MORTON’S THE RESTAURANT, MORTONS RESTAURANT a M MORTON’S — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Prohlášení neplatnosti — Článek 8 odst. 4 a čl. 53 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. května 2017 – Morton's of Chicago v. EUIPO – Mortons the Restaurant (MORTON’S)
   (Věc T-223/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie MORTON’S - Starší nezapsané národní ochranné známky MORTON’S, MORTONS, MORTON’S CLUB, MORTONS CLUB, MORTON’S THE RESTAURANT, MORTONS RESTAURANT a M MORTON’S - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Prohlášení neplatnosti - Článek 8 odst. 4 a čl. 53 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 221/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Morton's of Chicago, Inc. (Chicago, Illinois, Spojené státy) (zástupce: J. Moss, barrister)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O'Neil, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Mortons the Restaurant Ltd (Londýn, Spojné království) (zástupci: J. Barry, solicitor a P. Nagpal, barrister)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. února 2015 (věc R 46/2014-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Mortons The Restaurant a Morton’s of Chicago.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Morton’s of Chicago, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 228, 13.7.2015.


title: Věc T-583/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2017 – PG v. Frontex „Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Neobnovení smlouvy na dobu určitou — Postup obnovení smlouvy — Článek 266 SFEU — Povinnost jednat s náležitou péčí — Mimosmluvní odpovědnost“

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2017 – PG v. Frontex
   (Věc T-583/16)
   („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Neobnovení smlouvy na dobu určitou - Postup obnovení smlouvy - Článek 266 SFEU - Povinnost jednat s náležitou péčí - Mimosmluvní odpovědnost“)
   (2017/C 221/34)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: PG (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž (Frontex) (zástupci: H. Caniard a S. Drew, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv agentury Frontex ze dne 9. června 2015 neobnovit pracovní smlouvu žalobce a na náhradu škody, která žalobci údajně vznikla.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               PG se ukládá náhrada nákladů řízení.


title: Věc F-94/10: Žaloba podaná dne 4. října 2010 — Carpenito v. Rada

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/41

         Žaloba podaná dne 4. října 2010 — Carpenito v. Rada
   (Věc F-94/10)
   ()
   2011/C 13/81
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Renzo Carpenito (Overijse, Belgie) (zástupci: L. Levi a S. Rodrigues, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zachování účinků sporných výplatních pásek až do přijetí nařízení, které se zpětnou účinností nahradí nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009, a návrh na náhradu finanční a morální újmy vzniklé žalobci.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zachovat účinky sporných výplatních pásek až do přijetí nařízení, které se zpětnou účinností nahradí nařízení č. 1296/2009;

               —

               uložit Radě náhradu finanční újmy, která vznikla žalobci, zaplacením částky, odpovídající ztrátě odměny, jež vyplývá ze zjevně protiprávního použití nařízení č. 1296/2009, ke kteréžto má být připočtena náhrada části zvláštního poplatku ukládaného měsíčně od ledna 2010 na základě článku 66a služebního řádu, a jehož výše byla s ohledem na uvedené nařízení stanovena chybně; aniž je dotčen výklad Soudu, odhaduje se výše této částky na 30 000 eur;

               —

               uložit Radě náhradu morální újmy, která vznikla žalobci, zaplacením symbolické částky ve výši 1 euro;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-98/11 P: Usnesení Tribunálu ze dne 10. února 2012 — AG v. Parlament ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Propuštění na konci zkušební doby — Lhůta pro podání žaloby — Opožděnost — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/24

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. února 2012 — AG v. Parlament
   (Věc T-98/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Propuštění na konci zkušební doby - Lhůta pro podání žaloby - Opožděnost - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2012/C 89/39
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: AG (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupci: S. Seyr a V. Montebello-Demogeot, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 16. prosince 2010, AG v. Parlament (F-25/10, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), kterým se navrhovatelka domáhá zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek je zamítá jako zjevně neopodstatněný.

               2)

               AG ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 120, 16.4.2011.


title: Věc C-34/09: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. března 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal du travail de Bruxelles — Belgie) — Gerardo Ruiz Zambrano v. Office national de l'emploi (ONEM) ( „Občanství Unie — Článek 20 SFEU — Přiznání práva pobytu na základě práva Unie nezletilému dítěti na území členského státu, jehož je toto dítě státním příslušníkem, nezávisle na předchozím výkonu práva tohoto dítěte na volný pohyb na území členských států — Přiznání za týchž okolností odvozeného práva pobytu příbuznému v přímé vzestupné linii, který je státním příslušníkem třetího státu a na kterého je nezletilé dítě odkázáno výživou — Následky práva pobytu nezletilého dítěte na požadavky, jež musí z hlediska pracovního práva splňovat příbuzný v přímé vzestupné linii tohoto nezletilého, který je státním příslušníkem třetího státu“ )

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. března 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal du travail de Bruxelles — Belgie) — Gerardo Ruiz Zambrano v. Office national de l'emploi (ONEM)
   (Věc C-34/09) (1)

   (Občanství Unie - Článek 20 SFEU - Přiznání práva pobytu na základě práva Unie nezletilému dítěti na území členského státu, jehož je toto dítě státním příslušníkem, nezávisle na předchozím výkonu práva tohoto dítěte na volný pohyb na území členských států - Přiznání za týchž okolností odvozeného práva pobytu příbuznému v přímé vzestupné linii, který je státním příslušníkem třetího státu a na kterého je nezletilé dítě odkázáno výživou - Následky práva pobytu nezletilého dítěte na požadavky, jež musí z hlediska pracovního práva splňovat příbuzný v přímé vzestupné linii tohoto nezletilého, který je státním příslušníkem třetího státu)
   2011/C 130/02
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Gerardo Ruiz Zambrano

      Žalovaný: Office national de l'emploi (ONEM)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal du travail de Bruxelles — Výklad článků 12, 17 a 18 Smlouvy o založení Evropského společenství ve spojení s články 21, 24 a 34 Listiny základních práv — Přiznání práva pobytu občanu Unie na území členského státu, jehož je tento občan státním příslušníkem, nezávisle na předchozím výkonu jeho práva pohybu — Přiznání, za stejných okolností, odvozeného práva pobytu příbuznému v přímé vzestupné linii, který je státním příslušníkem třetího státu, který má vyživovací povinnost vůči nezletilému dítěti, jež má státní příslušnost členského státu, a které by mu každopádně příslušelo v případě, kdyby nezletilé dítě vykonalo své právo pohybu — Důsledky práva pobytu nezletilého dítěte pro požadavky, které musí z hlediska pracovního práva splnit příbuzný v přímé vzestupné linii tohoto nezletilého dítěte, který je státním příslušníkem třetího státu.

      Výrok

   Článek 20 SFEU musí být vykládán tak, že brání tomu, aby členský stát odepřel státnímu příslušníku třetího státu, na kterého jsou výživou odkázány jeho děti nízkého věku, jež jsou občany Unie, právo na pobyt v členském státě, v němž mají tyto děti bydliště a jehož mají státní příslušnost, a aby uvedenému státnímu příslušníku třetího státu odmítl vydat pracovní povolení, neboť taková rozhodnutí by uvedené děti připravila o možnost skutečně využívat podstatné části práv spojených se statusem občana Unie.

      (1)  Úř. věst. C 90, 18.4.2009.


title: Spojené věci T-379/10 a T-381/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Keramag Keramische Werke a další v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh s koupelnovým vybavením — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP — Koordinace zvyšování cen a výměny citlivých obchodních informací — Délka trvání porušení — Právo na obhajobu — Přístup ke spisu — Přičitatelnost protiprávního jednání“ )

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Keramag Keramische Werke a další v. Komise
   (Spojené věci T-379/10 a T-381/10) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh s koupelnovým vybavením - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP - Koordinace zvyšování cen a výměny citlivých obchodních informací - Délka trvání porušení - Právo na obhajobu - Přístup ke spisu - Přičitatelnost protiprávního jednání)
   2013/C 325/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Keramag Keramische Werke AG (Ratingen, Německo); Koralle Sanitärprodukte GmbH (Vlotho, Německo); Koninklijke Sphinx BV (Maastricht, Nizozemsko); Allia SAS (Avon, Francie); Produits Céramique de Touraine SA (Selles-sur-Cher, Francie); Pozzi Ginori SpA (Miláno, Itálie) (věc T-379/10); Sanitec Europe Oy (Helsinki, Finsko) (affaire T-381/10) (zástupci: J. Killick, barrister, I. Reynolds, solicitor, P. Lindfelt a K. Struckmann, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci:: F. Castillo de la Torre a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci, ve spolupráci s B. Kennelly, barrister)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2010) 4185 v konečném znění ze dne 23. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.092 — koupelnové vybavení), jakož i podpůrně návrh na snížení výše pokuty uložené žalobkyním v tomto rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 odst. 1 bod 6 rozhodnutí Komise K(2010) 4185 v konečném znění ze dne 23. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.092 — koupelnové vybavení) se zrušuje v rozsahu, v jakém Evropská komise dospěla k závěru, že Allia SAS a Produits Céramique de Touraine SA se podílely na porušení týkajícím se kartelové dohody na francouzském trhu v období od 25. února 2004 do 9. listopadu 2004, jakož i že Pozzi Ginori SpA se podílela na porušení týkajícím se kartelové dohody na italském trhu v jiném období, než v období od 14. května 1996 do 9. března 2001.

               2)

               Článek 2 odst. 7 rozhodnutí Komise K(2010) 4185 v konečném znění se zrušuje v rozsahu, v jakém celková částka pokuty uložené Keramag Keramische Werke AG, Koralle Sanitärprodukte GmbH, Koninklijke Sphinx BV, Pozzi Ginori a Sanitec Europe Oy převyšuje částku 50 580 701 eur.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Keramag Keramische Werke, Koralle Sanitärprodukte, Koninklijke Sphinx, Allia, Produits Céramique de Touraine, Pozzi Ginori a Sanitec Europe ponesou tři čtvrtiny svých nákladů řízení.

               5)

               Komise ponese své náklady řízení a ukládá se jí náhrada jedné čtvrtiny nákladů řízení vynaložených Keramag Keramische Werke, Koralle Sanitärprodukte, Koninklijke Sphinx, Allia, Produits Céramique de Touraine, Pozzi Ginori a Sanitec Europe.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc T-33/05: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2011 — Cetarsa v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Španělský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen a rozdělení trhu — Pokuty — Závažnost a délka trvání protiprávního jednání — Rovné zacházení — Zásada proporcionality — Maximální výše 10 % obratu — Spolupráce“ )

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2011 — Cetarsa v. Komise
   (Věc T-33/05) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Španělský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen a rozdělení trhu - Pokuty - Závažnost a délka trvání protiprávního jednání - Rovné zacházení - Zásada proporcionality - Maximální výše 10 % obratu - Spolupráce)
   2011/C 89/31
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Compañía española de tabaco en rama, SA (Cetarsa) (Navalmoral de la Mata, Španělsko) (zástupci: M. Araujo Boyd, J. Buendía Sierra a A. Givaja Sanz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a É. Gippini Fournier, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2004) 4030 v konečném znění ze dne 20. října 2004 týkajícího se řízení podle čl. 81 odst. 1 [ES] (věc COMP/C.38.238/B.2 — Surový tabák — Španělsko), zadruhé podpůrně návrh na snížení výše pokuty uložené žalobkyni v tomto rozhodnutí a zatřetí vzájemný návrh Komise směřující ke zvýšení uvedené pokuty.

      Výrok rozsudku

               1)

               Výše pokuty uložené společnosti Compañía española de tabaco en rama, SA (Cetarsa) v článku 3 rozhodnutí Komise K(2004) 4030 v konečném znění ze dne 20. října 2004 týkajícího se řízení podle čl. 81 odst. 1 [ES] (věc COMP/C.38.238/B.2 — Surový tabák — Španělsko) se stanovuje na 3 147 300 eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Vzájemný návrh podaný Evropskou komisí se zamítá.

               4)

               Společnost Cetarsa ponese osm desetin vlastních nákladů řízení a nahradí osm desetin nákladů řízení vynaložených Komisí, přičemž Komise ponese dvě desetiny vlastních nákladů řízení a nahradí dvě desetiny nákladů řízení vynaložených společností Cetarsa.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Výmaz věci T-58/97

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/63

         Výmaz věci T-58/97 (1)

   (2005/C 217/128)

      (Jednací jazyk: nizozemština)

   Usnesením ze dne 16. června 2005 rozhodl předseda pátého senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T-58/97, H. Heringa proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 142, 10.5.1997


title: Věc C-354/13: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Retten i Kolding, Civilretten – Dánsko) – FOA, jednající jménem Karstena Kaltofta v. Kommunernes Landsforening (KL), jednající jménem Billund Kommune „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Propouštění — Důvod — Obezita zaměstnance — Obecná zásada zákazu diskriminace na základě obezity — Neexistence — Směrnice 2000/78/ES — Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Zákaz jakékoli diskriminace na základě zdravotního postižení — Existence ‚zdravotního postižení‘ “

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/7

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Retten i Kolding, Civilretten – Dánsko) – FOA, jednající jménem Karstena Kaltofta v. Kommunernes Landsforening (KL), jednající jménem Billund Kommune
   (Věc C-354/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Propouštění - Důvod - Obezita zaměstnance - Obecná zásada zákazu diskriminace na základě obezity - Neexistence - Směrnice 2000/78/ES - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Zákaz jakékoli diskriminace na základě zdravotního postižení - Existence ‚zdravotního postižení‘“)
   (2015/C 065/09)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Retten i Kolding, Civilretten

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: FOA, jednající jménem Karstena Kaltofta

      Žalovaný: Kommunernes Landsforening (KL), jednající jménem Billund Kommune

      Výrok

               1)

               Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že nezakotvuje obecnou zásadu zákazu diskriminace na základě obezity jako takové v zaměstnání a povolání.

               2)

               Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládána v tom smyslu, že obezita zaměstnance je „zdravotním postižením“ ve smyslu této směrnice, pokud tato obezita způsobuje omezení vyplývající především z dlouhodobých fyzických, duševních nebo psychických postižení, které v interakci s různými překážkami může bránit plnému a účinnému zapojení dotyčné osoby do profesního života na rovnoprávném základě s ostatními pracovníky. Je věcí vnitrostátního soudu posoudit, zda jsou ve věci v původním řízení tyto podmínky splněny.

      (1)  Úř. věst. C 252, 31.8.2013.


title: Věc T-69/12: Usnesení Tribunálu ze dne 17. června 2013 — Zavvar v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Vynětí ze seznamu dotčených osob — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/79

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. června 2013 — Zavvar v. Rada
   (Věc T-69/12) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Vynětí ze seznamu dotčených osob - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 225/175
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Seyed Hadi Zavvar (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: S. Zaiwalla, P. Reddy a F. Zaiwalla, solicitors, D. Wyatt, QC, a R. Blakeley, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a I. Rodios, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení bodu 22 tabulky A přílohy rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 319, s. 71), bodu 22 tabulky A přílohy prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 319, s. 11), a nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1), a to v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, a zadruhé návrh na určení, že čl. 20 odst. 1 písm. b) rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39) a čl. 16 odst. 2 nařízení Rady č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007 (Úř. věst. L 281, s. 1) nejsou na žalobce použitelné.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodovat.

               2)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 109, 14.4.2012.


title: Věc C-106/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 3. března 2011 — M. J. Bakker v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 3. března 2011 — M. J. Bakker v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-106/11)
   2011/C 160/10
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku: M. J. Bakker

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžné otázky

               1)

               Jsou pravidla o určení použitelných právních předpisů hlavy II nařízení (EHS) č. 1408/71 (1) použitelná s následkem, že za použitelné budou určeny nizozemské právní předpisy a v důsledku toho lze vybírat příspěvky na nizozemské sociální pojištění v takovém případě jako je případ ve věci samé, ve kterém pracovník s nizozemskou státní příslušností a bydlištěm ve Španělsku pracuje jako námořník pro zaměstnavatele se sídlem v Nizozemsku a svoji práci vykonává na palubě bagrovacích lodí plujících pod nizozemskou vlajkou mimo území Společenství, ačkoliv při použití výlučně nizozemských vnitrostátních právních předpisů nenáleží v důsledku okolnosti, že nemá bydliště v Nizozemsku, k nizozemskému systému sociálního zabezpečení?

               2)

               Do jaké míry je přitom relevantní skutečnost, že při provádění nizozemských zaměstnaneckých pojištění je sledována politika, podle které výkonný orgán (pojišťovny) považuje s odkazem na právo Společenství námořníky v takovém případě, jako je případ ve věci samé, za pojištěnce?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, 5.7.1971, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35).


title: Výmaz věci C-117/04

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/32

         Výmaz věci C-117/04 (1)

   (2005/C 6/62)

      (Jednací jazyk: italština)

   Usnesením ze dne 6. července 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-117/04: Komise Evropských společenství proti Italské republice.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc T-44/14: Žaloba podaná dne 15. ledna 2014 — Costantini a další v. Komise

text:
               29.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/26

         Žaloba podaná dne 15. ledna 2014 — Costantini a další v. Komise
   (Věc T-44/14)
   2014/C 93/46
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Bruno Costantini (Jesi, Itálie), Robert Racke (Lamadelaine, Lucembursko), Pietro Pravata (Beyne-Heusay, Belgie), Zbigniew Galązka (Łódź, Polsko), Justo Santos Domínguez (Leganés, Španělsko), Maria Isabel Lemos (Mealhada, Portugalsko), André Clavelou (Vincennes, Francie), občanská iniciativa „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and Independence is a fundamental right!“, (zástupci: O. Brouwer, advokát a A. Woods, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 5. listopadu 2013, kterým se odmítá registrace občanské iniciativy „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and Independence is a fundamental right!“ (dále jen „iniciativa“) podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 211/2011 ze dne 16. února 2011 o občanské iniciativě (Úř. věst. 2011, L 65, s. 1), jak bylo sděleno zástupcům a náhradním zástupcům žalobců dne 5. listopadu 2013 v dopise se spisovou značkou „C(2013) 7612 final“ (dále jen „napadené rozhodnutí“); a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů případných vedlejších účastníků řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že Komise tím, že odmítla registraci iniciativy, nepoužila správné právní kritérium čl. 4 odst. 2 písm. b) nařízení č. 211/2011, neboť (i) nesprávně konstatovala, že cíle iniciativy nelze v rámci Smlouvy o fungování Evropské unie dostatečně dosáhnout a (ii) tím, že nezohlednila zásady, na kterých spočívá nařízení č. 211/2011.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise nedodržela základní zásady řádné správy, když odmítla registraci iniciativy, zatímco zaregistrovala občanské iniciativy, které měly v úmyslu dosáhnout cílů podobného druhu.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesplnila svou povinnost, neboť napadené rozhodnutí v rozporu s článkem 296 SFEU dostatečně a náležitě neodůvodnila.


title: Věc T-205/14: Žaloba podaná dne 27. března 2014 – Schroeder v. Rada a Komise

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/33

         Žaloba podaná dne 27. března 2014 – Schroeder v. Rada a Komise
   (Věc T-205/14)
   2014/C 212/42
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: I. Schroeder KG (GmbH & Co.) (Hamburk, Německo) (zástupce: K. Landry, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie a Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uložil žalovaným zaplatit žalobkyni náhradu škody ve výši 3 45  644 eur a úroky ve výši 8 % p.a. ode dne vyhlášení rozsudku, resp. určil, že vůči žalovaným existuje nárok na náhradu škody;

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhá náhrady škody z důvodu vydání nařízení (ES) č. 1355/2008 (1), které bylo rozsudkem Soudního dvora ze dne 22. března 2012 ve věci GLS (C-338/10) prohlášeno za neplatné.
   Žalobkyně tvrdí, že antidumpingová cla, která byla na základě tohoto nařízení neoprávněně vybrána, sice byla vnitrostátními celními orgány vrácena. Žalobkyni ale přesto vznikla hospodářská škoda tím, že z důvodu odebrání likvidity byla nucena využít dodatečných bankovních úvěrů s běžnými tržními úroky. Požaduje proto náhradu rozdílu mezi úroky, které zaplatila ze svých bankovních úvěrů, a nižšími úroky, které by musela zaplatit, pokud by se žádná antidumpingová cla nevybírala. Žalobkyně v této souvislosti tvrdí, že žalované protiprávním vydáním nařízení č. 1355/2008 dostatečně závažným způsobem porušily svoji povinnost náležité péče a řádné správy, v důsledku čehož žalobkyni vznikla škoda, kterou není možné nahradit jiným způsobem, protože příslušná vnitrostátní ustanovení upravující dovozní clo nestanoví úročení částek rozdílů ve prospěch osoby povinné zaplatit clo od okamžiku zaplacení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1355/2008 ze dne 18. prosince 2008 , kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené z dovozu některých upravených nebo konzervovaných citrusových plodů (mandarinek atd.) pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 350, s. 35).


title: Věc F-29/13 RENV: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. října 2015 – Drakeford v. EMA

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/66

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. října 2015 – Drakeford v. EMA
   (Věc F-29/13 RENV)
   (2015/C 389/76)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.


title: Věc T-167/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. dubna 2009 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 17. února 2009 ve věci F-38/08, Liotti v. Komise

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. dubna 2009 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 17. února 2009 ve věci F-38/08, Liotti v. Komise
   (Věc T-167/09 P)
   2009/C 167/29
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Eggers a K. Herrmann, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Amerigo Liotti (Senningerberg, Lucembursko)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 17. února 2009 ve věci F-38/08, Liotti v. Komise;

               —

               uložit žalobci náhradu nákladů vynaložených v řízení před Soudem pro veřejnou službu a v řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Komise Evropských společenství se tímto kasačním opravným prostředkem domáhá zrušení rozsudku Soudu pro veřejnou službu (SVS) ze dne 17. února 2009 ve věci Liotti v. Komise, F-38/08, jímž SVS zrušil posudek o vývoji služebního postupu (PVSP) A. Liottiho za období od 1. ledna do 31. prosince 2006.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje Komise následující důvody, které vycházejí:

               —

               z porušení práva Společenství, neboť čl. 8 odst. 7 obecných prováděcích ustanovení článku 43 služebního řádu úředníků Evropských společenství (OPU) nestanoví povinnost spolupodepisujícího úředníka, či dokonce generálního ředitele zkoumat uplatňování pravidel hodnocení ve všech návrzích PVSP pro danou platovou třídu;

               —

               z vad řízení před SVS, které ohrozily zájmy Komise, neboť SVS porušil právo Komise na obhajobu, když na jednání bez návrhu uplatnil požadavky na dohodování a slaďování podle čl. 8 odst. 7 OPU, a připravil ji tak o možnost uvést průkazné skutkové okolnosti, jimiž by bylo možné dokázat, že při vyhotovení sporného PVSP k porušení čl. 8 odst. 7 OPU nedošlo;

               —

               z nesprávného právního prosouzení, neboť SVS kvalifikoval nedodržení ustanovení čl. 8 odst. 3 OPU jako porušení podstatné formální náležitosti nebo jako podstatnou vadu, jež vedly ke zrušení PSVP napadeného před SVS.


title: Věc C-301/05 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. července 2005 (fax ze dne 27. července 2005) proti rozsudku vydanému dne 8. června 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-315/03, Hans-Peter Wilfer v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/4

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. července 2005 (fax ze dne 27. července 2005) proti rozsudku vydanému dne 8. června 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-315/03, Hans-Peter Wilfer v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-301/05 P)
   (2005/C 281/09)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 28. července 2005 (fax ze dne 27. července 2005) opravný prostředek podaný Hansem-Peterem Wilferem, zastoupeným A. Kockläunerem, Kanzlei Meissner, Rechtsanwalt, Bolte & Partner, Widenmayerstraße 48, D-80538 Mnichov, Německo, proti rozsudku vydanému dne 8. června 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-315/03, Hans-Peter Wilfer v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               zrušil v plném rozsahu první bod výroku rozsudku vydaného dne 8. června 2005 Soudem prvního stupně ve věci T-315/03 (1) a změnil druhý a třetí bod výroku tohoto rozsudku v tom smyslu, že OHIM se ukládá uhradit vlastní náklady řízení a zaplatit všechny náklady řízení navrhovatele;

               2.

               uložil OHIM uhradit také další náklady řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatel se na podporu svého opravného prostředku proti uvedenému rozsudku dovolává jednak vady v řízení a jednak porušení práva Společenství Soudem prvního stupně:

               1.

               Podle navrhovatele Soud – co se týče otázky, zda a eventuelně do jaké míry se může patentový zástupce účastnit na zastupování žalobce – nesprávně vyložil článek 19 Statutu Soudního dvora. V souladu s tímto ustanovením zahrnuje pojem „advokát“ (Anwalt) také patentového zástupce (Patentanwalt) v rozsahu, v němž jim jejich právní řád umožňuje zastupovat účastníka řízení před soudem a pokud jim jejich vnitrostátní právní řád poskytuje v právním systému postavení, které je na základě práv a povinností, které jsou jim svěřeny, srovnatelné s postavením advokáta (Rechtsanwalt).

               2.

               Navrhovatel uplatňuje, že – při posouzení otázky, zda a eventuelně do jaké míry mělo být v rámci tohoto řízení zohledněno osvědčení o zápisu americké ochranné známky ROCKBASS č. 76/302 601 a podání žalobce obsahující nové argumenty a důkazy – Soud porušil dosah zásady přezkumu z moci úřední uvedené v článku 74 nařízení č. 40/94, jakož i nesprávně použil čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) tohoto nařízení.

               3.

               Navrhovat tvrdí, že – co se týče významu a gramatické struktury názvu ROCKBASS – Soud zkreslil a překroutil skutečnosti, které byly uplatněny. Soud nepřihlédl k tomu, že název ROCKBASS je mimořádně složitý a rovněž nepřihlédl k tomu, že dotčený název může být výsledkem velkého množství různých gramatických kombinací. Vzhledem k tomu, že Soud neodůvodnil toto zkreslení skutečností, nesplnil kromě toho svou povinnost uvést odůvodnění.

               4.

               Navrhovatel tvrdí, že Soud zkreslil a eventuálně překroutil skutečnosti, které byly uplatněny ohledně samostatného užívání, jehož předmětem mohou být výrobky ve třídě 9 a 18 ve vztahu k požadovaným výrobkům v třídě 15, a protože v tomto ohledu neposkytl srozumitelné odůvodnění, nesplnil také tímto svou povinnost uvést odůvodnění.

               5.

               Podle navrhovatele Soud – co se týče otázky, zda přihlašovaná ochranná známka ROCKBASS je přímo popisná ohledně všech výrobků uvedených v žádosti o zápis – nesprávně použil čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94. Přitom se nesprávně opřel o porozumění průměrného zaujatého pozorovatele – namísto přihlédnutí k porozumění nezaujatého průměrného pozorovatele – a pro posouzení této otázky se opřel pouze o nepodstatné a z pohledu dotčené veřejnosti vzdálené charakteristiky.

      (1)  Úř. věst. C 193, s. 26.


title: Věc C-31/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. ledna 2015 Photo USA Electronic Graphic, Inc. proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 18. listopadu 2014 ve věci T-394/13, Photo USA Electronic Graphic, Inc. v. Rada Evropské unie

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. ledna 2015 Photo USA Electronic Graphic, Inc. proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 18. listopadu 2014 ve věci T-394/13, Photo USA Electronic Graphic, Inc. v. Rada Evropské unie
   (Věc C-31/15 P)
   (2015/C 089/15)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Photo USA Electronic Graphic, Inc. (zástupce: K. Adamantopoulos, advokát)

      Další účastníci řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise, Ancàp SpA, Cerame-Unie AISBL, Confindustria Ceramica, Verband der Keramischen Industrie eV

      Návrhová žádání účastnice řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2014 vydaný ve věci T-394/13, Photo USA Electronic Graphic v. Rada, kterým byla zamítnuta žaloba znějící na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 412/2013 ze dne 13. května 2013 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (1);

               —

               dokončit přezkum a zrušit nařízení (EU) č. 412/2013 a

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů vynaložených navrhovatelkou v tomto řízení a v řízení před Tribunálem ve věci T-394/13.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že zjištění Tribunálu týkající se jejího prvního, třetího a čtvrtého žalobního důvodu jsou stižena nesprávným právním posouzením, jakož i zkreslením předložených důkazů. Navrhuje tedy zrušení napadeného rozsudku. Navrhovatelka kromě toho uvádí, že skutkový základ prvního, druhého a třetího žalobního důvodu byl dostatečně prokázán k tomu, aby Soudní dvůr mohl rozhodnout o těchto žalobních důvodech.
   První důvod kasačního opravného prostředku je tvořen dvěma částmi. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že navrhovatelka nese důkazní břemeno, pokud jde o skutečnost, že orgány se dopustily nesprávného posouzení každé ze skutečností, které považovaly za relevantní. Podle judikatury Tribunálu platí, že stačí, že žalobce prokáže, že orgány se dopustily nesprávného posouzení skutečností, které považovaly za relevantní nebo, že uplatnění jiných relevantních skutečností vyžaduje, aby nebyly zohledněny. V tomto ohledu je třeba uvést, že zjištění, že orgány se dopustily nesprávného posouzení dvou ze tří skutečností, které považovaly za relevantní, stačí k tomu, aby žalobce splnil svou důkazní povinnost. Tribunál kromě toho tímto závěrem zkreslil důkazy a skutečnosti.
   Třetí a čtvrtý žalobní důvod jsou tvořeny čtyřmi částmi. Tribunál zaprvé nesprávně vyložil ustanovení čl. 3 odst. 2 a 7 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (2) (dále jen „základní nařízení“), když konstatoval, že orgány jsou povinny posoudit účinek protisoutěžního jednání na stav unijního průmyslu jen tehdy, pokud bylo takové jednání prokázáno v konečném rozhodnutí přijatém příslušnými orgány hospodářské soutěže. Zadruhé tím, že Tribunál zamítl návrh navrhovatelky na odhalení totožnosti unijních výrobců, kteří tvořili vzorek, zkreslil důkazy a dopustil se nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že může posoudit otázku, zda orgány jednaly v souladu s čl. 3 odst. 2 a 7 základního nařízení, aniž by byla známa totožnost unijních výrobců, kteří tvořili vzorek. Zatřetí tím, že Tribunál uložil navrhovatelce povinnost předložit skutečné důkazy o účinku protisoutěžního jednání na unijní výrobce, kteří tvořili vzorek, přičemž totožnost těchto výrobců zůstala utajená, nesprávně vyložil ustanovení čl. 3 odst. 2 a 7 základního nařízení a uložil navrhovatelce nepřiměřené důkazní břemeno. Začtvrté Tribunál rovněž nesprávně vyložil ustanovení čl. 3 odst. 2 a 7 základního nařízení, když dospěl k závěru, že dotčené povinnosti mohou být splněny spíše jen na základě nejednoznačných předpokladů, než na základě skutečného posouzení.

      (1)  Úř. věst. L 131, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 343, s. 51.


title: Věc C-654/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. prosince 2011 Transcatab SpA, v likvidaci, proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 5. října 2011 ve věci T-39/06, Transcatab v. Komise

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. prosince 2011 Transcatab SpA, v likvidaci, proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 5. října 2011 ve věci T-39/06, Transcatab v. Komise
   (Věc C-654/11 P)
   2012/C 49/33
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Transcatab SpA, v likvidaci (zástupci: C. Osti, A. Prastaro a G. Mastrantonio, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu (třetího senátu) ze dne 5. října 2011 vynesený ve věci T-39/06, Transcatab v. Komise (dále jen „rozsudek“) v rozsahu, v němž rozhodl, že Standard Commercial Corp. (a tedy Alliance One International) se uznává za solidárně odpovědnou za protiprávní jednání, kterých se dopustila Transcatab

               —

               v důsledku toho snížit pokutu uloženou Transcatab, a to tak, že se částečně zruší čl. 2 bod c) rozhodnutí Komise K(2005) 4012 v konečném znění v řízení podle čl. 81 odst. 1 ES, věc COMP/C.38.281/B.2 — Surový tabák — Itálie (dále jen „rozhodnutí“), a určit, že se pokuta musí stanovit s ohledem na obrat Transcatab, který v účetním roce ukončeném v březnu 2005 představoval 32,338 milionů eur, na základě ustanovení čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/62 a čl. 23 bodu 2 nařízení č. 1/2003,

               —

               v důsledku toho zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž ve vztahu k Transcatab používá na základní částku pokuty koeficient 1,25

               —

               zrušit rozsudek v rozsahu, v němž zamítá výtky Transcatab týkající se a) nesnížení uložené pokuty v důsledku neexistence skutečného dopadu na trh, b) oslabení intenzity protiprávního jednání v období 1999-2002 a c) polehčující okolnosti „rozumné pochybnosti“, i když se uplatnila v podobném španělském případě, a v důsledku toho snížit pokutu.

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Rozsudek zaprvé porušuje článek 296 SFEU, články 48 a 49 Listiny základních práv Evropské unie a v každém případě zásady, kterými se řídí důkazní břemeno a právo Transcatab na obhajobu. Během jednání v prvním stupni byla předložena tvrzení a důkazy za účelem vyvrácení domněnky o skutečném výkonu rozhodující vlivu SCC na chování Transcatab. Tato tvrzení a důkazy, která jsou relevantní a v každém případě nejsou bezvýznamná na základě nedávné judikatury Soudního dvora, si vyžadovala přinejmenším konkrétní posouzení a v případě zamítnutí přiměřené odůvodnění. Navrhovatelka se domnívá, že Tribunál neprovedl jedno ani druhé. V každém případě se navrhovatelka domnívá, že rozsudek tím, že rozhodl o přípustnosti uplatnění nových důkazů v rozhodnutí napadeném před Tribunálem, porušil zásady upravující důkazní břemeno a v každém případě právo Transcatab na obhajobu.
   Zadruhé se navrhovatelka domnívá, že se Tribunál tím, že nepřijal výtky týkající se neexistence skutečného vlivu protiprávního jednání na trh a oslabení intenzity protiprávního jednání v období od roku 1999 do roku 2002 dopustil zkreslení důkazů a každém případě porušil obecné zásady týkající se výkladu správních aktů evropských orgánů, povinnost odůvodnění, která mu přísluší, pravidla v oblasti důkazního břemene, právo Transcatab na obhajobu a pravidlo non ultra petita.
   Zatřetí podle navrhovatelky došlo v rozsudku k nesprávnému právnímu posouzení, jakož i k nedostatečnému a nelogickému odůvodnění v části, ve které Tribunál zamítl výtku Transcatab týkající se porušení zásady rovného zacházení spočívající v neuplatnění polehčující okolnosti zakládající se na existenci „rozumné pochybnosti“, která byla nicméně uplatněna v podobném španělském případu.


title: Věc C-315/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 2. června 2016 – József Lingurár v. Miniszterelnökséget vezető miniszter

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 2. června 2016 – József Lingurár v. Miniszterelnökséget vezető miniszter
   (Věc C-315/16)
   (2016/C 296/28)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Kúria

      Účastníci původního řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): József Lingurár

      Žalovaný: Miniszterelnökséget vezető miniszter

      Předběžné otázky

               1)

               Má se čl. 42 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (1) (dále jen „nařízení“) – rovněž s ohledem na článek 46 – vykládat v tom smyslu, že neupírá soukromým osobám veškeré nároky na podpory zaměřené na udržitelné využívání lesní půdy v případě, že je tato půda zčásti majetkem státu?

               2)

               Pro případ, že nárok na tuto podporu není zcela vyloučen, má se článek 46 nařízení vykládat v tom smyslu, že v souvislosti s dotčenou půdou, která je zčásti majetkem státu, náleží podpora soukromému držiteli lesů nebo soukromému vlastníku v poměru odpovídajícím jeho vlastnickému podílu?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV); Úř. věst. 2005 L 277, s. 1.


title: Věc T-28/14: Žaloba podaná dne 14. ledna 2014 — José Manuel Baena Grupo v. OHIM — Neuman a Galdeano del Sel (Vyobrazení sedící postavy)

text:
               15.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/14

         Žaloba podaná dne 14. ledna 2014 — José Manuel Baena Grupo v. OHIM — Neuman a Galdeano del Sel (Vyobrazení sedící postavy)
   (Věc T-28/14)
   2014/C 78/28
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: José Manuel Baena Grupo, SA (Santa Perpètua de Mogoda, Španělsko) (zástupce: A. Canela Giménez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Herbert Neuman a Andoni Galdeano del Sel (Tarifa, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí OHIM;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství, jenž je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: zapsaný (průmyslový) vzor Společenství č. 426 895-002 pro „zdobení triček, zdobení čepic, zdobení nálepek, zdobení tiskovin, včetně reklamních“.

      Majitelka (průmyslového) vzoru Společenství: žalobkyně

      Účastníci řízení navrhující prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Společenství: Herbert Neuman a Andoni Galdeano del Sel

      Ochranná známka nebo (průmyslový) vzor účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: obrazová ochranná známka Společenství č. 1 312 651 pro výrobky tříd 25, 28 a 32 podle Niceské dohody

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: vyhovění návrhu a prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávný výklad nařízení č. 6/2002


title: Věc C-405/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Bruchsal (Německo) dne 10. srpna 2010 — trestní řízení proti QB (*)

text:
                  23.10.2010

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 288/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Bruchsal (Německo) dne 10. srpna 2010 — trestní řízení proti  QB (*1)

         (Věc C-405/10)
         ()
         (2010/C 288/38)
         Jednací jazyk: němčina

            Předkládající soud

         Amtsgericht Bruchsal

            Účastník původního trestního řízení

          QB (*1)

            Předběžné otázky

         Je právní úpravu článku 37 nařízení ES o přepravě odpadů (č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 (1)) ve spojení s nařízením ES o vývozu odpadů (č. 1418/2007 ze dne 29. listopadu 2007 (2)) nutno vykládat v tom smyslu, že platí zákaz přepravy odpadů skupiny B 1120 přílohy IX. Bazilejské úmluvy o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování ze dne 22. března 1989 do Libanonu?

            (*1)  Údaje vymazané nebo nahrazené v rámci zajištění ochrany osobních dat a/nebo důvěrné povahy.

            (1)  Úř. věst. L 190, 12.7.2006, s. 1.

            (2)  Úř. věst. L 316, 4.12.2007, s. 6.


title: Věc T-348/12: Žaloba podaná dne 31. července 2012 — Globosat Programadora v. OHIM — Sport TV Portugal (SPORT TV INTERNACIONAL)

text:
               13.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/11

         Žaloba podaná dne 31. července 2012 — Globosat Programadora v. OHIM — Sport TV Portugal (SPORT TV INTERNACIONAL)
   (Věc T-348/12)
   2012/C 311/14
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Globosat Programadora Ltda (Rio de Janeiro, Brazílie) (zástupce: S. Micallef, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sport TV Portugal, SA (Lisabon, Portugalsko)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 23. května 2012 ve věci R 2079/2010-4;

               —

               zrušit všechna usnesení o nákladech řízení vydaná OHIM proti žalobkyni a uložit OHIM uhradit žalobkyni náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SPORT TV INTERNACIONAL“ pro služby zařazené do tříd 35, 38 a 41 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6915094

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Portugalská obrazová ochranná známka „SPORTV“, zapsaná pod č. 329507 pro služby zařazené do tříd 38 a 41

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 a porušení pravidla 22 odst. 3 nařízení Komise č. 2868/95.


title: Věc C-391/06: Žaloba podaná dne 20. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Irsko

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/28

         Žaloba podaná dne 20. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-391/06)
   (2006/C 294/48)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Lawunmi, U. Wölker, zmocněnci)

      Žalované: Irsko
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Prohlásit, že Irsko tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (1), nebo v každém případě tím, že je neoznámilo Komisi, nesplnilo své povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice.

               —

               uložit Irsku náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Doba, během které měla být směrnice provedena, uplynula dne 14. února 2005.

      (1)  Úř. věst. L 94, s. 49.


title: Věc T-1/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. ledna 2015 – Francie v. Komise „Státní podpory — Státní podpora na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích — Podpory na restrukturalizaci, které francouzské orgány plánují poskytnout společnosti SeaFrance SA — Navýšení kapitálu a půjčky, které SNCF poskytla společnosti SeaFrance — Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za neslučitelné s vnitřním trhem — Pojem, státní podpora‘ — Kritérium soukromého investora — Pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích“

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. ledna 2015 – Francie v. Komise
   (Věc T-1/12) (1)

   („Státní podpory - Státní podpora na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích - Podpory na restrukturalizaci, které francouzské orgány plánují poskytnout společnosti SeaFrance SA - Navýšení kapitálu a půjčky, které SNCF poskytla společnosti SeaFrance - Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za neslučitelné s vnitřním trhem - Pojem, státní podpora‘ - Kritérium soukromého investora - Pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích“)
   (2015/C 065/40)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: původně E. Belliard, G. de Bergues a J. Gstalter, poté G. de Bergues, D. Colas a J. Bousin, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, B. Stromsky a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2012/397/EU ze dne 24. října 2011 o státní podpoře SA 32600 (2011/C) – Francie – Podpora na restrukturalizaci společnosti SeaFrance SA poskytnutá společností SNCF (Úř. věst. 2012, L 195, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 17. 3. 2012.


title: Věc C-519/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bari (Itálie) dne 27. října 2010 — Giovanni Colapietro v. Ispettorato Centrale Repressioni Frodi

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bari (Itálie) dne 27. října 2010 — Giovanni Colapietro v. Ispettorato Centrale Repressioni Frodi
   (Věc C-519/10)
   ()
   2011/C 13/40
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Bari

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Giovanni Colapietro

      Žalovaný: Ispettorato Centrale Repressioni Frodi

      Předběžné otázky

               1)

               Mohl by Soudní dvůr upřesnit dosah nařízení EHS č. 822/87 (1), tedy jeho územní a časovou působnost, jakož i jeho smysl z hlediska ukládání postihů, a to ve vztahu k vinařskému roku 1993/1994, tedy k období, s nímž souvisejí skutkové okolnosti této věci?

               2)

               Je pravda, že byl článek 39 výše uvedeného nařízení EHS č. 822/87 pro uvedený vinařský rok proveden nařízením EHS č. 343/94 (2) ze dne 15. února 1994 a byl jím nahrazen?

               3)

               Je uložení pokuty ve výši 390 250 000 ITL, nynějších 201 547,30 eur (dvěstějednatisícpětsetčtyřicetsedm/30 eur), za neodevzdání k povinné destilaci ve vinařském roce 1993/94 objemu 7.084,87 hl stolního vína, který vyplývá z uplatnění poměrné části na 15 155 hl vyrobeného burčáku (s výnosem 126 hl/ha, který vyplývá z nařízení EHS č. 610/94 (3), přičemž poměrná část, která podléhá povinné destilaci vína, činí 51,5 %), nepřiměřené spáchanému činu a porušuje zásadu přiměřenosti trestu, již Soudní dvůr vícekrát vyjádřil?

      (1)  Úř. věst. L 84, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 44, s. 9.

      (3)  Úř. věst. L 77, s. 12.


title: Věc F-19/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 28. března 2012 — Marsili v. Komise ( „Veřejná služba — Otevřené výběrové řízení — Nezapsání na seznam úspěšných uchazečů — Vyhodnocení ústní zkoušky — Složení výběrové komise“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/23

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 28. března 2012 — Marsili v. Komise
   (Věc F-19/10) (1)

   (Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení - Nezapsání na seznam úspěšných uchazečů - Vyhodnocení ústní zkoušky - Složení výběrové komise)
   2012/C 138/43
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Letizia Marsili (Brusel, Belgie) (zástupci: K. Van Maldegem, C. Mereu a M. Velardo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a M. J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise o nezapsání žalobkyně na seznam úspěšných uchazečů výběrového řízení EPSO/AST/51/88, jakož i návrh na náhradu škody a úroků z prodlení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Letizia Marsili ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010, s. 57.


title: Věc C-225/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené království) dne 13. května 2011 — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs v. Able UK Ltd

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené království) dne 13. května 2011 — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs v. Able UK Ltd
   (Věc C-225/11)
   2011/C 211/31
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené království)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Žalovaný: Able UK Ltd

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutno čl. 151 odst. 1 písm. c) základní směrnice o DPH (1) vykládat v tom smyslu, že osvobozuje od daně poskytnutí služeb ve Spojeném království, jež spočívá v demontáži zastaralých lodí námořnictva USA pro United States Department of Transportation Maritime Administration (odbor námořní dopravy ministerstva dopravy USA), a to v obou následujících případech:

                           a)

                           pokud takové plnění nebylo uskutečněno vůči složce ozbrojených sil členského státu NATO, která se podílí na společném obranném úsilí, nebo vůči jí doprovázejícím civilním zaměstnancům;

                           b)

                           pokud takové plnění nebylo uskutečněno vůči složce ozbrojených sil členského státu NATO, která je rozmístěna nebo je hostem ve Spojeném království, nebo vůči jí doprovázejícím civilním zaměstnancům?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES, Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc C-255/15: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Düsseldorf – Německo) – Steef Mennens v. Emirates Direktion für Deutschland „Řízení o předběžné otázce — Letecká doprava — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 2 písm. f) a čl. 10 odst. 2 — Částečné nahrazení ceny letenky v případě, že je u letu změněna třída cestujícího na nižší — Pojmy ‚letenka‘ a ‚cena letenky‘ — Výpočet náhrady, která má být cestujícímu vyplacena“

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Düsseldorf – Německo) – Steef Mennens v. Emirates Direktion für Deutschland
   (Věc C-255/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Letecká doprava - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Článek 2 písm. f) a čl. 10 odst. 2 - Částečné nahrazení ceny letenky v případě, že je u letu změněna třída cestujícího na nižší - Pojmy ‚letenka‘ a ‚cena letenky‘ - Výpočet náhrady, která má být cestujícímu vyplacena“)
   (2016/C 314/07)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Steef Mennens

      Žalovaná: Emirates Direktion für Deutschland

      Výrok

               1)

               Ustanovení čl. 10 odst. 2 ve spojení s ustanoveními čl. 2 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, musí být vykládána v tom smyslu, že v případě, že je u letu změněna třída cestujícího na nižší, je cenou, kterou je třeba zohlednit při určení náhrady, jež má být cestujícímu vyplacena, cena letu, na kterém byl přeřazen do nižší třídy, ledaže tato cena není uvedena na letence opravňující jej k přepravě v rámci tohoto letu, přičemž v takovém případě je třeba vycházet z části ceny letenky odpovídající podílu délky uvedeného letu a celkové délky přepravy, k níž je cestující oprávněn.

               2)

               Článek 10 odst. 2 nařízení č. 261/2004 musí být vykládán v tom smyslu, že cenou letenky, kterou je třeba zohlednit při určení náhrady, jež má být cestujícímu vyplacena v případě, že je u letu změněna třída na nižší, je pouze cena samotného tohoto letu, bez daní a poplatků uvedených na této letence, za předpokladu, že jejich splatnost ani výše nezávisí na třídě, pro kterou byla uvedená letenka zakoupena.

      (1)  Úř. věst. C 394, 7. 9. 2015.


title: Pravidla chování

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/1

         Pravidla chování
   (2007/C 223/01)
   SOUDNÍ DVŮR EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
   S ohledem na porady Soudního dvora na jeho schůzích dne 28. března, 24. dubna a 3. července 2007;
   S ohledem na články 2, 4, 6, 18 a 47 statutu Soudního dvora a článek 5 přílohy I uvedeného statutu, na články 3 a 4 jednacího řádu Soudního dvora, jakož i články 4 a 5 jednacího řádu Soudu prvního stupně;
   Vzhledem k tomu, že je vhodné, aniž jsou dotčena použitelná ustanovení právních předpisů, vyjasnit určité povinnosti vyplývající z uvedených ustanovení pro členy Soudního dvora, Soudu prvního stupně a Soudu pro veřejnou službu v Pravidlech chování;
   Po konzultaci se Soudem prvního stupně a Soudem pro veřejnou službu;
   Rozhodl přijmout tato Pravidla chování:
   Článek 1
   Obecné zásady
   1.   Pravidla chování se vztahují na členy a bývalé členy Soudního dvora, Soudu prvního stupně a Soudu pro veřejnou službu.
   2.   Členové se plně věnují výkonu své funkce.
   3.   Mimo Soudní dvůr se členové zdrží jakýchkoliv projevů, které by mohly poškodit pověst Soudního dvora nebo které by mohly být vykládány jako zaujetí stanoviska Soudním dvorem ve výměnách názorů za hranicemi jeho institucionálního poslání.
   Článek 2
   Bezúhonnost
   Členové nepřijímají dary, ať jsou jakékoliv povahy, které by mohly zpochybnit jejich nezávislost.
   Článek 3
   Nestrannost
   Členové se vyvarují jakýchkoli situací, které by mohly vést ke střetu zájmů.
   Článek 4
   Prohlášení o finančních zájmech
   1.   Při svém nástupu do funkce předají členové předsedovi Soudního dvora prohlášení o svých finančních zájmech.
   2.   Prohlášení uvedené v odstavci 1 zní takto: „Prohlašuji, že ze stavu mého majetku nevyplývá žádný finanční zájem, který by mohl ohrozit mou nestrannost a mou nezávislost v rámci výkonu mé funkce.“
   Článek 5
   Jiné činnosti
   1.   Pokud si členové přejí vykonávat činnost mimo rámec své funkce, požádají předem o povolení soudu, jehož jsou členy. Zavazují se však dodržovat svou povinnost plně se věnovat výkonu své funkce.
   2.   Členům lze povolit účast v rámci výuky, na konferenci, semináři nebo sympoziu za předpokladu, že z tohoto důvodu nepřijmou neobvyklé finanční protiplnění.
   3.   Členům lze rovněž povolit výkon činností vědecké povahy, jakož i výkon bezúplatných čestných funkcí v nadacích nebo obdobných organizacích v kulturní, umělecké, sociální, sportovní nebo dobročinné oblasti a ve vzdělávacích nebo výzkumných institucích. V tomto ohledu se zavazují nevykonávat správní a řídící činnosti, které by mohly ohrozit jejich nezávislost či možnosti plně se věnovat výkonu své funkce nebo které by vedly ke střetu zájmů. Nadacemi nebo obdobnými organizacemi se rozumí neziskové organizace nebo nezisková sdružení vykonávající veřejně prospěšné činnosti v uvedených oblastech.
   Článek 6
   Závazky členů po ukončení jejich funkce
   1.   Členové jsou i po ukončení své funkce nadále vázáni povinností zdrženlivosti.
   2.   Členové se zavazují, že se po ukončení své funkce nebudou podílet

               —

               jakýmkoliv způsobem na věcech, které byly projednávány u soudu, jehož byli členy, v okamžiku ukončení jejich funkce;

               —

               jakýmkoliv způsobem na věcech přímo a zjevně spojených s věcmi, kterými se zabývali v postavení soudce nebo generálního advokáta, i když řízení v takové věci již skončilo;

         a po dobu tří let ode dne ukončení své funkce

               —

               jako zástupci účastníků řízení, písemně nebo ústně, na věcech, které jsou projednávány před soudy Společenství.

         3.   Bývalí členové mohou vystupovat jako poradci nebo znalci v ostatních věcech nebo podávat právní posudky, avšak za podmínky dodržení povinností vyplývajících z odstavce 1.
   Článek 7
   Použití Pravidel
   1.   Předseda Soudního dvora, jemuž je nápomocen poradní výbor tří služebně nejstarších členů Soudního dvora, dbá na správné použití těchto Pravidel chování.
   2.   Soudní dvůr zajišťuje jejich dodržování a v pochybnostech rozhoduje po konzultaci se Soudem prvního stupně, popřípadě Soudem pro veřejnou službu.
   Článek 8
   Vstup v platnost
   1.   Tato pravidla chování vstupují v platnost dne 1. října 2007.
   2.   Prohlášení o finančních zájmech členů, kteří vykonávají funkci k uvedenému datu, musí být předáno předsedovi Soudního dvora nejpozději dne 30. listopadu 2007.


title: Spojené věci C-671/11 až C-676/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), právní nástupce Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor) v. Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes (C-671/11 a C-672/11), Organisation de producteurs Les Cimes (C-673/11), Société Agroprovence (C-674/11), Regalp SA (C-675/11), Coopérative des producteurs d’asperges de Montcalm (COPAM) (C-676/11) ( „Zemědělství — Evropský zemědělský orientační a záruční fond — Pojem „kontrolované období“ — Možnost rozšíření kontrolované období a jeho časového rozvržení — Cíl účinnosti kontrol — Právní jistota“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/21

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), právní nástupce Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor) v. Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes (C-671/11 a C-672/11), Organisation de producteurs Les Cimes (C-673/11), Société Agroprovence (C-674/11), Regalp SA (C-675/11), Coopérative des producteurs d’asperges de Montcalm (COPAM) (C-676/11)
   (Spojené věci C-671/11 až C-676/11) (1)

   (Zemědělství - Evropský zemědělský orientační a záruční fond - Pojem „kontrolované období“ - Možnost rozšíření kontrolované období a jeho časového rozvržení - Cíl účinnosti kontrol - Právní jistota)
   2013/C 225/34
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), právní nástupce Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor)

      Žalovaní: Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes (C-671/11 a C-672/11), Organisation de producteurs Les Cimes (C-673/11), Société Agroprovence (C-674/11), Regalp SA (C-675/11), Coopérative des producteurs d’asperges de Montcalm (COPAM) (C-676/11)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Conseil d'État — Výklad čl. 2 odst. 4 nařízení Rady (EHS) č. 4045/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole opatření tvořících součást systému financování záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), prováděné členskými státy, a o zrušení směrnice 77/435/EHS (Úř. věst. L 388, s. 18; Zvl. vyd. 03/09, s. 208) — Pojem „kontrolní období“ — Možnost členského státu rozšířit kontrolní období s ohledem na požadavky ochrany unijních finančních zájmů — Povinnost omezit kontrolní období — Navrácení části získaných podpor

      Výrok

   Článek 2 odst. 4 druhý pododstavec nařízení Rady (EHS) č. 4045/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole opatření tvořících součást systému financování záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), prováděné členskými státy, a o zrušení směrnice 77/435/EHS, ve znění nařízení Rady (ES) č. 3094/94 ze dne 12. prosince 1994, musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, že členský stát využije možnost rozšířit kontrolované období, uvedené období nemusí nutně končit v průběhu předcházejícího kontrolního období, nýbrž může končit i po tomto období. Uvedené ustanovení však musí být rovněž vykládáno v tom smyslu, že subjektům nepřiznává právo, na základě kterého mohou bránit jiným nebo rozsáhlejším kontrolám, než jsou kontroly uvedené v tomto ustanovení. Z toho plyne, že skutečnost, že se kontrola týká pouze období, které končí před začátkem předcházejícího kontrolního období, nemůže vést sama o sobě k tomu, že je tato kontrola stižena nesrovnalostí ve vztahu ke kontrolovaným subjektům.

      (1)  Úř. věst. C 89, 24.3.2012.


title: Věc C-585/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de première instance de Bruxelles (Belgie) dne 12. listopadu 2015 – Raffinerie Tirlemontoise SA v. État belge

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de première instance de Bruxelles (Belgie) dne 12. listopadu 2015 – Raffinerie Tirlemontoise SA v. État belge
   (Věc C-585/15)
   (2016/C 038/44)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Raffinerie Tirlemontoise SA

      Žalovaný: État belge

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 33 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2038/1999 ze dne 13. září 1999 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (1), zejména s ohledem na rozsudek ze dne 27. září 2012, Zuckerfabrick Jülich (C-113/10, C-147/10 a C-234/10), vykládán v tom smyslu, že pro účely výpočtu průměrné ztráty je třeba vydělit u všech vyvezených kategorií cukru celkovou výši skutečných nákladů celkovou výší vyvezených množství bez ohledu na to, zda byly za tato množství skutečně vyplaceny náhrady?

               2)

               Musí být čl. 33 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2038/1999 ze dne 13. září 1999 o společné organizaci trhů v odvětví cukru, zejména s ohledem na rozsudek ze dne 27. září 2012, Zuckerfabrick Jülich (C-113/10, C-147/10 a C-234/10), vykládán v tom smyslu, že převody do dalšího období, které je třeba zohlednit při celkovém výpočtu dávek z výroby (jako debetní či kreditní položky), je třeba u všech vyvezených kategorií cukru vypočítat tak, že se celková výše skutečných nákladů vydělí celkovou výší skutečně vyvezených množství bez ohledu na to, zda byly za tato množství skutečně vyplaceny vývozní náhrady?

               3)

               Jsou nařízení č. 2267/2000 (2) a č. 1993/2001 (3) v případě kladné odpovědi na první otázku neplatná?

      (1)  Úř. věst. L 252, s. 1.

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2267/2000 ze dne 12. října 2000, kterým se pro hospodářský rok 1999/2000 stanoví částky dávek z výroby a koeficient pro výpočet doplňkové dávky v odvětví cukru (neoficiální překlad) (Úř. věst. L 259, s. 29).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 1993/2001 ze dne 11. října 2001, kterým se pro hospodářský rok 2000/2001 stanoví částky dávek z výroby v odvětví cukru (neoficiální překlad) (Úř. věst. L 271, s. 15).