title: Věc T-202/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 2. září 2008 – CLL Centres de langues v. Komise

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/53

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 2. září 2008 – CLL Centres de langues v. Komise
   (Věc T-202/08) (1)

   (2008/C 285/95)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2004 ve věci T-246/02, Albano Ferrer de Moncada proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Posudek — Opožděné vypracování — Náhrada za způsobenou újmu)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/38

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 30. září 2004
   ve věci T-246/02, Albano Ferrer de Moncada proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Posudek - Opožděné vypracování - Náhrada za způsobenou újmu)
   (2004/C 300/75)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-246/02, Albano Ferrer de Moncada, úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Lucemburku (Lucembursko), zastoupený G. Vandersandenem, L. Levim a A. Finchelsteinem, advokáty, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: C. Berardis-Kayser, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokáti, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je jednak návrh na zrušení rozhodnutí, ve kterém Komise implicitně zamítla žádost žalobce ze dne 28. srpna 2001 směřující k poskytnutí náhrady škody z důvodu opoždění při vypracování posudků na žalobce za období 1995/1997 a 1997/1999 a v případě potřeby rozhodnutí, ve kterém Komise implicitně zamítla stížnost žalobce ze dne 14. ledna 2002, a jednak návrh na náhradu škody v rámci nápravy újmy způsobené žalobci z důvodu opožděného vypracování těchto posudků, Soud (třetí senát), ve složení J. Azizi, předseda, M. Jaeger a F. Dehousse, soudci, vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 30. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Komisi se ukládá zaplatit žalobci částku 7 000 eur, přičemž se tato částka připojuje k částce 1 000 eur, kterou již Komise zaplatila.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 12.10.2002.


title: Věc T-282/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2013 — El Corte Inglés v. OHIM — Sohawon (fRee YOUR STYLe.) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství fRee YOUR STYLe. — Dřívější slovní ochranná známka společenství a národní slovní ochranná známka FREE STYLE — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2013 — El Corte Inglés v. OHIM — Sohawon (fRee YOUR STYLe.)
   (Věc T-282/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství fRee YOUR STYLe. - Dřívější slovní ochranná známka společenství a národní slovní ochranná známka FREE STYLE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 352/25
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Seijo Veiguela, J. L. Rivas Zurdo a I. Munilla Muñoz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Nadia Mariam Sohawon (Londýn, Spojené království)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. dubna 2012 (věc R 1825/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení neplatnosti mezi El Corte Inglés, SA a paní Nadiou Mariam Sohawon

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti El Corte Inglés, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 258, 25.8.2012.


title: Věc T-441/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2010 Christianem Kurrerem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. července 2010 ve věci F-139/06, Kurrer v. Komise

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/35

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2010 Christianem Kurrerem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. července 2010 ve věci F-139/06, Kurrer v. Komise
   (Věc T-441/10 P)
   ()
   2010/C 328/60
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Christian Kurrer (Watermael-Boitsfort, Belgie) (zástupce: M. Velardo, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise a Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek vydaný ve věci F-139/06, Kurrer v. Komise;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 27. března 2006 v části, ve které je žalobce jakožto úředník ve zkušební době zařazen do platové třídy A*6, platového stupně 2;

               —

               podpůrně vrátit věc zpět k rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu;

               —

               uložit odpůrkyni v kasačním opravném prostředku náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení v prvním stupni.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tímto kasačním opravným prostředkem se navrhovatel domáhá zrušení rozsudku Soudu pro veřejnou službu (SVS) ze dne 8. července 2010, vydaného ve věci Kurrer v. Komise, F-139/06, kterým se zamítá žaloba, kterou se žalobce, bývalý dočasný zaměstnanec zařazený do platové třídy A*8, domáhá zrušení rozhodnutí Komise, které i) jmenovalo žalobce administrátorem ve zkušební době na základě všeobecného výběrového řízení oznámeného před vstupem v platnost nového služebního řádu, a to v rozsahu, v němž jej toto rozhodnutí zařadilo do platové třídy A*6, platového stupně 2, a ii) nezachovalo jeho body potřebné k povýšení.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku navrhovatel uplatňuje, že čl. 5 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu úředníků musí být vykládán v tom smyslu, že všem dočasným zaměstnancům, kteří uspěli ve vnitřním výběrovém řízení nebo ve všeobecném výběrovém řízení, má být zachována jejich platová třída při jejich zařazení jakožto statutárních úředníků, zatímco SVS rozhodl, že tyto výhody mají být vyhrazeny pouze dočasným zaměstnancům, kteří jsou při svém jmenování povýšeni do vyšší kategorie.
   V této souvislosti navrhovatel uplatňuje čtyři důvody kasačního opravného prostředku:

               —

               nedostatek odůvodnění a nesprávné právní posouzení, SVS se vyslovil pouze okrajově k diskriminaci mezi dočasnými zaměstnanci přijatými Evropskou komisí a dočasnými zaměstnanci přijatými Evropským parlamentem a Účetním dvorem Evropské unie — těmto zaměstnancům byla při jejich služebním zařazení zachována jejich platová třída a jejich doba výkonu služby nezávisle na zařazení, stanoveném v oznámení o výběrovém řízení, ve kterém uspěli;

               —

               porušení pravidel výkladu práva Společenství v rozsahu, v němž se výklad provedený SVS nezakládá na znění ani na logice čl. 5 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu úředníků;

               —

               porušení zásady rovného zacházení, Charty základních práv Evropské unie a nesprávné právní posouzení, výklad provedený SVS porušuje zásadu, podle které nemůže být se situacemi, které nejsou podstatně odlišné, zacházeno odlišně, jelikož neexistuje zásadní rozdíl mezi dočasnými zaměstnanci, kteří se stali na základě všeobecného výběrového řízení úředníky; krom toho byly některým dočasným zaměstnancům, kteří se stali úředníky na základě všeobecného výběrového řízení, na rozdíl od žalobce zachovány jejich body potřebné k povýšení;

               —

               porušení práva Společenství a konkrétně práva na služební postup a práva dočasných zaměstnanců stát se úředníky.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 10. listopadu 2014 ve věci E-6/14 – Kontrolní úřad ESVO v. Island (Nesplnění povinností smluvní stranou – směrnice 2008/43/ES – neprovedení)

text:
               13.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/14

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 10. listopadu 2014
   ve věci E-6/14
   Kontrolní úřad ESVO v. Island
   (Nesplnění povinností smluvní stranou – směrnice 2008/43/ES – neprovedení)
   (2015/C 158/08)
   Ve věci E-6/14, Kontrolní úřad ESVO v. Island – NÁVRH na prohlášení, že nepřijetím ve stanovené lhůtě všech opatření nutných k provedení právního aktu uvedeného v bodě 5 kapitoly XXIX přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru, tj. směrnice Komise 2008/43/ES ze dne 4. dubna 2008, kterou se podle směrnice Rady 93/15/EHS zřizuje systém pro identifikaci a sledovatelnost výbušnin pro civilní použití, začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, nebo jejich okamžitým neoznámením Kontrolnímu úřadu ESVO ve stanovené lhůtě nesplnil Island své povinnosti podle uvedeného aktu a podle článku 7 Dohody o EHP, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher (předseda), Per Christiansen (soudce zpravodaj) a Páll Hreinsson (soudce) vynesl dne 10. listopadu 2014 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soudní dvůr tímto:

               1.

               Prohlašuje, že nepřijetím ve stanovené lhůtě opatření nezbytných k provedení aktu uvedeného v bodě 5 kapitoly XXIX přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Komise 2008/43/ES ze dne 4. dubna 2008, kterou se podle směrnice Rady 93/15/EHS zřizuje systém pro identifikaci a sledovatelnost výbušnin pro civilní použití) začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě nesplnil Island své povinnosti podle uvedeného aktu a podle článku 7 Dohody o EHP.

               2.

               Ukládá Islandu uhradit náklady řízení.


title: Věc C-157/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Neptune Distribution SNC v. Ministre de l'Économie et des Finances „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (ES) č. 1924/2006 — Směrnice 2009/54/ES — Článek 11 odst. 1 a čl. 16 Listiny základních práv Evropské unie — Ochrana spotřebitele — Výživová a zdravotní tvrzení — Přírodní minerální vody — Obsah sodíku nebo soli — Výpočet — Chlorid sodný (jedlá sůl) nebo celkové množství sodíku — Svoboda projevu a informací — Svoboda podnikání“

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Neptune Distribution SNC v. Ministre de l'Économie et des Finances
   (Věc C-157/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (ES) č. 1924/2006 - Směrnice 2009/54/ES - Článek 11 odst. 1 a čl. 16 Listiny základních práv Evropské unie - Ochrana spotřebitele - Výživová a zdravotní tvrzení - Přírodní minerální vody - Obsah sodíku nebo soli - Výpočet - Chlorid sodný (jedlá sůl) nebo celkové množství sodíku - Svoboda projevu a informací - Svoboda podnikání“)
   (2016/C 068/06)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Neptune Distribution SNC

      Žalovaný: Ministre de l'Économie et des Finances

      Výrok

               1)

               Článek 8 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 107/2008 ze dne 15. ledna 2008, ve spojení s přílohou tohoto nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že zakazuje používání tvrzení „s velmi nízkým obsahem sodíku/soli“ a jakékoli tvrzení mající pro spotřebitele pravděpodobně stejný význam, pokud jde o přírodní minerální vody a jiné vody.
               Článek 9 dost. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/54/ES ze dne 18. června 2009 o využívání a prodeji přírodních minerálních vod ve spojení s přílohou III této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby obaly, etikety nebo reklama na přírodní minerální vody obsahovaly tvrzení nebo údaje, které mohou u spotřebitelů vyvolat dojem, že dotyčné vody mají nízký obsah sodíku nebo soli nebo jsou vhodné pro dietu s nízkým obsahem sodíku, protože celkový obsah sodíku ve všech chemických formách, v nichž se sodík vyskytuje, je roven či je vyšší než 20 mg/l.

               2)

               Posouzení druhé otázky neodhalilo žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost čl. 9 odst. 1 a 2 směrnice 2009/54 ve spojení s přílohou III této směrnice, jakož i s přílohou nařízení č. 1924/2006.

      (1)  Úř. věst. C 184, 16.6.2014.


title: Věc T-327/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2012 — Fraas v. OHIM (károvaný vzor v barvách černé, tmavě šedé, světle šedé a tmavě červené) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující károvaný vzor v barvách černé, tmavě šedé, světle šedé a tmavě červené — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b), článek 75 a čl. 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/19

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2012 — Fraas v. OHIM (károvaný vzor v barvách černé, tmavě šedé, světle šedé a tmavě červené)
      (Věc T-327/10) (1)

      (Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující károvaný vzor v barvách černé, tmavě šedé, světle šedé a tmavě červené - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b), článek 75 a čl. 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009)
      (2012/C 331/31)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Německo) (zástupci: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: původně B. Schmidt, poté D. Walicka, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. června 2010 (věc R 189/2010-4) týkajícímu se přihlášky obrazového označení znázorňujícího károvaný vzor v barvách černé, tmavě šedé, světle šedé a tmavě červené k zápisu jako ochranné známky Společenství

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti V. Fraas GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


title: Věc C-117/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 14. března 2013 — Technische Universität Darmstadt v. Eugen Ulmer KG

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 14. března 2013 — Technische Universität Darmstadt v. Eugen Ulmer KG
   (Věc C-117/13)
   2013/C 171/19
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Technische Universität Darmstadt

      Žalovaná: Eugen Ulmer KG

      Předběžné otázky

               1)

               Platí ustanovení o prodeji a licencích ve smyslu čl. 5 odst. 3 písm. n) směrnice 2001/29/ES (1), pokud nositel práva zde uvedeným zařízením nabídne uzavření licenčních smluv o užívání díla za přiměřených podmínek?

               2)

               Opravňuje čl. 5 odst. 3 písm. n) směrnice 2001/29/ES členské státy, aby poskytovaly těmto zařízením právo k digitalizaci děl obsažených v jejich sbírkách, pokud je to nutné k tomu, aby tato díla byla zpřístupněna na terminálech?

               3)

               Mohou práva stanovená členskými státy podle čl. 5 odst. 3 písm. n) směrnice 2001/29/ES zasahovat tak daleko, že si uživatelé terminálů mohou zde zpřístupněná díla vytisknout na papír nebo uložit na flash disk?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230).


title: Věc F-60/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 7. listopadu 2013 — CA v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Návrh na zahájení řízení — Formální požadavky — Popis uplatněných žalobních důvodů — Zjevně nepřípustná žaloba“ )

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/23

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 7. listopadu 2013 — CA v. Komise
   (Věc F-60/12) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Návrh na zahájení řízení - Formální požadavky - Popis uplatněných žalobních důvodů - Zjevně nepřípustná žaloba)
   2013/C 377/53
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: CA (Brusel, Belgie) (zástupce: E. Guerrieri Ciaceri, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí žalované o nepřiznání žalobkyni šesti bodů v rámci povyšovacího řízení v roce 2011, a žádost o přidělení bodů nezbytných pro její povýšení do platové třídy AST2 se zpětným účinkem

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               CA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 243, 11.8.2012, s. 34.


title: Věc F-68/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 15. února 2011 — Barbin v. Parlament ( „Veřejná služba — Úředníci — Povyšovací řízení za rok 2006 — Splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudu prvního stupně — Zvážení srovnatelných zásluh — Zásada rovného zacházení — Rodičovská dovolená na polovinu pracovní doby“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/50

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 15. února 2011 — Barbin v. Parlament
   (Věc F-68/09) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Povyšovací řízení za rok 2006 - Splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudu prvního stupně - Zvážení srovnatelných zásluh - Zásada rovného zacházení - Rodičovská dovolená na polovinu pracovní doby)
   2011/C 252/107
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Florence Barbin (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: původně A. Lukošiūtė a C. Burgos, zmocněnci, poté J. F. de Wachter, R. Ignătescu a K. Zejdová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu, kterým rozhodl nepovýšit žalobkyni do třídy AD 12 v rámci povyšování za rok 2006.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá

               2)

               Florence Barbin ponese veškeré náklady řízení

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009, s. 43.


title: Věc C-79/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Hannover – Německo) – TUIfly GmbH v. Harald Walter

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/47

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Hannover – Německo) – TUIfly GmbH v. Harald Walter
   (Věc C-79/14) (1)

   2014/C 315/80
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 142, 12. 5. 2014.


title: Věc F-120/15: Žaloba podaná dne 20. srpna 2015 – ZZ v. Europol

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/56

         Žaloba podaná dne 20. srpna 2015 – ZZ v. Europol
   (Věc F-120/15)
   (2015/C 354/68)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: W.J. Dammingh a N.D. Dane, advokáti)

      Žalovaný: Evropský policejní úřad (Europol)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Europolu, které bylo přijato ke splnění rozsudku Soudu a kterým bylo potvrzeno rozhodnutí neuzavřít s žalobkyní smlouvu na dobu neurčitou a žalobkyni byla nabídnuta paušální částka v hodnotě, jež podle ní nestačí k nahrazení újmy, která jí měla vzniknout v důsledku nesplnění povinností vyplývajících z rozsudků Soudu.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Europolu ze dne 29. července 2014 v rozsahu, v němž bylo tímto rozhodnutím žalobkyni odepřeno uzavření smlouvy na dobu neurčitou a byla jí nabídnuta náhrada ve výši 10  000 eur, a zrušení rozhodnutí ze dne 22. května 2015 v rozsahu, v němž byla tímto rozhodnutím zamítnuta stížnost podaná žalobkyní proti rozhodnutí ze dne 29. července 2014;

               —

               uložit Europolu náhradu nákladů řízení včetně výdajů na právní zastoupení.


title: Věc C-221/11: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberwerwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Německo) — Leyla Ecem Demirkan v. Spolková republika Německo ( „Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Dodatkový protokol — Článek 41 odst. 1 — Doložka „standstill“ — Vízová povinnost pro vstup na území členského státu — Volný pohyb služeb — Právo tureckého státního příslušníka vstoupit na území členského státu za účelem návštěvy člena své rodiny a potenciálně využít poskytovaných služeb“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/5

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberwerwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Německo) — Leyla Ecem Demirkan v. Spolková republika Německo
   (Věc C-221/11) (1)

   (Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Dodatkový protokol - Článek 41 odst. 1 - Doložka „standstill“ - Vízová povinnost pro vstup na území členského státu - Volný pohyb služeb - Právo tureckého státního příslušníka vstoupit na území členského státu za účelem návštěvy člena své rodiny a potenciálně využít poskytovaných služeb)
   2013/C 344/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberwerwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Leyla Ecem Demirkan

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Výklad čl. 41 odst. 1 Dohody zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem ze dne 23. listopadu 1970 (Úř. věst. 1972, L 293, s. 4) — Výklad pojmu „volný pohyb služeb“, který je uveden v tomto ustanovení — Možné zahrnutí „pasivního“ volného pohybu služeb — Právo tureckého státního příslušníka vydat se na území členského státu za účelem návštěvy člena své rodiny a potenciálně využít poskytovaných služeb.

      Výrok

   Pojem „volný pohyb služeb“ uvedený v čl. 41 odst. 1 dodatkového protokolu podepsaného dne 23. listopadu 1970 v Bruselu a uzavřeného, schváleného a potvrzeného jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 musí být vykládán v tom smyslu, že nezahrnuje svobodu tureckých státních příslušníků, příjemců služeb, vydat se do členského státu, aby v něm využili poskytovaných služeb.

      (1)  Úř. věst. C 232, 6.8.2011.


title: Věc C-293/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 3. července 2006 – Deutsche Shell GmbH v. Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 3. července 2006 – Deutsche Shell GmbH v. Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   (Věc C-293/06)
   (2006/C 237/06)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Hamburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Deutsche Shell GmbH

      Žalovaný: Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   Předběžné otázky

               1)

               Je v rozporu s článkem 52 ve spojení s článkem 58 Smlouvy o ES ve starém znění (článek 43 ve spojení s článkem 48 Smlouvy o ES v novém znění), pokud Spolková republika Německo jako země původu pohlíží na kurzovou ztrátu tuzemské mateřské společnosti z navrácení tzv. dotačního kapitálu poskytnutého italské stálé provozovně jako na součást zisku stálé provozovny a na základě osvobození podle čl. 3 odst. 1 a odst. 3, čl. 11 bodu 1 písm. c) dohody o zamezení dvojího zdanění s Itálií (1925) ji vyjme ze základu německé daně, ačkoli kurzová ztráta nemůže být zahrnuta do zisku stálé provozovny za účelem zdanění v Itálii, a tudíž nemůže být vzata v úvahu ani v zemi původu, ani ve státě, kde se nachází stálá provozovna?

               2)

               V případě kladné odpovědi na tuto otázku: Je v rozporu s článkem 52 ve spojení s článkem 58 Smlouvy o ES ve starém znění (článek 43 ve spojení s článkem 48 Smlouvy o ES v novém znění), pokud uvedená kurzová ztráta musí být sice zahrnuta do vyměřovacího základu německé daně, ale smí být odečtena jako provozní výdaj pouze v tom rozsahu, ve kterém nejsou bez zdanění dosaženy žádné zisky z italské stálé provozovny?


title: Věc F-30/08: Žaloba podaná dne 28. února 2008 – Nanopoulos v. Komise

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/50

         Žaloba podaná dne 28. února 2008 – Nanopoulos v. Komise
   (Věc F-30/08)
   (2008/C 171/100)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Photius Nanopoulos (Lucemburk, Lucemburské velkovévodství) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Uložení Komisi zaplatit žalobci částku z titulu náhrady škody, kterou utrpěl z důvodu porušení svých základních práv poškozujícího jeho čest a pověst
   Návrhová žádání žalobce

               —

               uložit Komisi, aby žalobci zaplatila z titulu náhrady nemajetkové újmy, kterou utrpěl, částku ve výši 850 000 eur, částku zahrnující náhradu škody způsobené jeho zdraví;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-476/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Frontex ( „Veřejné zakázky na služby — Nabídková řízení Frontex — Poskytování informatických služeb — Odmítnutí nabídky uchazeče — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Povinnost uvést odůvodnění — Kritéria pro zadání — Zjevně nesprávné posouzení — Mimosmluvní odpovědnost“ )

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Frontex
   (Věc T-476/07) (1)

   (Veřejné zakázky na služby - Nabídková řízení Frontex - Poskytování informatických služeb - Odmítnutí nabídky uchazeče - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Povinnost uvést odůvodnění - Kritéria pro zadání - Zjevně nesprávné posouzení - Mimosmluvní odpovědnost)
   2012/C 258/23
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex) (zástupci: S. Vuorensola, zmocněnec, ve spolupráci s J. Stuyckem a A. M. Vandromme, advokáty)

      Předmět věci

   Jednak zrušení rozhodnutí Frontex nepřijmout nabídku podanou žalobkyní v rámci výběrového řízení Frontex/OP/47/2007 na „dodání informatických služeb, hardware a software licencí“ (Úř. věst. 2007, S 114-139890), jakož i rozhodnutí o zadání zakázky jinému uchazeči, a jednak návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex), včetně nákladů, o kterých bylo rozhodnuto usnesením Tribunálu ze dne 28. října 2008.

      (1)  Úř. věst. C 51, 23.2.2008.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. října 2004 ve věci T-44/02, Dresdner Bank AG proti Komisi Evropských společenství (Hospodářská soutěž — Článek 81 ES — Dohoda o určení cen a způsobů fakturace směnárenských služeb — Německo — Rozsudek pro zmeškání)

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/13

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 14. října 2004
   ve věci T-44/02, Dresdner Bank AG proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Hospodářská soutěž - Článek 81 ES - Dohoda o určení cen a způsobů fakturace směnárenských služeb - Německo - Rozsudek pro zmeškání)
   (2004/C 314/33)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-44/02, Dresdner Bank AG, se sídlem ve Frankfurtu nad Mohanem (Německo), zastoupené M. Hirschem a W. Boschem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství, jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/25/ES ze dne 11. prosince 2001 ohledně řízení zahájeného podle článku 81 Smlouvy o ES [Věc COMP/E-37.919) – Bankovní poplatky za měnovou konverzi v eurozóně – Německo] (Úř. věst. 2003, L 15, s. 1), Soud (pátý senát), ve složení P. Lindh, předsedkyně, R. García-Valdecasas a J. D. Cooke, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 14. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Rozhodnutí Komise 2003/25/ES ze dne 11. prosince 2001 ohledně řízení zahájeného podle článku 81 ES [Věc COMP/E-1/37.919 (dříve 37.391) – Bankovní poplatky za měnovou konverzi v eurozóně – Německo] se ruší v tom, co se týče žalobkyně.

               2.

               Komise nese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 109, 4.5.2002.


title: Věc T-309/13: Žaloba podaná dne 7. června 2013 — Enose Mastichoparagogon v. OHIM — Gaba International (ELMA)

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/23

         Žaloba podaná dne 7. června 2013 — Enose Mastichoparagogon v. OHIM — Gaba International (ELMA)
   (Věc T-309/13)
   (2013/C 226/31)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Enose Mastichoparagogon Chiou (Chios, Řecko) (zástupce: A. Malamis, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Gaba International Holding AG (Hamburg, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. března 2013 ve věci R 1539/2012-4;

               —

               uložil OHIM a další účastnici řízení před odvolacím senátem (subjektu, který podal námitku v námitkovém řízení a odpůrkyni v řízení před odvolacím senátem OHIM), aby nesli vlastní náklady řízení a uhradili náklady řízení přihlašovatele ochranné známky Společenství (žalobce).

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „ELMA“ pro výrobky zařazené do třídy 5 — mezinárodní zápis pro Evropské společenství 900 845

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis slovní ochranné známky Společenství „ELMEX“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 5 a 21

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-357/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2012 Haraldem Wohlfahrtem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 16. května 2012 ve věci T-580/10, Harald Wohlfahrt v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/28

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2012 Haraldem Wohlfahrtem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 16. května 2012 ve věci T-580/10, Harald Wohlfahrt v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-357/12 P)
   2012/C 287/55
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Harald Wohlfahrt (zástupci: M. Loschelder, Rechtsanwalt, V. Schoene, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Ferrero SpA

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu (pátého senátu) ze dne 16. května 2012 ve věci T-580/10 a a rozhodnout podle návrhů žalobce předložených Tribunálu, jež jsou uvedeny na straně 4 rozsudku;

               —

               uložit OHIM náhradu nezbytných nákladů řízení vzniklých navrhovateli kasačního opravného prostředku.

      Důvody kasačního opraného prostředku a hlavní argumenty

   OHIM a Tribunál zamítly zápis ochranné známky „Kindertraum“ pro výrobky zařazené do tříd 16 a 28 přihlašované žalobcem a nynějším navrhovatelem, protože vedlejší účastnice podporující žalovaného, která je majitelkou starší italské slovní ochranné známky zapsané mimo jiné pro výrobky těchto tříd, podala námitku.
   Navrhovatel uvádí tři odvolací důvody:

      První odvolací důvod: porušení čl. 42 odst. 2 nařízení č. 207/2009
       (1)

   Tribunál má za to, že není rozhodující, zda v době vydání rozhodnutí o námitce se ochranná známka, která byla zapsána již 8 let, proti níž byla podána námitka, používala či nepoužívala. Podle čl. 42 odst. 3 ve spojení s čl. 42 odst. 2 nařízení č. 207/2009 musí být používání namítané ochranné známky prokázat pouze tehdy, je-li již v okamžiku zveřejnění přihlášky ochranné známky Společenství zapsána již 5 let. Podle navrhovatele je tento názor v rozporu s účelem nezbytnosti používání, jenž má zajistit, že po uplynutí pětileté ochranné lhůty nelze uplatňovat práva na základě nepoužívané starší ochranné známky. Mezeru v právní úpravě obsaženou v článku 42 nařízení č. 207/2009 je na rozdíl od názoru Tribunálu nutno odstranit na základě teleologického výkladu tím, že se do ní vloží ustanovení německého a italského práva upravujícího ochranné známky. I podle článku 42 nařízení č. 207/2009 je pak ohledně užívání rozhodná situace v okamžiku ukončení námitkového řízení.

      Druhý odvolací důvod: porušení čl. 75 odst. 1 nařízení č. 207/2009, zneužití ochranné známky, proti níž byla podána námitka

   Odvolací senát se nezabýval námitkou žalobce, že k přihláška namítané italské ochranné známky byla provedena při zneužití práva. Navrhovatel Tribunálu vytýká že nesprávně nepřipustil námitku zneužití práva. Tato námitka je součástí práva Společenství, a tedy i součástí unijního práva právo upravujícího ochranné známky. V projednávané věci je jí nutno vyhovět, jelikož jednání navrhovatelky v námitkovém řízení při přihlašování směřuje s pomocí nepoužívaných ochranných známek k vyslovení rozsáhlého zákazu používání slova „kinder“, jenž nepředstavuje ekonomický zájem hodný ochrany.

      Třetí odvolací důvod: nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009

   Tribunál nesprávně vycházel z nebezpečí záměny mezi namítanou ochrannou známkou vedlejší účastnice podporující žalovaného a přihlašovanou ochrannou známkou. Tribunál nejprve nesprávně posoudil tvrzení žalobce a nesprávně vycházel z toho, že žalobce nepopíral zjištění odvolacího senátu, že jsou si kolidující ochranné známky podobné. Ve skutečnosti to však žalobce učinil. Ochranné známky si nejsou podobné, jelikož součást „kinder“ v namítané ochranné známce vykazuje přinejlepším nízkou rozlišovací způsobilost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-81/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2011 — Tempus Vade v. OHIM — Palacios Serrano (AIR FORCE) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství AIR FORCE — Starší národní slovní a obrazové ochranné známky a starší slovní a obrazové ochranné známky Společenství TIME FORCE — Relativní důvody pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               2.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2011 — Tempus Vade v. OHIM — Palacios Serrano (AIR FORCE)
   (Věc T-81/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství AIR FORCE - Starší národní slovní a obrazové ochranné známky a starší slovní a obrazové ochranné známky Společenství TIME FORCE - Relativní důvody pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 194/21
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tempus Vade, SL (San Sebastián de los Reyes, Španělsko) (zástupce: A. Gómez López, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Juan Palacios Serrano (Alcobendas, Španělsko) (zástupci: E. Ochoa Santamaría, J. del Valle Sánchez a V. Ruiz de Velasco Martinez de Ercilla, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. ledna 2010 (věc R 1114/2008-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Tempus Vade, SL a Juanem Palacios Serranem

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Tempus Vade, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-290/16: Žaloba podaná dne 7. června 2016 – Fruits de Ponent v. Komise

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/64

         Žaloba podaná dne 7. června 2016 – Fruits de Ponent v. Komise
   (Věc T-290/16)
   (2016/C 270/70)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Fruits de Ponent, SCCL (Alcarràs, Španělsko) (zástupci: M. Roca Junyent, J. Mier Albert, R. Vallina Hoset, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uložil Evropské komisi povinnost nahradit společnostem Escarp. S. C. P., Agropecuaria Sebcar, S. L., a Rusfal 2000, S. L., škodu, kterou utrpěly v důsledku jejího jednání a její nečinnosti v souvislosti s narušením trhů s broskvemi a nektarinkami v hospodářském roce 2014, a zejména přijetím nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 913/2014 a nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 932/2014;

               —

               uložil Evropské komisi povinnost uhradit:

                           —

                           společnosti Escarp, S. C. P., částku 121 085,11 eura zvýšenou o příslušné kompenzační úroky a úroky z prodlení;

                           —

                           společnosti Agropecuaria Sebcar, S. L., částku 162 540,46 eura zvýšenou o příslušné kompenzační úroky a úroky z prodlení;

                           —

                           společnosti Rusfal 2000, S. L., částku 28 808,99 eura zvýšenou o příslušné kompenzační úroky a úroky z prodlení, a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Předmětem této žaloby je náhrada škody údajně způsobené jednáním a nečinností Evropské komise, když v hospodářském roce 2014 došlo k narušení trhů s broskvemi a nektarinkami, a zejména, nikoli však výlučně, přijetím nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 913/2014 (1) a č. 932/2014 (2).
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, ve kterém tvrdí, že jsou splněny podmínky stanovené unijní judikaturou k přiznání nároku na náhradu škody z titulu mimosmluvní odpovědnosti Evropské unie.
   V této souvislosti zaprvé tvrdí, že se Komise svým jednáním a svou nečinností dopustila dostatečně závažného porušení norem, jejichž předmětem je přiznat jednotlivcům práva, jako je zásada povinnosti řádné péče, zásady poskytnutí pomoci a ochrany, zásada řádné správy, zakotvená v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, a v neposlední řadě zásada zákazu svévole.
   Došlo k němu proto, že Komise při přijímání opatření k předejití narušení trhů s broskvemi a nektarinkami v létě 2014

               —

               přijala krizový mechanismus, který sama předtím označila za nenáležitý a neúčinný, neboť organizace producentů jej nevyužívají, protože jsou příliš malé a nemají prostředky k jeho využití;

               —

               neobstarala si informace o trhu;

               —

               jednala bez obstarání si náležitých údajů o staženích;

               —

               zasáhla opožděně.

         Žalobkyně dále uvádí, že opatření týkající se spolufinancovaného stažení výrobků, propagace a bezplatného rozdělení byla objektivně nevhodná.
   Tvrdí rovněž, že Komise porušila svou povinnost uvést odůvodnění.
   Zadruhé tvrdí, že všem třem dotčeným společnostem byla způsobená skutečná a určitá škoda, která je navíc vyčíslitelná.
   Zatřetí existuje mezi uvedenou škodou a protiprávním jednáním Komise příčinná souvislost.

      (1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 913/2014 ze dne 21. srpna 2014, kterým se stanoví dočasná mimořádná podpůrná opatření pro producenty broskví a nektarinek (Úř. věst. 2014, L 248, s. 1)

      (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 932/2014 ze dne 29. srpna 2014, kterým se stanoví dočasná mimořádná podpůrná opatření pro producenty některého ovoce a zeleniny a kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 913/2014 (Úř. věst. 2014, L 259, s. 2).


title: Věc T-140/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. září 2005 – Sportwetten v. OHIM („Ochranná známka Společenství — Návrh na prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek INTERTOPS — Ochranná známka odporující veřejnému pořádku nebo dobrým mravům — Článek 7 odst. 1 písm. f) a odst. 2 a článek 51 nařízení (ES) č. 40/94“)

text:
               15.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 257/8

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. září 2005 – Sportwetten v. OHIM
   (Věc T-140/02) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Návrh na prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek INTERTOPS - Ochranná známka odporující veřejnému pořádku nebo dobrým mravům - Článek 7 odst. 1 písm. f) a odst. 2 a článek 51 nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2005/C 257/14)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sportwetten GmbH Gera (Gera, Německo) (zástupce: A. Zumschlinge, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: D. Schennen a G. Schneider, jako zmocněnci)

      Druhý účastník řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastník před Soudem: Intertops Sporwetten GmbH (Salcburk, Rakousko) (zástupce: původně H. Pfeifer, dále R. Heimler, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 21. února 2002 (věc R 338/2000-4), týkajícímu se návrhu na prohlášení neplatnosti obrazové ochranné známky Společenství INTERTOPS
   Výrok rozsudku

               1)

               Není na místě rozhodovat o návrhu žalobkyně směřujícímu k prohlášení obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek INTERTOPS za neplatnou a ani o návrhu vedlejšího účastníka řízení směřujícímu k přiložení písemnosti do spisu.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Žalobkyni se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 169, 13.7.2002.


title: Věc T-396/14: Žaloba podaná dne 28. května 2014 – Best-Lock (Europe) v. OHIM – Lego Juris (forma figurky hračky)

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/66

         Žaloba podaná dne 28. května 2014 – Best-Lock (Europe) v. OHIM – Lego Juris (forma figurky hračky)
   (Věc T-396/14)
   2014/C 315/110
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Best-Lock (Europe) Ltd (Colne, Spojené království) (zástupce: J. Becker, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lego Juris A/S (Billund, Dánsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 26. března 2014 ve věci R 1696/2013-4 a prohlásil za neplatnou ochrannou známku Společenství č. 50  450 pro třídu 28;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: trojrozměrná ochranná známka představující figurku hračky pro výrobky zařazené do tříd 9, 25, a 28 – přihláška ochranné známky Společenství č. 50  450

      Majitelka ochranné známky Společenství: Lego Juris A/S

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: absolutní důvody neplatnosti

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení článku 52 ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. e) bodem (i) a (ii) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-118/10: Žaloba podaná dne 5. března 2010 — Acron v. Rada

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/76

         Žaloba podaná dne 5. března 2010 — Acron v. Rada
   (Věc T-118/10)
   2010/C 113/110
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Acron OAO (zástupce: B. Evtimov, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1251/2009 ze dne 18. prosince 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 1911/2006 (1), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně svou žalobu opírá o jediný žalobní důvod, který je dále rozdělen do tří částí.
   Žalobkyně tvrdí, že orgány Unie porušily články 1 a 2 základního nařízení (2), jakož i čl. 11 odst. 9 základního nařízení ve spojení s článkem 2 základního nařízení, a opakovaně se dopustily zjevně nesprávného posouzení, v jehož důsledku stanovily pro žalobkyni uměle navýšenou běžnou hodnotu, a dospěly tudíž k nesprávnému zjištění dumpingu.
   V rámci první části žalobního důvodu žalobkyně zpochybňuje logický základ úpravy ceny plynu. Konkrétně tvrdí, že se orgány dopustily nesprávného právního posouzení a porušily čl. 2 odst. 3 a odst. 5 základního nařízení tím, že nevzaly v úvahu významnou část výrobních nákladů v zemi původu, nebo de facto tím, že použily netržní hospodářskou metodiku pro stanovení hlavní části běžné hodnoty žalobkyně.
   V rámci druhé části žalobního důvodu žalobkyně kritizuje metodiku použitou při úpravě ceny plynu. Tvrdí, že Komise tím, že se rozhodla přistoupit k úpravě ceny plynu, porušila čl. 2 odst. 5 druhou větu základního nařízení nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení a neposkytla dostatečné odůvodnění, když upravila cenu plynu na základě ceny za ruský plyn ve Waidhaus, Německo, nezohlednila zakázanou kartelovou dohodu o rozdělení trhu týkající se ruského plynu dodávaného přes Waidhaus a neodpočetla ruské vývozní clo na ruský plyn ve výši 30 % a neupravila cenu s ohledem na místní distribuční náklady.
   V rámci třetí části žalobního důvodu žalobkyně napadá zjištění ziskového rozpětí použitého při stanovení běžné hodnoty. Ziskové rozpětí, které bylo zjištěno orgány a o něž byly navýšeny výrobní náklady za účelem výpočtu běžné hodnoty žalobkyně v závěrech napadeného nařízení, je v rozporu s čl. 2 odst. 3 a čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení, je zjevně nepřiměřené a trpí vadou spočívající ve zjevně nesprávném posouzení. Dále žalobkyně tvrdí, že takto zjištěné ziskové rozpětí se v rozporu s čl. 11 odst. 9 základního nařízení výrazně odchyluje od zisku a metodiky pro stanovení běžné hodnoty, která byla použita v rámci výchozího šetření, které vedlo ke stanovení přezkoumaného cla.

      (1)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1251/2009 ze dne 18. prosince 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 1911/2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících mimo jiné z Ruska (Úř. věst. L 338, s. 5).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 56, s. 1).


title: Věc C-295/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. dubna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Asociación Nacional de Empresas Forestales (Asemfo) v. Transformación Agraria SA, Administración del Estado (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Přípustnost — Článek 86 odst. 1 ES — Neexistence autonomní působnosti — Skutečnosti umožňující Soudnímu dvoru užitečně odpovědět na položené otázky — Směrnice 92/50/EHS, 93/36/EHS a 93/37/EHS — Vnitrostátní právní úprava, která umožňuje veřejnému podniku provádět na přímý příkaz veřejných orgánů transakce bez použití obecného režimu zadávání veřejných zakázek — Struktura vnitřní správy — Podmínky — Veřejný orgán musí vykonávat nad odlišnou entitou kontrolu obdobnou kontrole, kterou vykonává nad vlastními organizačními složkami — Odlišná entita musí vykonávat většinu své činnosti s veřejným orgánem nebo orgány, které ji vlastní)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. dubna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Asociación Nacional de Empresas Forestales (Asemfo) v. Transformación Agraria SA, Administración del Estado
   (Věc C-295/05) (1)

   (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Přípustnost - Článek 86 odst. 1 ES - Neexistence autonomní působnosti - Skutečnosti umožňující Soudnímu dvoru užitečně odpovědět na položené otázky - Směrnice 92/50/EHS, 93/36/EHS a 93/37/EHS - Vnitrostátní právní úprava, která umožňuje veřejnému podniku provádět na přímý příkaz veřejných orgánů transakce bez použití obecného režimu zadávání veřejných zakázek - Struktura vnitřní správy - Podmínky - Veřejný orgán musí vykonávat nad odlišnou entitou kontrolu obdobnou kontrole, kterou vykonává nad vlastními organizačními složkami - Odlišná entita musí vykonávat většinu své činnosti s veřejným orgánem nebo orgány, které ji vlastní)
   (2007/C 96/15)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Tribunal Supremo
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Asociación Nacional de Empresas Forestales (Asemfo)

      Žalovaní: Transformación Agraria SA, Administración del Estado
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal Supremo – Výklad čl. 86 odst. 1 ES a směrnic 93/36/EHS, 93/37/EHS, 97/52/ES, 2001/78/ES a 2004/18/ES o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky, stavební práce a služby – Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy, stanovící pro podnik veřejného práva právní režim, který mu umožňuje provádět veřejné práce mimo stanovené postupy zadávání veřejných zakázek
   Výrok
   Směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky a směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce nebrání takovému právnímu režimu, jaký požívá Tragsa, který jí umožňuje, jakožto veřejnému podniku, který jedná v postavení vlastního nástroje a technické služby několika veřejných orgánů, provádět transakce, aniž by podléhala režimu stanovenému uvedenými směrnicemi, jestliže jednak dotyčné veřejné orgány vykonávají nad tímto podnikem kontrolu obdobnou kontrole, kterou vykonávají nad vlastními organizačními složkami, a jednak takový podnik uskutečňuje většinu svých činností s těmito veřejnými orgány.

      (1)  Úř. věst. C 257, 15.10.2005.


title: Věc T-369/11: Žaloba podaná dne 5. července 2011 — Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon v. Komise a další

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/29

         Žaloba podaná dne 5. července 2011 — Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon v. Komise a další
   (Věc T-369/11)
   2011/C 282/59
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon AE (Chalandri, Řecko) (zástupce: A. Krystallidis, advokát)

      Žalované: Evropská komise, Delegace EU v Turecku (Ankara, Turecko) a Centrální finanční a kontraktační jednotka (CFCU) (Ankara)

      Návrhová žádání

               —

               nahradit žalobkyni škodu, která jí byla způsobena podle jejího názoru protiprávním rozhodnutím (a každým následujícím rozhodnutím) jednoho ze žalovaných (delegace EU v Turecku) ze dne 5. dubna 2011, kterým bylo zrušeno zadání veřejné zakázky na „rozšíření evropsko-turecké sítě obchodních středisek v Sivas, Antakya, Batman a Van — EuropeAid/128621/D/SER/TR“ konsorciu (1) z důvodu údajně „nepravdivého prohlášení“;

               —

               uložit žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod

                           —

                           Žalované údajně v rozporu s článkem 10 evropského kodexu řádného správního postupu nesplnily legitimní očekávání žalobkyně tím, že rozhodnutí o zadání uvedeného projektu konsorciu zrušili s odůvodněním, že učinilo „nepravdivé prohlášení“;

               2)

               Druhý žalobní důvod

                           —

                           Žalované údajně porušily obecnou zásadu právní jistoty a článek 4 evropského kodexu řádného správního postupu tím, že žalobkyni vyčetly, že učinila nepravdivé prohlášení, aniž by předtím uvedly jakýkoli dokument údajně obsahující nepravdivé údaje.

               3)

               Třetí žalobní důvod

                           —

                           Žalované údajně porušily právo žalobkyně být vyslechnuta tím, že jí v rozporu s článkem 16 evropského kodexu řádného správního postupu neinformovaly o svém úmyslu zrušit zadání veřejné zakázky.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod

                           —

                           Žalované údajně v rozporu s článkem 18 evropského kodexu řádného správního postupu nepodaly žádné přesvědčivé údaje o tom, jaké dokumenty žalobkyně údajně zkreslila.

               5)

               Pátý žalobní důvod

                           —

                           Žalované údajně v rozporu s článkem 19 evropského kodexu řádného správního postupu žalobkyni neinformovaly o dostupných opravných prostředcích týkajících se rozhodnutí vydaného proti ní.

               6)

               Šestý žalobní důvod

                           —

                           Žalované údajně zneužily svou diskreční pravomoc rozhodnout o jim předložených skutkových okolnostech a tím překročily svou pravomoc, neboť zadavatelem uvedené důvody mohly vést k vyloučení nabídky z důvodu nesplnění posuzovaných kritérií pouze v průběhu zadávacího řízení, nikoli však po udělení zakázky.

      (1)  „DIADIKASIA BUSINESS CONSULTANTS S.A. (GR) — WYG INTERNATIONAL LTD (UK) — DELEEUW INTERNATIONAL LTD (TR) — CYBERPARK (TR)“


title: Věc T-125/08: Žaloba podaná dne 14. března 2008 – Atlantean v. Komise

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/28

         Žaloba podaná dne 14. března 2008 – Atlantean v. Komise
   (Věc T-125/08)
   (2008/C 116/51)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Atlantean Ltd (Killybegs, Irsko) (zástupci: M. Fraser, Solicitor, G. Hogan, E. Regan a C. Toland, Barristers)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Uložit žalované nahradit žalobkyni škodu, která jí byla způsobena rozhodnutím Komise 2003/245/ES ze dne 4. dubna 2003, jelikož protiprávně zamítla žádost Irska o zvýšení kapacity plavidla MFV Atlantean, uvedená škoda se rovná 7 419 522 eur, s výhradou aktualizace její výše během řízení, spolu s úrokem od 4. dubna 2003 do úplného zaplacení a úrokem z prodlení v případě prodlení po vynesení rozsudku se zaplacením přiznaných částek;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V projednávané věci žalobkyně podává žalobu na určení mimosmluvní odpovědnosti vyplývající ze ztrát, které údajně utrpěla v důsledku rozhodnutí Komise 2003/245/ES ze dne 4. dubna 2003, které upravovalo zamítnutí žádosti Irska ohledně plavidla žalobkyně Atlantean o zvýšení kapacity podle čtvrtého víceletého orientačního programu (MAGP IV) použitelného z důvodů zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla o celkové délce větší než dvanáct metrů (1). Toto rozhodnutí bylo zrušeno rozsudkem Soudu ze dne 13. června 2006 v rozsahu, ve kterém se vztahovalo na plavidlo žalobkyně Atlantean (2).
   Žalobkyně na podporu svých tvrzení uvádí, že Komise tím, že přijala zrušené rozhodnutí porušila několik hlavních pravidel práva: nejenom, že postrádala pravomoc přijmout toto rozhodnutí, jak bylo zjištěno Soudem v jeho rozsudku, ale rovněž porušila zásadu právní jistoty, zásadu ochrany legitimních očekávání, zásadu zákazu retroaktivity, zásadu zákazu diskriminace, zásadu proporcionality, svoji povinnost uvést odůvodnění stanovenou v článku 253 ES, právo žalobkyně být vyslechnuta a zneužila své pravomoci. Žalobkyně rovněž uvádí, že Komise zjevně a závažným způsobem odhlédla od omezení své diskreční pravomoci. Tvrdí, že za takových okolností pouhé porušení práva Společenství představuje dostatečné závažné porušení práva.
   Mimoto žalobkyně tvrdí, že utrpěla značnou ztrátu a škodu jako přímý důsledek přijetí zrušeného rozhodnutí Komisí, jelikož byla nucena zakoupit dodatečnou polyvalentní náhradní kapacitu, a že nadále jí vzniká značná ztráta i škoda. Žalobkyně tudíž tvrdí, že její škoda je skutečná a jistá.

      (1)  Úř. věst. L 90, s. 48.

      (2)  Rozsudek ze dne 13. června 2006 (T-192/03, Atlantean Ltd v. Komise, Sb. rozh. s. II-42).


title: Věc T-52/12: Žaloba podaná dne 8. února 2012 — Řecká republika v. Komise

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/25

         Žaloba podaná dne 8. února 2012 — Řecká republika v. Komise
   (Věc T-52/12)
   2012/C 118/44
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: I. Chalkias a S. Papaioannou)

      Žalovaná: Komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil nebo změnil rozhodnutí Komise ze dne 7. prosince 2011 o vyrovnávacích platbách uhrazených řeckým subjektem pro zemědělská pojištění (dále jen „ELGA“) v letech 2008 a 2009, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou navrhuje Řecká republika zrušení rozhodnutí Komise ze dne 7. prosince 2011 o vyrovnávacích platbách uhrazených ELGA během let 2008 a 2009 (oznámeno pod číslem K(2011) 7260 final.
   Ve svém prvním žalobním důvodu směřujícím ke zrušení žalobkyně tvrdí, že Evropská komise nesprávným způsobem vyložila a uplatnila čl. 107 odst. 1 a článek 108 SFEU ve spojení s ustanoveními zákona č 1790/1988 (1), kterými se ELGA řídí a že nesprávně posoudila skutkové okolnosti, protože všechny platby týkající se roku 209 (415 019 452 euro) byly legitimními náhradami za škody v zemědělské výrobě a na dobytku, které vznikly v letech 2007 a 2008 z důvodu špatných klimatických podmínek, tedy škoda, kterou ELGA, jako pojišťovací orgán sui genesis byl povinen nahradit na základě povinného pojištění zemědělské výroby.
   Ve svém druhém žalobním důvodu žalobkyně uvádí nesprávné posouzení skutkových okolností a porušení formálních procesních náležitostí tím, že Evropská komise nesprávně posoudila skutkové okolnosti a na základě nesprávného nebo nedostatečného odůvodnění přijala závěr, že platby týkající se roku 2009 představují protiprávní státní podporu v rozsahu, v němž nejsou odůvodněny povahou a strukturou povinného pojištění ELGA, představují finanční výhodu pro příjemce, ohrožují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchod mezi členskými státy.
   Ve svém třetím žalobním důvodu žalobkyně uvádí nesprávný výklad a použití článků 107 a 108 SFEU, jakož i porušení formálních procesních náležitostí tím, že Evropská komise protiprávně a v každém případě bez dostatečného odůvodnění započítala do částek určených ke vrácení z důvodu protiprávní státní podpory částku 186 011 000,60 euro odpovídají platbám z povinného pojištění zaplacených samotnými zemědělci v letech 2008 a 2009 z důvodu povinného pojištění ELGA, které nepředstavovaly protiprávní státní podporu, ale soukromé zdroje takové povahy, že tato částka měla být odečtena z konečné částky, která má být vrácena.
   Ve svém čtvrtém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že Evropská komise vycházela z nesprávného výkladu čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU a z nesprávného uplatnění prostoru pro uvážení, kterým disponuje v oblasti státní podpory, protože platby týkající se roku 2009 se v každém případě měly považovat za platby slučitelné se společným trhem z důvodu zjevně závažného narušení všech odvětví řeckého hospodářství a vstup v platnost ustanovení primárního práva EU nemůže záviset na vstupu v platnost sdělení Evropské komise, jakým je dočasný rámec Společenství.
   Ve svém pátém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že Evropská komise napadeným rozhodnutím v každém případě porušila článek 39 SFEU, čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU a článek 296 SFEU, jakož i obecné zásady rovného zacházení, proporcionality, legitimního očekávání, hospodářské svobody a pravidla hospodářské soutěže z důvodu neoprávněné a neodůvodněné výjimky a nesprávného uplatnění dočasného rámce Společenství platného od 17. prosince 2008 na podniky činné v prvotní zemědělské výrobě, tak jak byl uplatnitelný na všechny ostatní podniky ve všech ostatních oblastech hospodářství Společenství.
   Ve svém šestém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že Evropská komise v napadeném rozhodnutí nesprávně posoudila a vypočetla částky ke vrácení, protože neodpočetla podporu de minimis stanovenou v nařízeních č. 1860/2004 (2) a č. 1535/2007 (3) o použití článků 107 a 108 SFEU na podporu de minimis v zemědělském odvětví.
   Ve svém sedmém žalobním důvodu žalobkyně uvádí, že Evropská komise z důvodu nesprávného výkladu a uplatnění pokynů týkajících se státní podpory v zemědělském a lesnickém odvětví a z důvodu nesprávného použití prostoru pro uvážení, kterým disponuje, zastávala názor, vyjádřený v nesprávném a rozporném odůvodnění, že vyrovnávací platby za rok 2008 zaplacené za ztráty v zemědělské výrobě způsobené medvědy a jejichž objem podpory byl 100 % jsou slučitelné s vnitřním trhem pouze ve výši 80 %.

      (1)  Zákon č. 1790/1888 o organizaci a fungování řeckého subjektu pro zemědělská pojištění a jiných ustanoveních (FEK A 134/20.6.1988)

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1860/2004 ze dne 6. října 2004 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v zemědělském odvětví a v odvětví rybolovu

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 1535/2007 ze dne 20. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy ES na podporu de minimis v produkčním odvětví zemědělských produktů.


title: Věc C-164/09: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. listopadu 2010 — Evropská komise v. Italská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Ochrana volně žijících ptáků — Směrnice 79/409/EHS — Odchylky od režimu ochrany volně žijících ptáků — Lov )

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. listopadu 2010 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-164/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Ochrana volně žijících ptáků - Směrnice 79/409/EHS - Odchylky od režimu ochrany volně žijících ptáků - Lov)
   2011/C 13/14
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Zadra a D. Recchia, zmocněnec)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnec a G. Fiengo, advokát)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 9 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna l979 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd.15/01, s. 98) — Odchylky od režimu ochrany volně žijících ptáků — Region Veneto

      Výrok

               1)

               Italská republika tím, že region Veneto přijal a uplatňuje právní úpravu týkající povolující odchylky z režimu ochrany volně žijících ptáků, která nesplňuje podmínky stanovené v článku 9 Směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 9 uvedené směrnice.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


title: Věc T-179/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2014 – Dunamenti Erőmű v. Komise „Státní podpory — Podpory přiznané maďarskými orgány ve prospěch některých výrobců elektřiny — Dohody o prodeji elektřiny uzavřené mezi veřejným podnikem a některými výrobci elektřiny — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou se společným trhem a nařizuje její navrácení — Pojem státní podpora — Výhoda — Nová podpora — Provozní podpora — Legitimní očekávání — Právní jistota“

text:
               24.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2014 – Dunamenti Erőmű v. Komise
   (Věc T-179/09) (1)

   („Státní podpory - Podpory přiznané maďarskými orgány ve prospěch některých výrobců elektřiny - Dohody o prodeji elektřiny uzavřené mezi veřejným podnikem a některými výrobci elektřiny - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou se společným trhem a nařizuje její navrácení - Pojem státní podpora - Výhoda - Nová podpora - Provozní podpora - Legitimní očekávání - Právní jistota“)
   2014/C 194/24
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dunamenti Erőmű Zrt (Százhalombatta, Maďarsko) (zástupci: původně J. Lever, QC, A. Nourry, R. Griffith a S. Spence, solicitors, poté: J. Philippe a F. H. Boret, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2009/609/ES ze dne 4. června 2008 o státní podpoře C 41/05 poskytované Maďarskou republikou v rámci dlouhodobých dohod o prodeji elektřiny (Úř. věst. L 225, s. 53) a podpůrně návrh na zrušení článků 2 a 5 tohoto rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Dunamenti Erőmű Zrt ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


title: Věc F-43/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 12. prosince 2012 — Cerafogli v. ECB ( „Veřejná služba — Zaměstnanci ECB — Stížnost na psychické obtěžování — Správní vyšetřování — Přístup k vyšetřovacímu spisu — Vyšetřovací zpráva — Zjevně nesprávné posouzení“ )

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/29

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 12. prosince 2012 — Cerafogli v. ECB
   (Věc F-43/10) (1)

   (Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Stížnost na psychické obtěžování - Správní vyšetřování - Přístup k vyšetřovacímu spisu - Vyšetřovací zpráva - Zjevně nesprávné posouzení)
   2013/C 38/54
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: P. Embley a F. Feyerbacher, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí ECB, kterým byly zamítnuty stížnosti žalobkyně týkající se diskriminace a útoků na její důstojnost ze strany jejího vedení a návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Maria Concetta Cerafogli ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou centrální bankou.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010, s. 56.


title: Věc F-14/09: Žaloba podaná dne 20. února 2009 – Almeida Campos a další v. Rada

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/40

         Žaloba podaná dne 20. února 2009 – Almeida Campos a další v. Rada
   (Věc F-14/09)
   2009/C 90/66
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Ana Maria Almeida Campos (Brusel, Belgie) a další (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování nepovýšit žalobce do platové třídy AD 12 za rok povýšení 2008, a bude-li to nezbytné, zrušení rozhodnutí, jimiž byli za stejný rok povýšení do uvedené platové třídy povýšeni úředníci, jejichž jména jsou uvedena na seznamu povýšených osob zveřejněném ve sdělení zaměstnancům č. 72/08 ze dne 21. dubna 2008.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování nepovýšit žalobce do platové třídy AD 12 za rok povýšení 2008 (období 2008), a bude-li to nezbytné, zrušit rozhodnutí, jimiž byli za stejný rok povýšení do uvedené platové třídy povýšeni úředníci, jejichž jména jsou uvedena na seznamu povýšených osob zveřejněném ve sdělení zaměstnancům č. 72/08 ze dne 21. dubna 2008;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-421/04: Žaloba podaná dne 11. října 2004 José Antonio Carreirou proti Evropské agentuře pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/41

         Žaloba podaná dne 11. října 2004 José Antonio Carreirou proti Evropské agentuře pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci
   (Věc T-421/04)
   (2005/C 6/80)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 11. října 2004 žaloba podaná proti Evropské agentuře pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci José Antonio Carreirou, s bydlištěm v Bruselu, zastoupeným Georgesem Vandersandenem a Laure Levim, advokáty
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Agentury, které přiznává žalobci jen část vyrovnávacího příspěvku uvedeného v článku 7 odst. 2 služebního řádu v návaznosti na přechodné dočasné umístění, k němuž byl povolán mezi 13. lednem 2003 a 15. srpnem 2004;

               —

               uložil žalovanému zaplatit zbývající část diferenčního příspěvku dluženého na základě čl. 7 odst. 2 služebního řádu;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce v projednávané věci, který byl jako právní poradce žalovaného vyzván, aby dočasně nastoupil na místo správního ředitele Agentury z důvodu pracovní neschopnosti řádného vykonavatele této funkce, namítá rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování rozdělit částku diferenčního příspěvku mezi dvě osoby, které výkon funkce zajistily. V své reakci na toto rozhodnutí upřesňuje, že neakceptoval, že bude pracovat na poloviční úvazek jako zástupce za správního ředitele a že v důsledku toho má právo na celý diferenční příspěvek, který je předmětem sporu.
   Na podporu svých nároků žalobce uplatňuje porušení čl. 7 odst. 2 služebního řádu, jakož i porušení zásady shody mezi platovou třídou a pracovním místem, zásady nediskriminace a zásady proporcionality.
   Domnívá se rovněž, že v tomto případě byla porušena povinnost odůvodňovat vydávané akty.


title: Věc C-360/14 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. července 2015 – Spolková republika Německo v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Sbližování právních předpisů — Směrnice 2009/48/ES — Bezpečnost hraček — Mezní hodnoty pro olovo, baryum, arsen, antimon, rtuť a nitrosaminy a nitrosovatelné látky v hračkách — Rozhodnutí Komise neschválit v plném rozsahu ustanovení vnitrostátního práva oznámená německými orgány, kterými byly zachovány mezní hodnoty pro tyto látky — Důkaz o vyšší úrovni ochrany lidského zdraví, kterou poskytují ustanovení vnitrostátního práva“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/16

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. července 2015 – Spolková republika Německo v. Evropská komise
   (Věc C-360/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Sbližování právních předpisů - Směrnice 2009/48/ES - Bezpečnost hraček - Mezní hodnoty pro olovo, baryum, arsen, antimon, rtuť a nitrosaminy a nitrosovatelné látky v hračkách - Rozhodnutí Komise neschválit v plném rozsahu ustanovení vnitrostátního práva oznámená německými orgány, kterými byly zachovány mezní hodnoty pro tyto látky - Důkaz o vyšší úrovni ochrany lidského zdraví, kterou poskytují ustanovení vnitrostátního práva“)
   (2015/C 294/20)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a A. Lippstreu, zmocněnci, ve spolupráci s U. Karpensteinem, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: P. Mihaylova, M. Patakia a G. Wilms, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 315, 15.9.2014.


title: Věc T-338/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Müller-Boré & Partner v. OHIM — Popp a další (MBP) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství MBP — Starší slovní ochranná známka Společenství ip_law@mbp./email — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) — Vnitrostátní označení mbp.de užívané v obchodním styku — Článek 8 odst. 4 nařízení č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009)“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Müller-Boré & Partner v. OHIM — Popp a další (MBP)
   (Věc T-338/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství MBP - Starší slovní ochranná známka Společenství ip_law@mbp./email - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) - Vnitrostátní označení mbp.de užívané v obchodním styku - Článek 8 odst. 4 nařízení č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009))
   2013/C 336/30
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Müller-Boré & Partner Patentanwälte. Rechtsanwälte (Mnichov, Německo) (zástupci: C. Osterrieth a T. Schmitz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně S. Schäffner, poté A. Pohlmann, zmocněnci)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastníci před Tribunálem: Eugen Popp (Mnichov, Německo); Wolf E. Sajda (Mnichov); Johannes Bohnenberger (Mnichov) a Volkmar Kruspig (Mnichov) (zástupci: C. Rohnke, M. Jacob a H. Herrlinger, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. června 2009 (věc R 1176/2007-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Eugenem Poppem, Wolfem E. Sajdou, Johannesem Bohnenbergerem, Volkmarem Kruspigem a Müller-Boré & Partner Rechtsanwälte. Patentanwälte.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Müller-Boré & Partner Patentanwälte. Rechtsanwälte se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc C-540/15: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. března 2016 – Evropská komise v. Řecká republika

text:
               6.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/16

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. března 2016 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-540/15) (1)

   (2016/C 200/23)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 7, 11. 1. 2016.


title: Věc C-71/08: Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 14. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Česká republika

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/18

         Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 14. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Česká republika
   (Věc C-71/08) (1)

   (2009/C 6/35)

      Jednací jazyk: čeština

   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Věc T-82/12: Žaloba podaná dne 20. února 2012 — Makhlouf v. Rada

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/31

         Žaloba podaná dne 20. února 2012 — Makhlouf v. Rada
   (Věc T-82/12)
   2012/C 109/63
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mohammad Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupci: C. Rygaert a G. Karouni, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2011/782/SZBP ze dne 1. prosince 2011 o omezujících opatřeních vůči Sýrii a o zrušení rozhodnutí 2011/273/SZBP;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení podle článků 87 a 91 jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňuje žalobce sedm žalobních důvodů, které jsou v hlavních bodech totožné nebo podobné s žalobními důvody uplatňovanými ve věci T-383/11, Makhlouf v. Rada (1).

      (1)  Úř. věst. 2011, C 282, s. 30.


title: Věc C-399/12: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 7. října 2014 – Spolková republika Německo v. Rada Evropské unie „Žaloba na neplatnost — Vnější činnost Evropské unie — Článek 218 odstavec 9 SFEU — Stanovení postoje, který má být jménem Evropské unie zaujat v orgánu zřízeném mezinárodní dohodou — Mezinárodní dohoda, jejíž smluvní stranou Evropská unie není — Mezinárodní organizace pro révu a víno (OIV) — Pojem, akty s právními účinky‘ — Doporučení OIV“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 7. října 2014 – Spolková republika Německo v. Rada Evropské unie
   (Věc C-399/12) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Vnější činnost Evropské unie - Článek 218 odstavec 9 SFEU - Stanovení postoje, který má být jménem Evropské unie zaujat v orgánu zřízeném mezinárodní dohodou - Mezinárodní dohoda, jejíž smluvní stranou Evropská unie není - Mezinárodní organizace pro révu a víno (OIV) - Pojem, akty s právními účinky‘ - Doporučení OIV“)
   2014/C 421/03
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze, B. Beutler a N. Graf Vitzthum, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Česká republika (zástupci: M. Smolek, E. Ruffer a D. Hadroušek, zmocněnci), Lucemburské velkovévodství (zástupce: P. Frantzen, zmocněnec), Maďarsko (zástupci: M. Z. Fehér a K. Szíjjártó, zmocněnci), Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman, B. Koopman a J. Langer, zmocněnci), Rakouská republika (zástupce: C. Pesendorfer, zmocněnec), Slovenská republika (zástupce: B. Ricziová, zmocněnkyně), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupce: J. Holmes, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: E. Sitbon a J.-P. Hix, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher, B. Schima a B. Eggers, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Česká republika, Lucemburské velkovévodství, Maďarsko, Nizozemské království, Rakouská republika, Slovenská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 343, 10. 11. 2012.


title: Věc T-598/13: Usnesení Tribunálu ze dne 11. března 2015 – Sanctuary Brands v. OHIM – Richter International (TAILORBYRD)

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/38

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. března 2015 – Sanctuary Brands v. OHIM – Richter International (TAILORBYRD)
   (Věc T-598/13) (1)

   (2015/C 155/45)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc C-39/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 28. ledna 2011 — VBV — Vorsorgekasse AG v. Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 28. ledna 2011 — VBV — Vorsorgekasse AG v. Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)
   (Věc C-39/11)
   2011/C 130/17
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: VBV — Vorsorgekasse AG

      Žalovaný: Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

      Předběžné otázky

   Je ustanovení, které podnikovému důchodovému fondu dovoluje investovat majetek patřící investičnímu společenství pouze do podílových listů investičních fondů, které v Rakousku mají povolení k uvádění na trh, slučitelné s volným pohybem kapitálu, který je upraven v článku 63 a násl. SFEU?


title: Věc C-375/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Staatssecretaris van Financiën v. Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Platnost nařízení o sazebním zařazení — Výklad přílohy nařízení (ES) č. 1196/97 — Články 220 a 239 celního kodexu — Články 871 a 905 nařízení (EHS) č. 2454/93 — Sušené plátky z rýžové mouky, soli a vody — Sazební zařazení — Dodatečný výběr dovozního cla — Řízení o prominutí cla — Zjistitelná chyba celních orgánů — Hrubá nedbalost dovozce)

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/6

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Staatssecretaris van Financiën v. Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV
   (Věc C-375/07) (1)

   (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Platnost nařízení o sazebním zařazení - Výklad přílohy nařízení (ES) č. 1196/97 - Články 220 a 239 celního kodexu - Články 871 a 905 nařízení (EHS) č. 2454/93 - Sušené plátky z rýžové mouky, soli a vody - Sazební zařazení - Dodatečný výběr dovozního cla - Řízení o prominutí cla - Zjistitelná chyba celních orgánů - Hrubá nedbalost dovozce)
   (2009/C 6/11)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaná: Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad přílohy nařízení Komise (ES) č. 1196/97 ze dne 27. června 1997 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury (Úř. věst. L 170, s. 13), čl. 220 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1) ve znění nařízení Komise (ES) č. 1677/98 ze dne 29. července 1998 (Úř. věst. L 212, s. 18) a čl. 871 odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1) – Vysušené plátky vyrobené z rýžové mouky, soli a vody – Sazební zařazení do čísla 1905 kombinované nomenklatury – Dodatečný výběr cla – Chyba celních orgánů, kterou „osoba povinná zaplatit clo nemohla zjistit“ – Povinnost předložit věc Komisi
   Výrok

               1)

               Plátky vyrobené z rýžové mouky, soli a vody, které jsou sušené, avšak nebyly podrobeny tepelnému zpracování, spadají do podpoložky 1905 90 20 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1624/97 ze dne 13. srpna 1997.

               2)

               Přezkum položené otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost nařízení Komise (ES) č. 1196/97 ze dne 27. června 1997 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury.

               3)

               Pokud byla Komisi Evropských společenství členským státem předložena žádost o prominutí dovozního cla podle článku 239 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 82/97 ze dne 19. prosince 1996, a Komise již přijala rozhodnutí obsahující posouzení právních či faktických okolností v případě konkrétní dovozní operace, jsou tato posouzení závazná pro všechny orgány členského státu, jemuž je takové rozhodnutí určeno v souladu s článkem 249 ES, a to včetně jeho soudů posuzujících tentýž případ s ohledem na článek 220 uvedeného nařízení.
               Jestliže podal dovozce ve lhůtě stanovené v čl. 230 pátém pododstavci ES žalobu na neplatnost rozhodnutí Komise Evropských společenství o žádosti o prominutí cla ve smyslu článku 239 uvedeného nařízení, přísluší vnitrostátnímu soudu posoudit, zda je třeba, aby buď přerušil řízení do doby, než bude vydáno konečné rozhodnutí o žalobě na neplatnost, nebo sám položil Soudnímu dvoru Evropských společenství předběžnou otázku směřující k posouzení platnosti.

      (1)  Úř. věst. C 82, 14.4.2007.


title: Spojené věci C-78/16 a C-79/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. června 2016 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Giovanni Pesce a další (C-78/16), Cesare Serinelli a další (C-79/16) v. Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-79/16) Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile, Commissario Delegato Per Fronteggiare il Rischio Fitosanitario Connesso alla Diffusione della Xylella nel Territorio della Regione Puglia, Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali, Regione Puglia „Řízení o předběžné otázce — Rostlinolékařská ochrana rostlin — Směrnice 2000/29/ES — Ochrana proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Evropské unie a proti jejich rozšiřování na unijním území — Prováděcí rozhodnutí (EU) 2015/789 — Opatření proti zavlékání organismu Xylella fastidiosa (Wells et Raju) do Unie a proti jeho rozšiřování na unijním území — Článek 6 odst. 2 písm. a) — Povinnost neprodleně odstranit hostitelské rostliny v okruhu 100 metrů okolo napadených rostlin bez ohledu na jejich zdravotní stav — Platnost — Článek 16 odst. 3 směrnice 2000/29 — Zásada proporcionality — Zásada obezřetnosti — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na náhradu škody“

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/17

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. června 2016 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Giovanni Pesce a další (C-78/16), Cesare Serinelli a další (C-79/16) v. Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-79/16) Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile, Commissario Delegato Per Fronteggiare il Rischio Fitosanitario Connesso alla Diffusione della Xylella nel Territorio della Regione Puglia, Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali, Regione Puglia
   (Spojené věci C-78/16 a C-79/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Rostlinolékařská ochrana rostlin - Směrnice 2000/29/ES - Ochrana proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Evropské unie a proti jejich rozšiřování na unijním území - Prováděcí rozhodnutí (EU) 2015/789 - Opatření proti zavlékání organismu Xylella fastidiosa (Wells et Raju) do Unie a proti jeho rozšiřování na unijním území - Článek 6 odst. 2 písm. a) - Povinnost neprodleně odstranit hostitelské rostliny v okruhu 100 metrů okolo napadených rostlin bez ohledu na jejich zdravotní stav - Platnost - Článek 16 odst. 3 směrnice 2000/29 - Zásada proporcionality - Zásada obezřetnosti - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na náhradu škody“)
   (2016/C 296/22)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Giovanni Pesce a další (C-78/16) a Cesare Serinelli a další (C-79/16)

      Žalovaní: Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-79/16), Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile, Commissario Delegato Per Fronteggiare il Rischio Fitosanitario Connesso alla Diffusione della Xylella nel Territorio della Regione Puglia, Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali a Regione Puglia

      Výrok

   Přezkum položených otázek neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost čl. 6 odst. 2 písm. a) prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/789 ze dne 18. května 2015 o opatřeních proti zavlékání organismu Xylella fastidiosa (Wells et al.) do Unie a proti jeho rozšiřování na území Unie s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství, ve znění směrnice Rady 2002/89/ES ze dne 28. listopadu 2002, vykládanou ve světle zásad obezřetnosti a proporcionality, jakož i s ohledem na povinnost uvést odůvodnění stanovenou v článku 296 SFEU a v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 156, 2.5.2016.


title: Výmaz věci C-225/03

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/31

         Výmaz věci C-225/03 (1)

   (2005/C 217/62)

      (Jednací jazyk: francouzština)

   Usnesením ze dne 7. července 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-225/03: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice.

      (1)  Úř. věst. C 171, 19.7.2003.


title: Věc C-489/06: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 93/36/EHS a 93/42/EHS — Veřejné zakázky — Postupy při zadávání veřejných zakázek na dodávky — Dodávky do nemocnic )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-489/06) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 93/36/EHS a 93/42/EHS - Veřejné zakázky - Postupy při zadávání veřejných zakázek na dodávky - Dodávky do nemocnic“)
   2009/C 113/04
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia a X. Lewis, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupkyně: D. Tsagkaraki a S. Chala, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky (Úř. věst. L 199, s. 1; Zvl. vyd. 06/02, s. 110), jakož i článků 17 a 18 směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (Úř. věst. L 169, s. 1; Zvl. vyd. 13/12, s. 82) — Odmítnutí zdravotnických prostředků v rámci vyhlášení veřejné zakázky pro dodávky do veřejných nemocnic v Řecku z důvodů souvisejících s „obecnou přiměřeností a bezpečností jejich použití“, ačkoli tyto zdravotnické prostředky byly opatřeny označením CE a aniž by v každém případě byl uplatněn postup stanovený směrnicí 93/42/EHS

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že odmítla nabídky zdravotnických prostředků certifikovaných označením CE, aniž by příslušní zadavatelé řeckých nemocnic dodrželi postup stanovený směrnicí Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 ze dne 29. září 2003, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky, ve znění směrnice Komise 2001/78/ES ze dne 13. září 2001, jakož i z článků 17 a 18 směrnice 93/42, ve znění nařízení č. 1882/2003.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc T-436/05: Žaloba podaná dne  12. prosince 2005  – Ajinomoto v. OHIM

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/22

         Žaloba podaná dne 12. prosince 2005 – Ajinomoto v. OHIM
   (Věc T-436/05)
   (2006/C 74/43)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ajinomoto Co., Inc. (Tokyo, Janponsko) (zástupci: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Kaminomoto Co. Ltd. (Hyogo-Ken, Japonsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 15. září 2005 v řízení R 1143/2004-1;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „AJINOMOTO“ pro výrobky tříd 1, 5, 29, 30 a 31 – přihláška č. 1 307 024

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Kaminomoto Co. Ltd.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka národní „KAMINOMOTO“ pro výrobky třídy 3

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát podle žalobkyně rozhodl, že ten, kdo podal námitky, musel v námitkovém řízení prokázat pouze existenci staršího práva v okamžiku podání námitky. Podle žalobkyně se jedná o okamžik rozhodnutí námitkového oddělení nebo alternativně o okamžik, kdy uplyne lhůta pro předložení dalších důkazů, kterými je potřeba prokázat účinnost staršího práva.