title: Výmaz věci C-13/04

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/24

         Výmaz věci C-13/04 (1)

   (2005/C 57/40)

      (Jednací jazyk: finština)

   Usnesením ze dne 26. listopadu 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-13/04: Komise Evropských společenství proti Finské republice.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004.


title: Věc C-510/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2015 společností Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA, proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 15. července 2015 ve věci T-398/10, Fapricela v. Komise

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/25

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2015 společností Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA, proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 15. července 2015 ve věci T-398/10, Fapricela v. Komise
   (Věc C-510/15 P)
   (2015/C 381/27)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA (zástupci: Caiado Guerreiro a R. Rodrigues Lopes, advogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               (i)

               opravil výši obratu zohledněnou pro výpočet pokuty;

               (ii)

               částečně zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž se týká

                           —

                           obratu, který je třeba zohlednit;

                           —

                           důkazního břemene ve vztahu k době trvání účasti na kartelu;

                           —

                           stanovení vyššího stupně závažnosti, než jaký byl stanoven v případě podniku Fundia;

                           —

                           uložení dodatečné částky v nepřiměřené výši;

               (iii)

               v důsledku toho upravil výši pokuty, zejména tím, že opraví

                           —

                           výši obratu;

                           —

                           dobu trvání protiprávního jednání;

                           —

                           rok zohledněný pro účely výpočtu pokuty;

                           —

                           stupeň závažnosti protiprávního jednání, a to tak, že bude stanoven na 16 % (tedy stejný, jaký byl stanoven v případě podniku Fundia);

                           —

                           výši dodatečné částky;

               (iv)

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               a)

               Výše obratu, kterou zohlednila Komise pro účely výpočtu pokuty a od které se Tribunál neodchýlil, je zjevně nesprávná a musí být opravena;

               b)

               Tribunál rozdělil důkazní břemeno v rozporu s právem, v důsledku čehož porušil při posuzování skutkových okolností zásadu presumpce neviny;

               c)

               Tribunál nesplnil svou povinnost uvést odůvodnění a při výpočtu pokuty porušil zásadu rovného zacházení, což vedlo ke stanovení nepřiměřeně vysokého stupně závažnosti protiprávního jednání;

               d)

               Tribunál porušil při stanovování dodatečné částky s odrazujícím účinkem zásadu proporcionality, což se projevilo zejména v nepřiměřenosti výše pokuty.


title: Věc T-212/13: Usnesení Tribunálu ze dne 3. září 2013 — Madaus v. OHIM — Indena (ECHINAMID)

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/30

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. září 2013 — Madaus v. OHIM — Indena (ECHINAMID)
   (Věc T-212/13) (1)

   2013/C 336/67
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 178 ze dne 22.6.2013.


title: Určení první generální advokátky

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/4

         Určení první generální advokátky
   (2008/C 301/05)
   Soudní dvůr určil podle článku 10 odst. 1 třetího pododstavce jednacího řádu na období od 7. října 2008 do 6. října 2008 pí Sharpston jako první generální advokátku.


title: Věc C-667/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 23. prosince 2016 – M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, dědicové M.N.F.M. Nooren v. Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               13.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 23. prosince 2016 – M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, dědicové M.N.F.M. Nooren v. Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Věc C-667/16)
   (2017/C 078/17)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, dědicové M.N.F.M. Noorena

      Žalovaný: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Předběžné otázky

               1.

               Stanovil unijní normotvůrce v článcích 70, 71 a 72 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (1) ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína, že – jako v projednávaném případě, kdy se jedná o několik porušení v téže oblasti povinností v oblasti podmíněnosti – je možné sčítat snížení kvůli opakovaným a neopakovaným nedbalostním porušením povinností v oblasti podmíněnosti na straně jedné a úmyslným porušením závazků podmíněnosti na straně druhé?

               2.

               V případě kladné odpovědi: Na kterém článku resp. části tohoto porušení je založen tento součet snížení a jak je stanoveno pravidlo výpočtu pro tento součet?

               3.

               V případě záporné odpovědi: Existuje v unijním právu pro tento součet jiný právní základ?

      (1)  Úř. věst. 2009, L 316, s. 65.


title: Věc F-38/10: Žaloba podaná dne 31. května 2010 — Vakalis v. Komise

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/54

         Žaloba podaná dne 31. května 2010 — Vakalis v. Komise
   (Věc F-38/10)
   ()
   2010/C 209/86
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ioannis Vakalis (Luvinate, Itálie) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků, jímž se stanovuje důchod žalobce v rámci jeho převodu do systému Unie.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               konstatovat, že rozhodnutí Komise č. 60/2004 ze dne 28. dubna 2004 je neplatné;

               —

               zrušit rozhodnutí PMO-4/TP D(2009)/434514716;

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým se zamítá stížnost;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne  6. října 2005  ve věci C-256/05: (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Telekom-Control-Kommission): Telekom Austria AG, původně Post Telekom Austria AG (Předběžné otázky — Příslušnost Soudního dvora — Předložení sporu Soudnímu dvoru — Elektronické komunikace — Sítě a služby — Společný předpisový rámec — Trh tranzitních služeb)

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/7

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 6. října 2005
   ve věci C-256/05: (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Telekom-Control-Kommission): Telekom Austria AG, původně Post Telekom Austria AG (1)

   (Předběžné otázky - Příslušnost Soudního dvora - Předložení sporu Soudnímu dvoru - Elektronické komunikace - Sítě a služby - Společný předpisový rámec - Trh tranzitních služeb)
   (2006/C 10/15)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-256/05, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Telekom-Control-Kommission (Rakousko) ze dne 13. června 2005, došlým Soudnímu dvoru dne 17. června 2005, v řízení Telekom Austria AG, původně Post Telekom Austria AG, Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, P. Kūris (zpravodaj) a G. Arestis, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 6. října 2005 usnesení, jehož výrok je následující:
   Soudní dvůr Evropských společenství je zjevně nepříslušný pro odpověď na otázku položenou Telekom-Control-Kommission v jejím rozhodnutí ze dne 13. června 2005.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005.


title: Věc F-98/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 31. ledna 2008 – Di Bucci v. Komise (Úředníci — Veřejná služba — Povýšení — Hodnotící období 2004 — Přidělování prioritních bodů — Časová působnost ustanovení nového služebního řádu)

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/30

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 31. ledna 2008 – Di Bucci v. Komise
   (Věc F-98/05) (1)

   (Úředníci - Veřejná služba - Povýšení - Hodnotící období 2004 - Přidělování prioritních bodů - Časová působnost ustanovení nového služebního řádu)
   (2008/C 116/56)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Vittorio Di Bucci (Brusel, Belgie) (zástupci: M. van der Woude a V. Landes, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a V. Joris, zmocněnci, ve spolupráci s D. Slaterem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí o přidělení prioritních bodů žalobci za hodnotící období 2004, a jednak zrušení seznamu zásluh úředníků v platové třídě A*11, povýšených do platové třídy A*12 za hodnotící období 2004
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí stanovující celkový počet bodů V. Di Bucciho na konci hodnotícího období 2004 a rozhodnutí o jeho nepovýšení za toto období se zrušují.

               2)

               Ve zbývající části se návrhová žádání uvedená v žalobě zamítají.

               3)

               Komise Evropských společenství ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 10, 14.1.2006, s. 24 (věc původně zapsaná v rejstříku Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-381/05 a postoupená Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc C-175/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal — Spojené království) — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs v. Axa UK plc ( Šestá směrnice o DPH — Osvobození od daně — Článek 13 část B písm. d) bod 3 — Operace týkající se plateb a převodů — Vymáhání dluhů — Platební plány pro účely poskytování zubní péče — Služby inkasování a zpracování plateb ve prospěch zákazníků poskytovatele služeb )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/13

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal — Spojené království) — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs v. Axa UK plc
   (Věc C-175/09) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Osvobození od daně - Článek 13 část B písm. d) bod 3 - Operace týkající se plateb a převodů - Vymáhání dluhů - Platební plány pro účely poskytování zubní péče - Služby inkasování a zpracování plateb ve prospěch zákazníků poskytovatele služeb)
   2010/C 346/21
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Žalovaná: Axa UK plc

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Appeal — Výklad čl. 13 části B písm. d) bodu 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Osvobození od daně — Rozsah — Pojem „služeb, které mají účinek spočívající v převodu finančních prostředků a zahrnují změny právní a finanční situace“ — Služby inkasování, zpracování a vymáhání pohledávek zákazníků obchodníka — Platební plány v souvislosti s poskytováním zubní péče

      Výrok

   Článek 13 část B písm. d) bod 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že se osvobození od DPH upravené v tomto ustanovení nevztahuje na poskytnutí služby, která spočívá ve vyzvání banky třetí osoby k převodu, prostřednictvím systému „přímého inkasa“, peněžní částky, kterou dluží tato osoba zákazníkovi poskytovatele služeb, na účet poskytovatele služeb, v zaslání výpisu získaných částek zákazníkovi, ve zkontaktování třetí osoby, od níž poskytovatel služeb neobdržel platbu, a konečně v příkazu určeném bance poskytovatele služeb převést na bankovní účet zákazníka získané platby snížené o odměnu náležející tomuto poskytovateli.

      (1)  Úř. věst. C 153, 4.7.2009.


title: Věc T-254/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. května 2016 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Dyado Liben (Casale Fresco) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Casale Fresco — Starší slovní ochranná známka Evropské unie FREZCO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. května 2016 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Dyado Liben (Casale Fresco)
   (Věc T-254/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Casale Fresco - Starší slovní ochranná známka Evropské unie FREZCO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 251/32)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Německo) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. Kunz, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Dyado Liben OOD (Sofie, Bulharsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. března 2015 (věc R 1138/2014-4) týkajícímu se týkajícímu se zápisu slovního označení Casale Fresco jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 27.7.2015.


title: Věc C-69/05: Žaloba podaná dne 11. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/15

         Žaloba podaná dne 11. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství
   (Věc C-69/05)
   (2005/C 106/29)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 11. února 2005 žaloba směřující proti Lucemburskému velkovévodství podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Florence Clotuche-Duvieusart a Agnieszkou Stobiecka-Kuik, jako zmocněnkyněmi, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Lucemburské velkovévodství tím, že do 1. července 2001, a nejpozději do 30. června 2002 nepředložilo výroční zprávy o všech režimech státních podpor existujících během let 2000 a 2001 v odvětví zemědělství, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 88 odst. 1 Smlouvy o ES a z článku 21 nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (1) (nyní článek 88 Smlouvy o ES) tak, jak byly provedeny pokyny o státních podporách v odvětví zemědělství (2000/C/28/02);

               2.

               uložil Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Článek 21 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (nyní článek 88 Smlouvy o ES) stanoví, že „členské státy předloží Komisi výroční zprávy o všech existujících režimech podpory, které nepodléhají žádné zvláštní oznamovací povinnosti podmínečným rozhodnutím […]“. Předkládání těchto zpráv v odvětví zemědělství je upraveno „Pokyny o státních podporách v odvětví zemědělství“ (2000/C/28/02), které upřesňují, že „jednoduchá zpráva o všech režimech podpory v odvětví zemědělství v dotyčném členském státě musí být poprvé Komisi předložena do 1. července 2001, a následně nejpozději do 30. června každého roku.“(neoficiální překlad). Závazný charakter pokynů v oblasti státních podpor, které byly přijaty členským státem jako vhodná opatření, byl potvrzen judikaturou Soudního dvora. Pokyny o státních podporách v odvětví zemědělství byly Lucemburským velkovévodstvím přijaty, neboť Lucemburské velkovévodství nikdy písemně neoznámilo, že zpochybňuje vhodná opatření obsažená v těchto pokynech. V důsledku toho Lucemburské velkovévodství nesplnilo své povinnosti tím, že nepředložilo předmětné zprávy za rok 2000 ani za rok 2001.

      (1)  Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1


title: Věc C-282/08: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 5. února 2009 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2005/29/ES — Nekalé obchodní praktiky — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/8

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 5. února 2009 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-282/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2005/29/ES - Nekalé obchodní praktiky - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   (2009/C 82/14)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: W. Roels a W. Wils, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí nebo neoznámení ve stanovené lhůtě předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („směrnice o nekalých obchodních praktikách“) (Úř. věst. L 149, s. 22)
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („směrnice o nekalých obchodních praktikách“), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 15.8.2008.


title: Věc T-173/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. října 2006 – Carius v. Komise ( Úředníci — Zpráva o vývoji služby — Hodnotící období 2001/2002 — Žaloba na neplatnost — Námitka nepřípustnosti — Práva obhajoby — Povinnost odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení )

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/12

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. října 2006 – Carius v. Komise
   (Věc T-173/04) (1)

   („Úředníci - Zpráva o vývoji služby - Hodnotící období 2001/2002 - Žaloba na neplatnost - Námitka nepřípustnosti - Práva obhajoby - Povinnost odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení“)
   (2006/C 310/22)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Jürgen Carius (Brusel, Belgie) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Tserepa-Lacombe a M. Velardo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žádost o zrušení rozhodnutí ze dne 21. května 2003, kterým se konečně vystavuje zpráva o vývoji služby žalobce za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002, a v případě potřeby rozhodnutí ze dne 23. prosince 2003, kterým se zamítá stížnost žalobce.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 179, 10.7.2004.


title: Věc C-391/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 22. srpna 2012 — RLvS Verlagsgesellschaft mbH v. Stuttgarter Wochenblatt GmbH

text:
               10.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 22. srpna 2012 — RLvS Verlagsgesellschaft mbH v. Stuttgarter Wochenblatt GmbH
   (Věc C-391/12)
   2012/C 343/08
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: RLvS Verlagsgesellschaft mbH

      Žalovaná: Stuttgarter Wochenblatt GmbH

      Předběžná otázka

   Brání čl. 7 odst. 2 a bod 11 přílohy I ve spojení s článkem 4 a čl. 3 odst. 5 směrnice (1) použití vnitrostátního ustanovení (v tomto případě § 10 Landespressegesetz Baden Württemberg/tiskový zákon spolkové země Bádensko-Württembersko/), které slouží kromě ochrany spotřebitelů proti klamavým praktikám i ochraně nezávislosti tisku a které na rozdíl od čl. 7 odst. 2 a bodu 11 přílohy I směrnice zakazuje jakékoli uveřejnění [příspěvku] za odměnu nezávisle na cíli, který je tím sledován, pokud uveřejnění není označeno výrazem „reklama“, ledaže by již prostřednictvím umístění a podoby uveřejnění bylo možno rozpoznat, že se o reklamu jedná?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22).


title: Věc T-164/05: Žaloba podaná dne 13. dubna 2005 Johanem de Geestem proti Radě Evropské unie

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/28

         Žaloba podaná dne 13. dubna 2005 Johanem de Geestem proti Radě Evropské unie
   (Věc T-164/05)
   (2005/C 171/46)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 13. dubna 2005 žaloba podaná proti Radě Evropské unie Johanem de Geestem, s bydlištěm v Rhode-St-Genèse (Belgie), zastoupeným Sébastienem Orlandim, Xavierem Martinem, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí, jímž je jmenován úředníkem Evropských společenství, v rozsahu, ve kterém určuje jeho nástupní platovou třídu na A*6 za použití článku 12 přílohy XIII služebního řádu;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce se přihlásil do vnitřního výběrového řízení RADA/A/273 týkajícího se obsazení místa lékaře platové třídy A6 nebo A7. Žalobce, uchazeč ve výběrovém řízení, byl jmenován do platové třídy A*6. Žalobce napadá toto rozhodnutí, přičemž uplatňuje, že měl být jmenován do platové třídy A*8, A*9 nebo A*10, které podle nového systému odpovídají dřívějším platovým třídám uvedeným v oznámení o výběrovém řízení.
   Žalobce na podporu své žaloby uplatňuje, že Rada určila jeho nástupní platovou třídu, aniž by dbala oznámení o volném místě a porušila tak články 29 a 31 služebního řádu, jakož i zásadu legitimního očekávání. V této souvislosti žalobce rovněž uplatňuje, že článek 12 přílohy XIII služebního řádu, který použila Rada při určení jeho nástupní platové třídy, mění protiprávně rámec legality postupu při přijímání úředníků.


title: Spojené věci C-155/08 a C-157/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Nizozemí) — X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08) v. Staatssecretaris van Financiën ( Volný pohyb služeb — Volný pohyb kapitálu — Daň z majetku — Daň z příjmů — Úspory investované v jiném členském státě, než je členský stát místa bydliště — Nepřiznání daně — Lhůta pro doměření daně — Prodloužení lhůty pro doměření daně v případě aktiv uložených mimo členský stát místa pobytu — Směrnice 77/799/EHS — Vzájemná pomoc mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých a nepřímých daní — Bankovní tajemství )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/17

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Nizozemí) — X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08) v. Staatssecretaris van Financiën
   (Spojené věci C-155/08 a C-157/08) (1)

   („Volný pohyb služeb - Volný pohyb kapitálu - Daň z majetku - Daň z příjmů - Úspory investované v jiném členském státě, než je členský stát místa bydliště - Nepřiznání daně - Lhůta pro doměření daně - Prodloužení lhůty pro doměření daně v případě aktiv uložených mimo členský stát místa pobytu - Směrnice 77/799/EHS - Vzájemná pomoc mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých a nepřímých daní - Bankovní tajemství“)
   2009/C 180/28
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08)

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článků 49 ES a 56 ES — Zdanění členským státem příjmů (z úspor) tuzemského rezidenta, které byly uloženy u finanční instituce usazené v jiném členském státě — Neuvedení v daňovém přiznání v členském státě bydliště — Vnitrostátní právní předpis, který pro příjmy pocházející z jiného členského státu stanoví lhůtu dvanácti let pro dodatečné vymáhání a pro příjmy mající původ v tuzemsku stanoví lhůtu pěti let pro dodatečné vymáhání — Přiměřená pokuta — Dopady existence bankovního tajemství v členském státě původu příjmů.

      Výrok

               1)

               Články 49 ES a 56 ES musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby v případě, kdy jsou úspory a příjmy pocházející z těchto úspor daňovým orgánům členského státu zamlčeny a tyto orgány nemají k dispozici žádnou indicii, pokud jde o jejich existenci, umožňující zahájit šetření, tento členský stát uplatňoval delší lhůtu pro doměření daně, pokud jsou tato aktiva uložena v jiném členském státě, než je lhůta uplatňovaná v případě, že jsou tato aktiva uložena v prvním členském státě. Okolnost, že tento jiný členský stát uplatňuje bankovní tajemství, není v tomto ohledu relevantní.

               2)

               Články 49 ES a 56 ES musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby, pokud členský stát uplatňuje delší lhůtu pro doměření daně v případě aktiv uložených v jiném členském státě než v případě aktiv uložených v tomto prvním členském státě a pokud tato zahraniční aktiva, jakož i příjmy, které z nich plynou, byly zamlčeny daňovým orgánům prvního členského státu, které neměly k dispozici žádnou indicii, pokud jde o jejich existenci, umožňující zahájit šetření, byla pokuta uložená z důvodu zamlčení uvedených aktiv a příjmů vypočtena úměrně k dodatečně vyměřené částce a za toto delší období.

      (1)  Úř. věst. C 158, 21.6.2008.

      Úř. věst. C 171, 5.7.2008.


title: Věc F-47/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 12. prosince 2013 — JJ (*) v. Rada ( „Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Povyšovací řízení 2012 — Rozhodnutí nepovýšit žalobce — Převedení mezi orgány v průběhu povyšovacího řízení předcházejícího povyšovacímu řízení, v němž by případné rozhodnutí o povýšení nabylo účinnosti — Orgán příslušný k rozhodnutí o povýšení převáděného úředníka“ )

text:
                  8.3.2014

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 71/36

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 12. prosince 2013 —  JJ (*1) v. Rada
         (Věc F-47/13) (1)

         (Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Povyšovací řízení 2012 - Rozhodnutí nepovýšit žalobce - Převedení mezi orgány v průběhu povyšovacího řízení předcházejícího povyšovacímu řízení, v němž by případné rozhodnutí o povýšení nabylo účinnosti - Orgán příslušný k rozhodnutí o povýšení převáděného úředníka)
         (2014/C 71/72)
         Jednací jazyk: francouzština

            Účastníci řízení

            Žalobce: JJ (*1) (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

            Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: MM. M. Bauer a A. Bisch, zmocněnci)

            Předmět věci

         Návrh na zrušení rozhodnutí nezařadit žalobce na seznam úředníků funkční skupiny AD navržených na povýšení v roce 2012.

            Výrok usnesení

                     1)

                     Žaloba se zamítá jako zjevně postrádající jakýkoli právní základ.

                     2)

                      JJ (*1) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

            (*1)  Údaje vymazané nebo nahrazené v rámci zajištění ochrany osobních dat a/nebo důvěrné povahy.

            (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013, s. 63.


title: Věc C-148/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Maďarská republika

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/35

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Maďarská republika
   (Věc C-148/07) (1)

   (2007/C 297/68)

      Jednací jazyk: maďarština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 95, 28.4.2007.


title: Věc C-107/11: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. února 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Itálie) — Ministero dell’Interno, Questura di Caltanissetta v. Massimiliano Rizzo ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Hazardní hry — Přijímání sázek na sportovní události — Požadavek koncese — Důsledky, které je třeba vyvodit z porušení unijního práva při udělování koncesí — Udělení 16300 dodatečných koncesí — Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti — Zásada právní jistoty — Ochrana držitelů dřívějších koncesí — Vnitrostátní právní úprava — Minimální povinné vzdálenosti mezi sběrnami sázek — Přípustnost — Přeshraniční činnosti, které lze postavit na roveň činnostem, jež jsou předmětem koncese — Zákaz stanovený vnitrostátní právní úpravou — Přípustnost“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/13

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. února 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Itálie) — Ministero dell’Interno, Questura di Caltanissetta v. Massimiliano Rizzo
   (Věc C-107/11) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Přijímání sázek na sportovní události - Požadavek koncese - Důsledky, které je třeba vyvodit z porušení unijního práva při udělování koncesí - Udělení 16 300 dodatečných koncesí - Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti - Zásada právní jistoty - Ochrana držitelů dřívějších koncesí - Vnitrostátní právní úprava - Minimální povinné vzdálenosti mezi sběrnami sázek - Přípustnost - Přeshraniční činnosti, které lze postavit na roveň činnostem, jež jsou předmětem koncese - Zákaz stanovený vnitrostátní právní úpravou - Přípustnost)
   2012/C 151/21
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Ministero dell’Interno, Questura di Caltanissetta

      Žalovaný: Massimiliano Rizzo

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Volný pohyb osob — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Činnost přijímání sázek — Vnitrostátní právní předpisy, které výkon této činnosti podmiňují získáním povolení a licence veřejné bezpečnosti — Ochrana přiznaná právním subjektům, které získaly povolení a licence díky nabídkovým řízením, v rámci nichž byly protiprávně vyloučeny jiné subjekty téhož odvětví — Slučitelnost s články 43 a 49 ES

      Výrok

               1)

               Články 43 ES a 49 ES, jakož i zásady rovného zacházení a efektivity musejí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát, který v rozporu s unijním právem vyloučil určitou kategorii subjektů z udělování koncesí k výkonu podnikatelské činnosti a který se snaží toto porušení zhojit tím, že v nabídkovém řízení nabídne velký počet nových koncesí, chránil obchodní pozice získané existujícími subjekty tím, že mimo jiné stanoví minimální vzdálenosti mezi zařízeními nových koncesionářů a zařízeními již existujících subjektů.

               2)

               Články 43 ES a 49 ES musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby osobám spojeným se subjektem, který byl vyloučen z nabídkového řízení v rozporu s unijním právem, byly uloženy sankce za výkon organizované činnosti přijímání sázek bez koncese nebo policejního povolení, a to i po novém nabídkovém řízení, jehož cílem bylo zhojení tohoto porušení unijního práva, pokud toto nabídkové řízení a následné udělení nových koncesí účinně nezhojilo protiprávní vyloučení uvedeného subjektu z předchozího nabídkového řízení.

               3)

               Z článků 43 ES a 49 ES, ze zásady rovného zacházení, povinnosti transparentnosti, jakož i ze zásady právní jistoty vyplývá, že takové podmínky a podrobnosti nabídkového řízení, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, a zejména taková ustanovení upravující zánik koncesí udělených v uvedeném nabídkovém řízení, jako jsou ustanovení uvedená v čl. 23 odst. 2 písm. a) a odstavci 3 návrhu smlouvy mezi autonomní správou státních monopolů a úspěšným uchazečem o koncesi týkající se hazardních her souvisejících s jinými událostmi než koňskými dostihy, musí být formulovány jasně, přesně a jednoznačně, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 139, 7.5.2012.


title: Věc C-588/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidshof te Antwerpen (Belgie) dne 14. prosince 2012 — Lyreco Belgium NV v. Sophie Rogiers

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidshof te Antwerpen (Belgie) dne 14. prosince 2012 — Lyreco Belgium NV v. Sophie Rogiers
   (Věc C-588/12)
   2013/C 79/11
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Arbeidshof te Antwerpen

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Lyreco Belgium NV

      Žalovaná: Sophie Rogiers

      Předběžná otázka

   Brání ustanovení 1 a ustanovení 2 odst. 4 rámcové dohody o rodičovské dovolené, uzavřené dne 14. prosince 1995 mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, která je obsažena v příloze směrnice Rady 96/34/ES ze dne 3. června 1996 o rámcové dohodě o rodičovské dovolené uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, tomu, aby ochranné odstupné, které musí být vyplaceno zaměstnanci, který byl ke svému zaměstnavateli vázán pracovní smlouvou na plný úvazek na dobu neurčitou a jehož pracovní smlouva byla tímto zaměstnavatelem bez závažného nebo dostatečného důvodu jednostranně vypovězena v průběhu doby, kdy byla práce vykonávána ve sníženém objemu pracovního úvazku z důvodu čerpání rodičovské dovolené na 20 % popřípadě 50 % pracovního úvazku, bylo vypočteno na základě platu pobíraného během tohoto období snížení objemu pracovního úvazku, zatímco zaměstnanec, který by objem svého pracovního úvazku snížil o 100 %, by mohl požadovat ochranné odstupné ve výši platu za plný pracovní úvazek?


title: Věc C-410/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. září 2012 medi GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 12. července 2012 ve věci T-470/09, medi GmbH & Co. KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/16

      Kasační opravný prostředek podaný dne 7. září 2012 medi GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 12. července 2012 ve věci T-470/09, medi GmbH & Co. KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
      (Věc C-410/12 P)
      (2012/C 331/26)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: medi GmbH & Co. KG (zástupce: D. Terheggen, Rechtsanwalt)

         Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje

                  1)

                  zrušit napadené rozhodnutí Tribunálu (věc T-470/09, rozsudek ze dne 12. července 2012) v plném rozsahu;

                  2)

                  zachovat návrhová žádání předložená v prvním stupni v plném rozsahu, v souladu se žalobou podanou u Tribunálu Evropské unie a v souladu se změnami učiněnými na jednání, které se konalo dne 2. května 2012, jež jsou uvedeny v protokolu z jednání.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Tento kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Tribunálu ze dne 12. července 2012 vydanému ve věci T-470/09, kterým Tribunál zamítl žalobu podanou společností medi GmbH & Co. KG proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 1. října 2009 (věc R 692/2008-4) týkajícímu přihlášky slovního označení „medi“ jako ochranné známky Společenství.
      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek opírá svůj opravný prostředek v podstatě o následující důvod:
      Tribunál nesprávně použil čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1) tím, že vycházel z toho, že slovní označení „medi“ nevykazuje minimální míru rozlišovací způsobilosti, která je nezbytná pro ochrannou známku Společenství. Toto konstatování je chybné, protože toto slovní označení nepředstavuje pro relevantního anglicky mluvícího běžného spotřebitele obvyklou zkratku slova „medicine“.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce společenství; Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Věc T-739/16: Žaloba podaná dne 25. října 2016 – Akant Monika i Zbigniew Harasym v. EUIPO – Hunter Douglas Holding (COSIMO)

text:
               12.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/37

         Žaloba podaná dne 25. října 2016 – Akant Monika i Zbigniew Harasym v. EUIPO – Hunter Douglas Holding (COSIMO)
   (Věc T-739/16)
   (2016/C 462/48)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Akant Monika i Zbigniew Harasym sp. j. (Koszalin, Polsko) (zástupce: M. Krekora, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Hunter Douglas Holding GmbH & Co.KG (Düsseldorf, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „COSIMO“ – Přihláška č. 12 130 324

      Řízení před EUIPO: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. srpna 2016 ve věci R 2364/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               rejeter le recours formé par l’autre partie dans la procédure devant l’EUIPO;

               —

               uložil EUIPO a další účastnici řízení náhradu nákladů tohoto řízení a další účastnici řízení náhradu nákladů řízení před EUIPO.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 42 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-131/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne  27. února 2006  Castellblanch, SA proti rozsudku vydanému dne  8. prosince 2005  Soudem prvního stupně ve věci T-29/04, Castellblanch, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Champagne Louis Roederer, SA

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. února 2006 Castellblanch, SA proti rozsudku vydanému dne 8. prosince 2005 Soudem prvního stupně ve věci T-29/04, Castellblanch, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Champagne Louis Roederer, SA
   (Věc C-131/06 P)
   (2006/C 108/17)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastníkřízení podávající kasační opravný prostředek: Castellblanch, SA (zástupci: F. de Visscher, E. Cornu, E. De Gryse a D. Moreau, advokáti)

      Další účastníciřízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Champagne Louis Roederer, SA
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. prosince 2005 ve věci T-29/04 Castellblanch, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) v rozsahu, ve kterém shledal, že druhý odvolací senát Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) neporušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 (1) ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství přijetím svého rozhodnutí ze dne 17. listopadu 2003 (věc R0037/2002-2) a rozhodl s konečnou platností ve věci a tudíž:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. listopadu 2003 (věc R0037/2002-2) v rozsahu, ve kterém zamítl odvolání Castellblanch SA a potvrdil námitky č. B 15703 pro všechny napadené výrobky a zamítl přihlášku ochranné známky č. 55962 pro všechny napadené výrobky;

               —

               nařídil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení v prvním stupni i v odvolacím řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Rozsudek Soudu prvního stupně porušuje právo Společenství, jelikož Soud prvního stupně vzal v úvahu dva nové dokumenty, které byly poprvé předloženy před ním a které měl Soud prvního stupně prohlásit za nepřípustné.
   Navrhovatelka nepodává kasační opravný prostředek proti napadenému rozsudku s ohledem na první žalobní důvod ve své žalobě na neplatnost před Soudem prvního stupně, v rozsahu, ve kterém Soud shledal, že majitel starší ochranné známky dostatečně prokázal užívání starší ochranné známky na dotyčném území. Nicméně navrhovatelka kritizuje skutečnost, že Soud nevzal v úvahu způsob užívání starší ochranné známky, když porovnával označení a zejména nevzal v úvahu dopad takového užívání na rozlišovací způsobilost starší ochranné známky.
   Co se týče srovnání výrobků a nebezpečí záměny, rozsudek Soudu prvního stupně porušuje několik ustanovení práva Společenství s ohledem na argument navrhovatelky, že důkaz o užívání starší ochranné známky byl předložen pouze pro „Champagne“ a nikoli pro všechny výrobky, pro které byla starší ochranná známka zapsána. Dále když Soud prvního stupně srovnává „Champagne“ a „Cava“, ve svém posouzení nebezpečí záměny, navrhovatelka je toho názoru, že rozsudek obsahuje rozporné odůvodnění, jelikož Soud prvního stupně rozhodl, jednak, že spotřebitelé se obecně zejména zajímají o původ vín a, jednak, že „Champagne“ a „Cava“ jsou podobné. V důsledku čehož Soud prvního stupně nesprávně posoudil nebezpečí záměny v projednávané věci.
   Ve svém posouzení nebezpečí záměny Soud prvního stupně nesprávně posoudil dopad způsobu, kterým byla starší ochranná známky užívána; nesprávně také posoudil příslušnou váhu evokativních a neevokativních prvků ochranné známky navrhovatelky ve svém posouzení podobnosti mezi spornými ochrannými známkami. V důsledku čehož Soud prvního stupně nesprávně posoudil nebezpečí záměny v projednávané věci.

      (1)  Úř. věst. L 11, s. 1-36


title: Věc T-521/13: Žaloba podaná dne 19. září 2013 — Alpinestars Research v. OHIM — Tung Cho a Wang Yu (A ASTER)

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/20

         Žaloba podaná dne 19. září 2013 — Alpinestars Research v. OHIM — Tung Cho a Wang Yu (A ASTER)
   (Věc T-521/13)
   2013/C 352/37
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alpinestars Research Srl (Coste di Maser, Itálie) (zástupci: G. Dragotti a R. Valenti, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Kean Tung Cho (Taichung City, Tchaj-wan); a Ling-Yuan Wang Yu (Wuci Township, Tchaj-wan)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. července 2013 ve věci R 2309/2012-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelé ochranné známky Společenství: další účastníci řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka v černé a bílé obsahující slovní prvky „A ASTER“ pro výrobky náležející do tříd 18 a 25 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 7 084 395

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „A-STARS“ pro výrobky náležející do tříd 9, 12, 14, 18, 25 a 28 — Ochranná známka Společenství č. 6 181 002

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-2/13: Žaloba podaná dne 7. ledna 2013 — CFE-CGC France Télécom Orange v. Komise

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/21

         Žaloba podaná dne 7. ledna 2013 — CFE-CGC France Télécom Orange v. Komise
   (Věc T-2/13)
   2013/C 79/38
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CFE-CGC France Télécom Orange (Paříž, Francie) (zástupci: A.-L. Lefort des Ylouses a A.-S. Gay, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu odborů za přípustnou,

               —

               prohlásil rozhodnutí za neplatné,

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise C(2011) 9403 final ze dne 20. prosince 2011, které prohlašuje podporu provedenou Francouzskou republikou ve prospěch společnosti France Télécom, jež se týká reformy způsobu financování důchodů státních úředníků pracujících pro společnost France Télécom, za určitých podmínek za slučitelnou se společným trhem, [státní podpora č. C 25/2008 (ex NN 23/2008)] (1).
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU v rozsahu, v němž napadené rozhodnutí označuje za státní podporu reformu způsobu financování důchodů státních úředníků pracujících pro společnost France Télécom zavedenou zákonem č. 96 660 ze dne 26. července 1996. Žalobkyně uvádí, že Komise porušila čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že:

                           —

                           měla za to, že zákon z roku 1996 může být označen za hospodářskou výhodu;

                           —

                           dospěla k závěru, že reforma má selektivní povahu, ačkoli neexistence vhodného vnějšího porovnávacího subjektu veškerou selektivitu vylučuje,

                           —

                           měla za to, že zákon z roku 1996 může způsobit narušení hospodářské soutěže ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, ačkoli zaplacení mimořádného příspěvku ze strany společnosti France Télécom údajně legitimně neutralizovalo negativní následky, které zákon z roku 1990 způsobil společnosti France Télécom.

               2)

               Druhý, podobně přednesený, žalobní důvod vycházející z nesprávných právních posouzení tím, že podmínila slučitelnost zákona z roku 1996 s vnitřním trhem podmínkami stanovenými v článku 2 napadeného rozhodnutí.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení základních zásad práva Evropské unie, totiž zásady rovnosti zbraní, práva zúčastněných stran být vyslyšen, zásady legitimního očekávání a práva na dodržení přiměřené lhůty.

               4)

               Čtvrtý důvod vycházející ze zneužití pravomoci, jelikož napadené rozhodnutí nemá za cíl navrácení státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem, nýbrž do budoucna společnosti France Télécom uložit dodatečná zatížení, která by údajně měla za následek omezení jejího vývoje na telekomunikačních trzích.

      (1)  Úř. věst. 2012, L 279, s. 1.


title: Rozsudek Soudu ze dne 17. srpna 2012 ve věci E-12/11 – Asker Brygge AS v. Kontrolní úřad ESVO (Žaloba na zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO – státní podpora – prodej pozemků orgány veřejné moci – princip soukromého investora – opční smlouva – přiměřená doba pro posouzení tržní hodnoty)

text:
               31.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 29/5

         ROZSUDEK SOUDU
   ze dne 17. srpna 2012
   ve věci E-12/11
   Asker Brygge AS v. Kontrolní úřad ESVO
   (Žaloba na zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO – státní podpora – prodej pozemků orgány veřejné moci – princip soukromého investora – opční smlouva – přiměřená doba pro posouzení tržní hodnoty)
   2013/C 29/05
   Ve věci E-12/11, Asker Brygge AS v. Kontrolní úřad ESVO – ŽÁDOST o zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 232/11/KOL ze dne 13. července 2011 týkajícího se prodeje pozemku č. 32/17 na adrese Nesøyveien 8 v obci Asker v Norsku, soud ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Páll Hreinsson, soudce, vynesl dne 17. srpna 2012 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soud tímto:

               1)

               žalobu zamítá;

               2)

               ukládá žalobci uhradit náklady řízení.


title: Věc C-186/05: Žaloba podaná dne 25. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Švédskému království

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/8

         Žaloba podaná dne 25. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Švédskému království
   (Věc C-186/05)
   (2005/C 171/14)
   Jednací jazyk: švédština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 25. dubna 2005 žaloba směřující proti Švédskému království podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou L. Ström van Lierem a S. Pardo Quintillánem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Švédské království tím, že omezuje soukromý dovoz alkoholických nápojů nezávislými prostředníky nebo profesionálními dopravci, což nelze považovat za odůvodněné na základě článku 30 ES, porušilo článek 28 Smlouvy o založení Evropských společenství

               2.

               uložil Švédskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Komise se domnívá, že článek 28 ES nepřipouští, aby Švédsko obecně omezovalo soukromý dovoz alkoholických nápojů prostřednictvím nezávislého prostředníka nebo profesionálního dopravce. Komise se dále domnívá, že překážku obchodu nelze odůvodnit na základě článku 30 ES z důvodu ochrany zdraví obyvatel s poukazem na odůvodnění 1) omezit soukromý prospěch, 2) omezit dostupnost alkoholických nápojů nebo 3) potřeba vykonávat kontrolu věku spotřebitele; v žádném z těchto případů není pro uvedený záměr toto opatření nutné nebo přiměřené. Skutečnost, že pouze maloobchodní monopol má právo na obstarání soukromého dovozu na žádost zákazníka považuje Komise za překážku obchodu, což je nutné posuzovat podle článků 28 ES a 30 ES. Švédská vláda se domnívá, že zákaz soukromého dovozu je součástí existence a způsobu fungování maloobchodního monopolu a musí být posuzováno podle článku 31 ES, a že jako takový nemůže být považován za diskriminační nebo narušující hospodářskou soutěž mezi členskými státy, jakož alternativně, že je vhodný a přiměřený.


title: Věc F-45/09: Žaloba podaná dne 24. dubna 2009 — Lebedef-Caponi v. Komise

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/51

         Žaloba podaná dne 24. dubna 2009 — Lebedef-Caponi v. Komise
   (Věc F-45/09)
   2009/C 153/100
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Předmět a popis sporu

   Zrušení hodnotící zprávy služebního postupu žalobkyně za rok 2007.

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit hodnotící zprávu služebního postupu žalobkyně za období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2007;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-209/04: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  23. března 2006  – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 79/409/EHS — Ochrana volně žijících ptáků — Chřástal polní — Zvláště chráněná oblast národního přírodního parku Lauteracher Ried — Vynětí oblastí Soren a Gleggen- Köblern — Směrnice 92/43/EHS — Ochrana přírodních stanovišť — Volně žijící živočichové a planě rostoucí rostliny — Řízení týkající se plánu nebo projektu výstavby — Řízení o vymezení trasy rychlostní silnice — Posouzení vlivů na životní prostředí — Vady řízení v souvislosti s projektem výstavby spolkové rychlostní silnice S 18 v Rakousku — Časová působnost směrnice 92/43)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/13

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 23. března 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-209/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 79/409/EHS - Ochrana volně žijících ptáků - Chřástal polní - Zvláště chráněná oblast národního přírodního parku Lauteracher Ried - Vynětí oblastí Soren a Gleggen- Köblern - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť - Volně žijící živočichové a planě rostoucí rostliny - Řízení týkající se plánu nebo projektu výstavby - Řízení o vymezení trasy rychlostní silnice - Posouzení vlivů na životní prostředí - Vady řízení v souvislosti s projektem výstavby spolkové rychlostní silnice S 18 v Rakousku - Časová působnost směrnice 92/43)
   (2006/C 131/23)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. van Beek a B. Schima, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupci: E. Riedl, J. Müller a K. Humer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, s. 1) a čl. 6 odst. 4 ve spojení s článkem 7 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7) – Vymezení zvláště chráněné oblasti „Lauteracher Ried“ na základě nesprávných vědeckých kritérií, neprávem vyjímající dvě lokality „Soren“ a „Gleggen-Köblern“ důležité pro ochranu chřástala polního (Crex crex) a ostatních stěhovavých ptáků hnízdících na loukách – Povolování projektu silnice, který může mít vliv na tuto oblast, bez dodržení povinností vyplývajících z čl. 6 odst. 4 směrnice 92/43/EHS
   Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že nezahrnula do zvláště chráněné oblasti národního přírodního parku Lauteracher Ried oblasti Soren a Gleggen-Köblern, které jsou podle vědeckých kritérií stejně jako tato zvláště chráněná oblast součástí území nejvhodnějších z hlediska počtu druhů a rozlohy v souladu s čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků, ve znění směrnice Komise 97/49/ES ze dne 29. července 1997, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z těchto ustanovení uvedené směrnice.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství a Rakouská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 179, 10. 4. 2004.


title: Věc C-492/06: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 4. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Consorzio Elisoccorso San Raffaele v. Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca'Granda di Milano (Veřejné zakázky — Směrnice 89/665/EHS — Přezkumné řízení při zadávání veřejných zakázek — Osoby, kterým mohou být přezkumná řízení dostupná — Sdružení ad hoc , které podává nabídku — Právo každého člena sdružení ad hoc podat návrh na přezkum samostatně)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/20

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 4. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Consorzio Elisoccorso San Raffaele v. Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca'Granda di Milano
   (Věc C-492/06) (1)

   (Veřejné zakázky - Směrnice 89/665/EHS - Přezkumné řízení při zadávání veřejných zakázek - Osoby, kterým mohou být přezkumná řízení dostupná - Sdružení ad hoc, které podává nabídku - Právo každého člena sdružení ad hoc podat návrh na přezkum samostatně)
   (2007/C 297/33)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Consiglio di Stato
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Consorzio Elisoccorso San Raffaele

      Žalovaná: Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca'Granda di Milano
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Consiglio di Stato – Výklad článku 1 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33) – Vnitrostátní judikatura přiznávající právo na individuální přezkum rozhodnutí o udělení zakázky jednomu z členů sdružení ad hoc, které se účastnilo postupu při udělování veřejné zakázky
   Výrok
   Článek 1 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby podle vnitrostátního práva mohl pouze jeden z členů sdružení ad hoc bez právní subjektivity, které se jako takové účastnilo postupu při udělování veřejné zakázky a kterému uvedená zakázka nebyla udělena, podat samostatně návrh na přezkum rozhodnutí o udělení této zakázky.

      (1)  Úř. věst. C 20, 27.1.2007.


title: Věc C-474/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. září 2011 Smanor SA proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 15. července 2011 ve věci T-185/11, Smanor SA v. Evropská komise, Evropský veřejný ochránce práv

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/6

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. září 2011 Smanor SA proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 15. července 2011 ve věci T-185/11, Smanor SA v. Evropská komise, Evropský veřejný ochránce práv
   (Věc C-474/11 P)
   2012/C 227/09
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Smanor SA (zástupce: J.-P. Ekeu, advokát)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Evropský veřejný ochránce práv
   Usnesením ze dne 1. března 2012 zamítl Soudní dvůr (osmý senát) kasační opravný prostředek a rozhodl, že společnost Smanor ponese vlastní náklady řízení.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 30. června 2005 ve věci C-30/05: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 1999/45/ES a 2001/60/ES — Neprovedení v předepsané lhůtě)

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 30. června 2005
   ve věci C-30/05: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 1999/45/ES a 2001/60/ES - Neprovedení v předepsané lhůtě)
   (2005/C 205/10)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-30/05, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti státem na základě článku 226 ES, podaná dne 28. ledna 2005, Komise Evropských společenství (zmocněnkyně: C. F. Durand a F. Simonetti) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnec: S. Schreiner), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, C. Gulmann a J. Klučka (zpravodaj), soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 30. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo správní a předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES ze dne 31. května 1999 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných přípravků a směrnicí Komise 2001/60/ES ze dne 7. srpna 2001, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice 1999/45, nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z těchto směrnic.

               2.

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc F-40/08: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 3. února 2009 – Carvalhal Garcia v. Rada ( Veřejná služba — Bývalí úředníci — Odměna — Příspěvek na vzdělání — Zamítnutí přiznání — Opožděná žaloba — Zjevná nepřípustnost )

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/36

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 3. února 2009 – Carvalhal Garcia v. Rada
   (Věc F-40/08) (1)

   („Veřejná služba - Bývalí úředníci - Odměna - Příspěvek na vzdělání - Zamítnutí přiznání - Opožděná žaloba - Zjevná nepřípustnost“)
   (2009/C 82/64)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Carvalhal Garcia (Sines, Portugalsko) (zástupce: Antas da Cunha, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a J. Monteiro, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Rady, které zamítlo udělení příspěvku na vzdělání dcery žalobkyně.
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jak zjevně nepřípustná.

               2)

               Carvalhal Garcia ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008, s. 33.


title: Věc T-614/13: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. ledna 2014 — Romonta v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Životní prostředí — Směrnice 2003/87/ES — Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů — Bezplatné přidělení povolenek od roku 2013 — Žádost o uznání případu nadměrné tvrdosti — Nedostatek naléhavosti“ )

text:
               29.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/23

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. ledna 2014 — Romonta v. Komise
   (Věc T-614/13)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Životní prostředí - Směrnice 2003/87/ES - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Bezplatné přidělení povolenek od roku 2013 - Žádost o uznání případu nadměrné tvrdosti - Nedostatek naléhavosti)
   2014/C 93/40
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Romonta GmbH (Amsdorf, Seegebiet Mansfelder Land, Německo) (zástupci: I. Zenke, M. Vollmer, C. Telschow a A. Schulze, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. White, C. Hermes a K. Herrmann, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad provádění čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Komise 2013/448/EU ze dne 5. září 2013 o vnitrostátních prováděcích opatřeních pro přechodné bezplatné přidělování povolenek na emise skleníkových plynů v souladu s čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 240, s. 27) v rozsahu, v němž bylo žalobkyni zamítnuto přidělení povolenek na emise z důvodu nadměrné tvrdosti.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-504/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo dne 19. listopadu 2007 – Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) a další v. Conselho de Ministros a další

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo dne 19. listopadu 2007 – Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) a další v. Conselho de Ministros a další
   (Věc C-504/07)
   (2008/C 22/56)
   Jednací jazyk: portugalština
   Předkládající soud
   Supremo Tribunal Administrativo
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) a další

      Žalované: Conselho de Ministros a další
   Předběžné otázky

               a)

               Mohou vnitrostátní orgány s ohledem na články 73 ES, 87 ES a 88 ES a na nařízení č. 1191/69 (1) uložit závazky veřejné služby veřejnému podniku pověřenému zajišťováním veřejné přepravy osob v obci?

               b)

               V případě kladné odpovědi, mají tyto vnitrostátní orgány povinnost vyrovnávat takové závazky?

               c)

               Musí vnitrostátní orgány v případě, že nemají při udělování koncesí na provozování dopravních sítí povinnost použít postupy pro zadávání veřejných zakázek, vztáhnout povinnost poskytovat náhrady na všechny podniky, které se v téže oblasti z hlediska vnitrostátního práva považují za provozovatele veřejné přepravy osob?

               d)

               V případě kladné odpovědi, jaká mají být kritéria pro poskytnutí náhrady?

               e)

               Je třeba v případě dopravních podniků autobusové přepravy osob, které na základě veřejné koncese provozují svou činnost v režimu výlučného práva ve stanovených městských obvodech a které tutéž činnost provozují jako soukromé podniky mimo městské zóny, které jsou předmětem výlučného práva, když stát každoročně poskytuje podpory určené ke krytí pravidelných ztrát z podnikání uvedených podniků, takové podpory kvalifikovat jako státní podpory zakázané čl. 87 odst. 1 ES, jestliže:

                           i)

                           na základě hodnověrných informací z dotyčného účetnictví nelze zjistit rozdíl mezi náklady na část činnosti uvedených podniků v zónách, které jsou předmětem koncese, a odpovídajícími příjmy, a tudíž ani vypočítat dodatečné náklady vzniklé z plnění závazků veřejné služby, která může na základě samotného textu koncese podléhat státní podpoře?

                           ii)

                           uvedené podniky mohou díky nim udržovat nebo zvyšovat provozování přepravy, což však má za následek, že možnosti dalších podniků usazených v tomto členském provozovat přepravu se zmenšují?

                           iii)

                           a to bez ohledu na to, co stanoví článek 73 ES?

               f)

               Jaký je s ohledem na požadavky na kvalifikování určité podpory jako státní podpory, které podle Soudního dvora, konkrétně podle rozsudku ze dne 24. července 2003, Altmark (2) („Zaprvé se musí jednat o intervenci státu nebo ze státních prostředků. Zadruhé tato podpora musí být způsobilá ovlivnit obchod mezi členskými státy. Zatřetí musí zvýhodňovat svého příjemce. Začtvrté musí narušovat hospodářskou soutěž“) vyplývají z čl. 87 odst. 1 ES (dříve čl. 92 odst. 1 ES), význam a rozsah pojmů (i) zvýhodnění, které (ii) narušuje hospodářskou soutěž, v případech, kdy příjemci jsou držiteli výlučné koncese k provozování veřejné služby v přepravě osob na území měst Lisabon a Porto, ale provozují i spojení mezi uvedenými městy v zónách, v nichž působí také další podniky? Jinými slovy, z jakých kritérií je třeba vycházet při zjišťování, zda zvýhodnění narušuje hospodářskou soutěž? Je pro tyto účely významné zjišťovat, jaký procentuální podíl nákladů podniků se tvoří náklady na dopravní linky provozované mimo oblasti výlučného práva? Konečně, je třeba, aby podpora významně ovlivnila činnost provozovanou mimo oblasti výlučného práva (Lisabon a Porto)?

               g)

               Je zásah Komise podle článků 76 ES a 88 ES jednou právní formou zajištující dodržování ustanovení Smlouvy v oblasti státních podpor, anebo účinnost práva Společenství vyžaduje jít dále, totiž umožnit vnitrostátním soudům přímou použitelnost uvedených ustanovení na žádost jednotlivců, kteří se cítí být poškozeni poskytnutím dotace či jiné podpory, která je v rozporu s ustanoveními o hospodářské soutěži?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 ze dne 26. června 1969 o postupu členských států ohledně závazků vyplývajících z pojmu veřejné služby v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách (Úř. věst. L 156, s. 1; Zvl. vyd. 07/01, s. 19).

      (2)  C-280/00, Recueil, s. I-7810.


title: Věc C-277/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. července 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Société thermale d'Eugénie-Les-Bains v. Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (DPH — Rozsah působnosti — Nevratné zálohy zaplacené v rámci smluv o poskytování služeb podléhajících DPH, jež si poskytovatel služeb ponechává v případě odstoupení od smlouvy — Kvalifikace)

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. července 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Société thermale d'Eugénie-Les-Bains v. Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   (Věc C-277/05) (1)

   (DPH - Rozsah působnosti - Nevratné zálohy zaplacené v rámci smluv o poskytování služeb podléhajících DPH, jež si poskytovatel služeb ponechává v případě odstoupení od smlouvy - Kvalifikace)
   (2007/C 211/07)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'État
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Société thermale d'Eugénie-Les-Bains

      Žalovaný: Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Conseil d'État (Francie) – Výklad čl. 2 odst. 1 směrnice 77/388/EHS: šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) – Rozsah působnosti – Nevratné zálohy zaplacené v rámci smluv o poskytování služeb podléhajících dani z přidané hodnoty, jež si poskytovatel služeb ponechává v případě odstoupení od smlouvy – Kvalifikace jako odměna za poskytnutí rezervace nebo jako odškodnění za zrušení smlouvy
   Výrok
   Článek 2 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, musejí být vykládány v tom smyslu, že částky zaplacené formou nevratných záloh v rámci smluv týkajících se poskytování hotelových služeb podléhajících dani z přidané hodnoty musejí být v případě, že zákazník využije možnosti odstoupení od smlouvy, která mu přísluší, a provozovatel hotelového zařízení si tyto částky ponechá, považovány za paušální odškodnění za zrušení smlouvy zaplacené jako náhrada škody vzniklé v důsledku toho, že zákazník nesplnil smlouvu, bez přímé souvislosti s jakoukoli službou poskytovanou za protiplnění, a jako takové za nepodléhající této dani.

      (1)  Úř. věst. C 229, 17.9.2005.


title: Věc C-325/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. listopadu 2012 — Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/19

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. listopadu 2012 — Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-325/12) (1)

   2013/C 108/49
   Jednací jazyk: portugalština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.


title: Věc T-196/10: Žaloba podaná dne 29. dubna 2010 — Apotheke DocMorris v. OHIM (Vyobrazení zeleného a bílého kříže)

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/46

         Žaloba podaná dne 29. dubna 2010 — Apotheke DocMorris v. OHIM (Vyobrazení zeleného a bílého kříže)
   (Věc T-196/10)
   2010/C 179/81
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Apotheke DocMorris Holding GmbH (Stuttgart, Německo) (zástupkyně: Y. Dick, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 23. února 2010 ve věci R 470/2009-4;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka, která vyobrazuje kříž v zelené a bílé barvě, pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5, 8, 9, 10,11, 16, 21, 25, 29, 30, 32, 35 až 42 a 44 — přihláška č. 5 930 979.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), protože posouzení odvolacího senátu v souvislosti s určením, zda existuje rozlišovací způsobilost, je v mnoha ohledech chybné.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-164/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2013 — Itálie v. Komise ( „Jazykový režim — Oznámení o otevřeném výběrovém řízení za účelem vytvoření seznamu vhodných kandidátů na místa lékařů — Úplné zveřejnění ve třech úředních jazycích — Informace o otevřeném výběrovém řízení — Zveřejnění ve všech úředních jazycích — Zkušební jazyk — Výběr druhého jazyka mezi třemi úředními jazyky“ )

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2013 — Itálie v. Komise
   (Věc T-164/08) (1)

   (Jazykový režim - Oznámení o otevřeném výběrovém řízení za účelem vytvoření seznamu vhodných kandidátů na místa lékařů - Úplné zveřejnění ve třech úředních jazycích - Informace o otevřeném výběrovém řízení - Zveřejnění ve všech úředních jazycích - Zkušební jazyk - Výběr druhého jazyka mezi třemi úředními jazyky)
   2013/C 313/27
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G.Palmieri, zmocněnec, ve spolupráci s P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Španělské království (zástupci: původně F. Diez Moreno, poté N. Diaz Abad a J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/125/08 (AD 7 a AD 9) za účelem vytvoření seznamu vhodných kandidátů na místa lékařů, zveřejněného v německém, anglickém a francouzském znění Úředního věstníku Evropské unie ze dne 21. února 2008 (Úř. věst. C 48 A, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/125/08 (AD 7 a AD 9) za účelem vytvoření seznamu vhodných kandidátů na místa lékařů, zveřejněné v německém, anglickém a francouzském znění Úředního věstníku Evropské unie ze dne 21. února 2008, se zrušuje.

               2)

               Španělské království, Italská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 158 21.6.2008.


title: Věc C-136/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 89/48/EHS a 92/51/EHS — Uznávání diplomů a odborného vzdělávání a přípravy — Povolání řídícího letového provozu)

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-136/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 89/48/EHS a 92/51/EHS - Uznávání diplomů a odborného vzdělávání a přípravy - Povolání řídícího letového provozu)
   (2008/C 313/07)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Støvlbæk a R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupci: M. Muñoz Pérez, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. L 19, s. 16) a směrnice Rady 92/51/EHS ze dne 18. června 1992 o druhém obecném systému pro uznávání odborného vzdělávání a přípravy, kterou se doplňuje směrnice 89/48/EHS (Úř. věst. L 209, s. 25) – Přístup k povolání řídícího letového provozu.
   Výrok

               1)

               Španělské království tím, že nepřijalo, pokud jde o povolání řídícího letového provozu, právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy a směrnicí Rady 92/51/EHS ze dne 18. června 1992 o druhém obecném systému pro uznávání odborného vzdělávání a přípravy, kterou se doplňuje směrnice 89/48, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z těchto směrnic.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Věc C-392/15: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 1. února 2017 – Evropská komise v. Maďarsko „Nesplnění povinnosti státem — Článek 49 SFEU — Svoboda usazování — Notáři — Podmínka státní příslušnosti — Článek 51 SFEU — Účast na výkonu veřejné moci“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/16

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 1. února 2017 – Evropská komise v. Maďarsko
   (Věc C-392/15) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Článek 49 SFEU - Svoboda usazování - Notáři - Podmínka státní příslušnosti - Článek 51 SFEU - Účast na výkonu veřejné moci“)
   (2017/C 104/24)
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: H. Støvlbæk a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

      Žalované: Maďarsko (zástupci: M.Z. Fehér, G. Koós a M. M. Tátrai, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil a D. Hadroušek, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Maďarsko tím, že pro přístup k povolání notáře stanovilo podmínku státní příslušnosti, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 49 SFEU.

               2)

               Maďarsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Česká republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14. 9. 2015.


title: Věc T-192/08: Žaloba podaná dne 21. května 2008 – TNK Kazchrome a ENRC Marketing v. Rada

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/26

         Žaloba podaná dne 21. května 2008 – TNK Kazchrome a ENRC Marketing v. Rada
   (Věc T-192/08)
   (2008/C 197/46)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Transnational Company „Kazchrome“ (TNK Kazchrome) (Aktobe, Kazachstán) a ENRC Marketing AG (Kloten, Švýcarsko) (zástupci: L. Ruessmann a A. Willems, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit žalobu za nepřípustnou;

               —

               zrušit nařízení Rady (ES) č. 172/2008 ze dne 25. února 2008, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovozy ferosilicia pocházejícího z Čínské lidové republiky, Egypta, Kazachstánu, bývalé Jugoslávské republiky Makedonie a Ruska, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, které vyrábějí ferosilicium pro trh Evropské unie, usilují o částečné zrušení nařízení Rady (ES) č. 172/2008 ze dne 25. února 2008 (1), kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovozy ferosilicia pocházejícího z Čínské lidové republiky, Egypta, Kazachstánu, bývalé Jugoslávské republiky Makedonie a Ruska.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, že jsou přímo a osobně dotčeny napadeným nařízením a že antidumpingové clo uložené uvedeným nařízením je výsledkem řady zjevně nesprávných skutkových posouzení a porušení základního nařízení (2), jakož i Antidumpingové dohody WTO. Žalobkyně dále tvrdí, že žalovaná neuvedla důvody, což je požadováno článkem 253 ES.
   Na základě prvního žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Rada řádně nerozlišila mezi účinky způsobenými ostatními známými faktory od porušení způsobeného předmětnými dovozy, a tím Rada porušila čl. 3 odst. 2, čl. 3 odst. 6 a čl. 3 odst. 7 základního nařízení.
   Na základě svého druhého žalobního důvodu žalobkyně uvádí, že antidumpingové clo bylo stanoveno na základě nesprávného posouzení zájmu Společenství a na porušení čl. 9 odst. 4 a článku 21 základního nařízení.
   Na základě třetího žalobního důvodu je tvrzeno, že ačkoliv žalobkyně orgánům předložily ověřitelné informace, bylo s nimi údajně zacházeno jako s nespolupracujícími, Rada neporovnala použité údaje s informacemi, na které byla upozorněna, a řádná analýza trhu nebyla zpracována ve lhůtách stanovených základním nařízením.
   Na základě čtvrtého žalobního důvodu žalobkyně uvádí, že v průběhu šetření byla porušena jejich práva na obranu.

      (1)   Úř. věst. L 55, 2008, s. 6.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 45, dále jen „základní nařízení“).


title: Věc C-268/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. května 2014 společností Italmobiliare SpA proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 14. března 2014 ve věci T-305/11, Italmobiliare SpA v. Evropská komise

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. května 2014 společností Italmobiliare SpA proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 14. března 2014 ve věci T-305/11, Italmobiliare SpA v. Evropská komise
   (Věc C-268/14 P)
   2014/C 282/27
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Italmobiliare SpA (zástupci: M. Siragusa, F. Moretti a L. Nascimbene, avvocati)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek v plném rozsahu, se všemi důsledky z toho vyplývajícími pro napadené rozhodnutí, včetně jeho zrušení,

               —

               nařídit v rozsahu, v jakém to Soudní dvůr bude považovat za vhodné, organizační procesní opatření nebo dokazování upravené v článcích 62 a 64 Jednacího řádu Soudního dvora,

               —

               uložit Komisi, aby nahradila náklady řízení, včetně nákladů řízení před Tribunálem,

               —

               podpůrně, pokud nebude možné vyhovět výše uvedeným návrhovým žádáním, vrátit věc Tribunálu, aby provedl jakékoliv dokazování nebo organizační procesní opatření, které ještě nestanovil Soudní dvůr.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné určení navrhovatelky, jako osoby, které je napadené rozhodnutí určeno
               Svým prvním důvodem kasačního opravného prostředku Italmobiliare zpochybňuje tvrzení Tribunálu, podle kterého se Komise mohla legitimně domnívat, že Italmobiliare vlastnila požadované informace. Tribunál se měl rovněž dopustit vážného zkreslení skutečností a nesprávného použití zásady ochrany legitimního očekávání, když nerozhodl, že dřívější jednání a písemná potvrzení Komise byla takové povahy, že zakládala legitimní očekávání, že společnosti Italmobiliare se napadené rozhodnutí nebude týkat. Konečně tvrdí, že rozsudek Tribunálu neobsahuje žádné odůvodnění, pokud jde o údajné porušení zásady zákazu diskriminace, jelikož Tribunál odmítl přezkoumat tvrzení navrhovatelky, podle kterého je tato společnost jediným finančním holdingem, který byl v postavení osoby, od které se žádaly informace podle čl. 18 odst. 3 nařízení č. 1/2003 (1).

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku: protichůdné a nelogické odůvodnění přezkumu žalobního důvodu vycházejícího z porušení článku 296 SFEU Komisí
               Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku Italmobiliare tvrdí, že odůvodnění Tribunálu je protichůdné a nelogické v rozsahu, v němž sice uznal, že odůvodnění Komise je ohledně předmětu a účelu žádosti nedostatečné, ale pokládá ho za úplné, když se vykládá v souvislosti s rozhodnutím o zahájení řízení, i když tohoto rozhodnutí nepřipojuje nic k podstatě obsahu napadeného rozhodnutí. Odůvodnění napadeného rozhodnutí a později i rozsudku je neúplné, pokud jde o nezbytnost požadovaných informací, jakož i volbu použít jako nástroj rozhodnutí podle čl. 18 odst. 3 nařízení č. 1/2003.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné použití článku 101 SFEU a čl. 18 odst. 1 a 3 nařízení č. 1/2003, jelikož Tribunál nerozpoznal, že napadené rozhodnutí má povahu ultra vires

               Třetím důvodem kasačního opravného prostředku Italmobiliare zpochybňuje analýzu Tribunálu v souvislosti s tvrzením, že Komise neměla pravomoc přijmout napadené rozhodnutí. Tvrdí, že Tribunál v podstatě nepřezkoumal důkazy poskytnuté společností Italmobiliare na podporu jejího tvrzení a nepřijal žádné organizační procesní opatření, aby ověřil nepřímé důkazy, které podle Komise odůvodňovaly přijetí žádosti o informace.

               4.

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: nedostatečné, protichůdné a nelogické odůvodnění přezkumu žalobního důvodu, že došlo k porušení zásady proporcionality
               Čtvrtým důvodem kasačního opravného prostředku Italmobiliare tvrdí, že odůvodnění bylo nedostatečné nebo protichůdné v rozsahu, v němž se týkalo těchto oblastí údajného porušení zásady proporcionality Komisí: i) nevhodnost žádosti o informace jako prostředku k dosažení cíle sledovaného v projednávaném případě, ii) nadměrné úsilí, které musí společnost vynaložit při přípravě odpovědi na žádost o informace, a iii) porušení kritéria použití mírnějších prostředků, které vyžaduje, aby cíle šetření byly v každém případě dosaženy prostřednictvím přijetí opatření, která sebou nesou jen minimální dopady na právní postavení osob, kterým jsou určena.

               5.

               Pátý důvod kasačního opravného prostředku: nedostatečné odůvodnění týkající se údajného porušení práva být vyslechnut
               Pátým důvodem kasačního opravného prostředku Italmobiliare tvrdí, že je odůvodnění rozsudku nedostatečné, pokud jde o údajné porušení práva být vyslechnut. Tribunál se nesprávně domníval, že „způsob“, kterým Komise organizuje konzultace, nemusí být soudně přezkoumán jen z důvodu toho, že Komise neměla „žádnou povinnost“ takto postupovat.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc T-120/09: Žaloba podaná dne 27. března 2009 — Phoenix-Reisen a DRV v. Komise

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/21

         Žaloba podaná dne 27. března 2009 — Phoenix-Reisen a DRV v. Komise
   (Věc T-120/09)
   2009/C 297/31
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Phoenix-Reisen GmbH (Bonn, Německo) a Deutscher Reiseverband eV (DRV) (Berlín, Německo) (zástupci: R. Gerharz a A. Funke, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit dopis žalované ze dne 13. února 2009, kterým odmítá zakročit proti státním podporám poskytovaným Spolkovou republikou Německo ve formě plateb pro insolventní podniky;

               —

               případně, považovat žalobu na neplatnost za žalobu pro nečinnost, pokud by byl Soud toho názoru, že je v projednávané věci přípustnou formou žaloby žaloba pro nečinnost.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobci napadají dopis Komise D/50594 ze dne 13. února 2009 týkající se jejich stížnosti v souvislosti s platbami pro insolventní podniky, jakož i s opatřováním prostředků za účelem plateb pro insolventní podniky ve Spolkové republice Německo (CP 79/2007 — Údajná podpora ve formě plateb pro insolventní podniky). V tomto dopise je Komise opět toho názoru, že nedochází k žádnému porušení předpisů v oblasti státních podpor.
   Na podporu své žaloby žalobci tvrdí, že sporná opatření nelze odůvodnit na základě směrnice 80/987/EHS (1). Dále tvrdí, že odmítnutí ze strany Komise zakročit proti údajným nesrovnalostem je v rozporu s právem Společenství. Toto odmítnutí nelze odůvodnit ani rozhodnutími Bundessozialgericht (Spolkového soudu příslušného ve věcech sociálního zabezpečení).

      (1)  Směrnice Rady 80/987/EHS ze dne 20. října 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (Úř. věst. L 283, s. 23; Zvl. vyd. 05/01, s. 217).


title: Věc T-251/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. února 2016 – EGL a další v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Služby mezinárodní letecké přepravy — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU — Stanovení cen — Přirážky a tarifní mechanismy mající vliv na konečnou cenu — Vymezení trhu — Ovlivnění obchodu mezi členskými státy — Spolupráce — Částečná ochrana před pokutou“

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. února 2016 – EGL a další v. Komise
   (Věc T-251/12) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Služby mezinárodní letecké přepravy - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Stanovení cen - Přirážky a tarifní mechanismy mající vliv na konečnou cenu - Vymezení trhu - Ovlivnění obchodu mezi členskými státy - Spolupráce - Částečná ochrana před pokutou“)
   (2016/C 136/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: EGL, Inc. (Houston, Spojené státy), Ceva Freight (UK) Ltd (Ashby de la Zouch, Spojené království) a Ceva Freight Shanghai Ltd (Shanghai, Čína) (zástupci: původně M. Brealey, QC, S. Love, barrister, M. Pullen, D. Gillespie a R. Fawcett-Feuillette, solicitors, poté M. Brealey, S. Love, M. Pullen, R. Fawcett Feuillette a M. Boles, solicitors, a nakonec M. Brealy a M. Pullen)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Botka a P. Van Nuffel, zmocněnci, ve spolupráci s S. Kingstonem, barrister)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2012) 1959 final ze dne 28. března 2012 v řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39462 – Doprava) v rozsahu, v němž se týká žalobkyň, a podpůrně návrh na úpravu pokut, které jim byly tímto rozhodnutím uloženy.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               EGL, Inc., Ceva Freight (UK) Ltd a Ceva Freight Shanghai Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 227, 28.7.2012.


title: Věc C-308/14: Žaloba podaná dne 27. července 2014 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               22.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/2

         Žaloba podaná dne 27. července 2014 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-308/14)
   2014/C 329/03
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Martin, M. Wilderspin, zmocněnci)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spojené království stanovením požadavku, aby žadatel o přídavek na dítě nebo daňové zvýhodnění na vyživované dítě měl povolení k pobytu ve Spojeném království, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z nařízení (ES) č. 883/2004 (1);

               —

               uložit Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise tvrdí, že Spojené království stanovením požadavku, aby žadatel o přídavek na dítě nebo daňové zvýhodnění na vyživované dítě měl povolení k pobytu ve Spojeném království, jako podmínka nakládání s ním jako rezidentem, stanovilo podmínku, kterou nařízení (ES) č. 883/2004 nedovoluje.
   Podpůrně |Komise tvrdí, že Spojené království stanovením podmínky pro nárok na dávky sociálního zabezpečení, kterou automaticky splňují jeho vlastní státní příslušníci, vytvořilo situaci přímé diskriminace vůči státním příslušníkům jiných členských států a porušilo tak článek 4 nařízení (ES) č. 883/2004.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, s. 1; Zvl. vyd. L 373, s. 69).