title: Věc C-192/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie), 1ère chambre civile, ze dne 17. února 2004 ve věci Société Lagardère Active Broadcast, právní nástupce společnosti Europe 1 communication SA proti Société pour la perception de la rémunération équitable (SPRE) a Gesellschaft zur Verwertung von Leisungsschutzrechten MBG, GVL SARL za přítomnosti Compagnie européenne de radiodiffusion et de télévision (CERT) Europe 1 SA

text:
               12.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie), 1ère chambre civile, ze dne 17. února 2004 ve věci Société Lagardère Active Broadcast, právní nástupce společnosti Europe 1 communication SA proti Société pour la perception de la rémunération équitable (SPRE) a Gesellschaft zur Verwertung von Leisungsschutzrechten MBG, GVL SARL za přítomnosti Compagnie européenne de radiodiffusion et de télévision (CERT) Europe 1 SA
   (Věc C-192/04)
   (2004/C 156/17)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Cour de cassation (Francie),1ère chambre civile, ze dne 17. února 2004 ve věci Société Lagardère Active Broadcast, právní nástupce společnosti Europe 1 communication SA proti Société pour la perception de la rémunération équitable (SPRE) a Gesellschaft zur Verwertung von Leisungsschutzrechten MBG, GVL SARL, za přítomnosti Compagnie européenne de radiodiffusion et de télévision (CERT) Europe 1 SA, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, která došla kanceláři Soudního dvora dne 26. dubna 2004.
   Cour de cassation (Francie), 1ère chambre civile, žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               pokud rozhlasová vysílací společnost, která vysílá z území některého členského státu, používá k rozšíření přenosu svých programů na určitou část svých národních posluchačů vysílač, jenž se nachází v blízkosti, na území jiného členského státu a jehož je dceřinná společnost, jež je většinově vlastněná touto společností, koncesionářem, upravují právní předpisy tohoto druhého státu jediný spravedlivý poplatek stanovený v čl. 8 odst. 2 směrnice EHS 92/100 ze dne 19. listopadu 1992 (1) a v článku 4 směrnice 93/83 ze dne 27. září 1993 (2) za užití zvukových záznamů vydaných k obchodním účelům a obsažených v přenášených programech?

               2)

               v případě kladné odpovědi, je původní vysílací společnost oprávněna odečíst od poplatku, který je po ní vyžadován z důvodu celkového příjmu sledovaného na vnitrostátním území, částky zaplacené svojí dceřinnou společností?

      (1)  Směrnice Rady 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem (Úř. věst. L 346 ze dne 27.11.1992, s. 61).

      (2)  Směrnice Rady 93/83/EHS ze dne 27. září 1993 o koordinaci určitých pravidel týkajících se autorských práv a práv souvisejících s autorským právem při satelitním vysílání a kabelovém přenosu (Úř. věst. L 248 ze dne 6.10.1993, s. 15).


title: Spojené věci C-376/15 P a C-377/15 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 5. dubna 2017 – Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd v. Conseil de l'Union européenne, Commission européenne, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) „Kasační opravný prostředek — Dumping — Prováděcí nařízení (EU) č. 924/2012 — Dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky — Nařízení (ES) č. 1225/2009 — Článek 2 odst. 2 a 11 — Vyloučení některých vývozních transakcí z výpočtu dumpingového rozpětí — Spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty v případě dovozů ze země bez tržního hospodářství“

text:
               29.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 5. dubna 2017 – Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd v. Conseil de l'Union européenne, Commission européenne, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)
   (Spojené věci C-376/15 P a C-377/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Dumping - Prováděcí nařízení (EU) č. 924/2012 - Dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky - Nařízení (ES) č. 1225/2009 - Článek 2 odst. 2 a 11 - Vyloučení některých vývozních transakcí z výpočtu dumpingového rozpětí - Spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty v případě dovozů ze země bez tržního hospodářství“)
   (2017/C 168/09)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (zástupci: R. Antonini a E. Monard, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. B. Driessen a Boelaert, zmocněnci, assistés de N. Tuominen, advokátka), Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a M. França, zmocněnci), European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 29. dubna 2015, Changshu City Standard Parts Factory a Ningbo Jinding Fastener v. Rada (T-558/12 a T-559/12, EU:T:2015:237), se zrušuje.

               2)

               Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 924/2012 ze dne 4. října 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 91/2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, se zrušuje v rozsahu, v němž se týká společnosti Changshu City Standard Parts Factory a společnosti Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd.

               3)

               Kasační opravný prostředek ve věci C-377/15 P se odmítá.

               4)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Changshu City Standard Parts Factory a společností Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd jak v řízení v prvním stupni ve věcech T-558/12 a T-559/12, tak i v řízení o kasačním opravném prostředku ve věci C-376/15 P.

               5)

               Společnost Changshu City Standard Parts Factory a společnost Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie v řízení o kasačním opravném prostředku ve věci C-377/15 P.

               6)

               Evropská komise ponese vlastní náklady vynaložené v řízení v prvním stupni ve věcech T-558/12 a T-559/12, jakož i v řízení o kasačním opravném prostředku ve věcech C-376/15 P a C-377/15 P.

      (1)  Úř. věst. C 381, 16.11.2015.


title: Věc T-347/14 INTP: Usnesení Tribunálu ze dne 19. července 2017 – Janukovyč v. Rada „Řízení — Výklad usnesení“

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/25

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. července 2017 – Janukovyč v. Rada
   (Věc T-347/14 INTP) (1)

   („Řízení - Výklad usnesení“)
   (2017/C 347/33)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Olga Stanislavivna Janukovyč, jakožto dědička Viktora Viktorovyče Janukovyče (Kyjev, Ukrajina) (zástupce: T. Beazley, QC)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix a P. Mahnič Bruni, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: původně S. Bartelt a D. Gauci, poté E. Paasivirta a J. Norris-Usher, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žádost o výklad usnesení ze dne 12. července 2016, Janukovyč v. Rada (T-347/14, EU:T:2016:433).

      Výrok

               1)

               Bod 3 výroku usnesení ze dne 12. července 2016, Janukovyč v. Rada (T-347/14) musí být vykládán v tom smyslu, že se, pokud jde o návrh na neplatnost formulovaný v žalobě, vztahuje jak na náklady vynaložené Viktorem Viktorovyčem Janukovyčovem, tak na náklady vynaložené Olgou Stanislavivnou Janukovyčov, jakožto dědičkou po Viktoru Viktorovyči Janukovyčovi.

               2)

               O. Stanislavivna Janukovyčov, jakožto dědička po Viktoru Viktorovyči Janukovyčovi a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení o výkladu.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

               4)

               Písemné vyhotovení tohoto usnesení se připojuje k písemnému vyhotovení vykládaného rozsudku, na jehož okraji se odkáže na toto usnesení.

      (1)  Úř. věst. C 253, 4.8.2014.


title: Věc T-125/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2008 – Rousseaux v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Mezitímní rozsudek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/34

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2008 – Rousseaux v. Komise
   (Věc T-125/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Mezitímní rozsudek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2008/C 301/56)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Patrick Rousseaux (Brusel, Belgie) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Krämer, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 14. dubna 2003 o změně zařazení žalobce do platové třídy v rozsahu, v němž stanovuje jeho zařazení do platového stupně, ke dni jeho jmenování, do platové třídy A6, prvního platového stupně, ve kterém stanovuje den počátku jeho finančních dopadů na 5. října 1995 a ve kterém neumožnilo služební postup žalobce v platové třídě, a návrh na zrušení rozhodnutí, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce, a jednak návrh na náhradu škody údajně způsobené tímto rozhodnutím
   Výrok

               1)

               Není již třeba o projednávané žalobě rozhodnout.

               2)

               Komise ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 30.4.2004.


title: Věc C-211/10 PPU: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. července 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Doris Povse v. Mauro Alpago ( „Soudní spolupráce v občanských věcech — Věci manželské a věci rodičovské zodpovědnosti — Nařízení (ES) č. 2201/2003 — Neoprávněné odebrání/přemístění dítěte — Předběžná opatření týkající se „rozhodovací moci rodičů“ — Právo péče — Rozhodnutí nařizující navrácení dítěte — Výkon rozhodnutí — Příslušnost — Naléhavé řízení o předběžné otázce“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/16

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. července 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Doris Povse v. Mauro Alpago
   (Věc C-211/10 PPU) (1)

   (Soudní spolupráce v občanských věcech - Věci manželské a věci rodičovské zodpovědnosti - Nařízení (ES) č. 2201/2003 - Neoprávněné odebrání/přemístění dítěte - Předběžná opatření týkající se „rozhodovací moci rodičů“ - Právo péče - Rozhodnutí nařizující navrácení dítěte - Výkon rozhodnutí - Příslušnost - Naléhavé řízení o předběžné otázce)
   2010/C 234/23
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Doris Povse

      Žalovaný: Mauro Alpago

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberster Gerichtshof — Výklad čl. 10 písm. b) bodu iv), čl. 11 odst. 8, čl. 42 odst. 2 a čl. 47 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 243) — Únos dítěte — Příslušnost soudů členského státu k vydání rozhodnutí, jímž se nařizuje navrácení dítěte do tohoto státu v případě, kdy dítě mělo déle než jeden rok bydliště v jiném členském státě a kdy soudy prvního státu vydaly po únosu rozhodnutí, kterým byla péče o dítě prozatímně svěřena rodiči, který dítě unesl — Možnost zamítnout v zájmu dítěte výkon rozhodnutí, jímž se nařizuje navrácení dítěte do prvního členského státu

      Výrok

               1)

               Článek 10 písm. b) bod iv) nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 musí být vykládán v tom smyslu, že předběžné opatření není „rozhodnutí[m] o právu péče o dítě, které neobsahuje navrácení dítěte“ ve smyslu tohoto ustanovení a nemůže vést k přechodu příslušnosti na členský stát, do něhož bylo dítě neoprávněně přemístěno.

               2)

               Článek 11 odst. 8 nařízení č. 2201/2003 musí být vykládán v tom smyslu, že rozhodnutí příslušného soudu nařizující navrácení dítěte spadá do působnosti tohoto ustanovení, a to i když mu nepředchází konečné rozhodnutí téhož soudu o právu péče o dítě.

               3)

               Článek 47 odst. 2 druhý pododstavec nařízení č. 2201/2003 musí být vykládán v tom smyslu, že rozhodnutím vydaným později soudem členského státu výkonu, které zakládá prozatímní právo péče a je považováno za vykonatelné podle práva tohoto státu, nelze bránit výkonu osvědčeného rozhodnutí vydaného dříve příslušným soudem členského státu původu nařizujícího navrácení dítěte.

               4)

               Výkon osvědčeného rozhodnutí nelze ve členském státě výkonu odmítnout z důvodu okolností, která nastaly po jeho přijetí a mohou vážně ohrozit nejlepší zájem dítěte. Takové změny je třeba se dovolávat před příslušným soudem členského státu původu, na nějž je třeba obracet se rovněž s případným návrhem na odklad výkonu jeho rozhodnutí.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc C-28/12: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 28. dubna 2015 – Evropská komise v. Rada Evropské unie „Žaloba na neplatnost — Smíšené mezinárodní dohody — Rozhodnutí o zmocnění k podpisu a k prozatímnímu provádění těchto dohod — Rozhodnutí Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě — Autonomie unijního právního řádu — Účast členských států na postupu a přijetí rozhodnutí podle článku 218 SFEU — Způsoby hlasování v Radě“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 28. dubna 2015 – Evropská komise v. Rada Evropské unie
   (Věc C-28/12) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Smíšené mezinárodní dohody - Rozhodnutí o zmocnění k podpisu a k prozatímnímu provádění těchto dohod - Rozhodnutí Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě - Autonomie unijního právního řádu - Účast členských států na postupu a přijetí rozhodnutí podle článku 218 SFEU - Způsoby hlasování v Radě“)
   (2015/C 213/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Valero Jordana, K. Simonsson a S. Bartelt, zmocněnci)

      Vedlejší účastník řízení podporující žalobkyni: Evropský parlament (zástupci: R. Passos et A. Auersperger Matić, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. -M. Joséphidès, E. Karlsson, F. Naert a R. Szostak, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci řízení podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek a E. Ruffer, zmocněnci), Dánské království (zástupci: U. Melgaard a L. Volck Madsen, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze, N. Graf Vitzthum a B. Beutler, zmocněnci), Řecká republika (zástupci: A. Samoni-Rantou a S. Chala, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, F. Fize, D. Colas a N. Rouam, zmocněnci), Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněkyně, ve spolupráci s P. Gentilim, avvocato dello Stato), Nizozemské království (zástupci: C. Wissels a J. Langer, zmocněnci), Polská republika (zástupci: B. Majczyna a M. Szpunar, zmocněnci), Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes a M.-L. Duarte, zmocněnci), Finská republika (zástupce: J. Heliskoski, zmocněnec), Švédské království (zástupce: A. Falk, zmocněnkyně), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: C. Murrell a L. Christie, zmocněnci, ve spolupráci s R. Palmer, barrister)

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí Rady a zástupců vlád členských států Evropské unie zasedajících v Radě 2011/708/EU ze dne 16. června 2011 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Spojenými státy americkými na jedné straně, Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé, Islandem na straně třetí a Norským královstvím na straně čtvrté o letecké dopravě a o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Doplňkové dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně, Islandem na straně druhé a Norským královstvím na straně třetí o provádění Dohody mezi Spojenými státy americkými na jedné straně, Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé, Islandem na straně třetí a Norským královstvím na straně čtvrté o letecké dopravě, se zrušuje.

               2)

               Účinky rozhodnutí 2011/708 se zachovávají do doby, než vstoupí v přiměřené lhůtě ode dne vyhlášení tohoto rozsudku v platnost nové rozhodnutí, které musí přijmout Rada Evropské unie na základě čl. 218 odst. 5 a 8 SFEU.

               3)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Řecká republika, Francouzská republika, Italská republika, Nizozemské království, Polská republika, Portugalská republika, Finská republika, Švédské království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Evropský parlament ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 73, 10.3.2012.


title: Věc C-344/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Roma (Itálie) dne 24. června 2013 — Cristiano Blanco v. Agenzia delle Entrate

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Roma (Itálie) dne 24. června 2013 — Cristiano Blanco v. Agenzia delle Entrate
   (Věc C-344/13)
   2013/C 260/46
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Cristiano Blanco

      Žalovaný: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale I di Roma — Ufficio Controlli

      Předběžná otázka

   Je skutečnost, že výhry získané osobami s bydlištěm v Itálii v hernách členských států Evropské unie podléhají oznamovací a zdaňovací povinnosti, jak je stanoveno v čl. 67 písm. d) nařízení prezidenta republiky č. 917 ze dne 22. prosince 1986 (TUIR — konsolidované znění zákona o dani z příjmu), v rozporu s článkem 49 Smlouvy o ES, nebo ji lze považovat za skutečnost opodstatněnou důvody veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví ve smyslu článku 46 Smlouvy o ES.


title: Věc T-19/17: Žaloba podaná dne 14. ledna 2017 – Fastweb v. Komise

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/26

         Žaloba podaná dne 14. ledna 2017 – Fastweb v. Komise
   (Věc T-19/17)
   (2017/C 070/36)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Fastweb SpA (Milán, Itálie) (zástupci: M. Merola, L. Armati, A. Guarino a E. Cerchi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí v plném rozsahu;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Fastweb S.p.A. se domáhá zrušení rozhodnutí ze dne 1. září 2016, kterým Evropská komise povolila spojení ve věci M.7758 Hutchinson 3 Itálie/Wind/JV ve smyslu čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 139/2004 o kontrole spojování podniků („Nařízení ES o spojování“) (Úř. věst. 2004, L 24, s. 1), když prohlásila transakci, kterou Hutchinson Europe Telecommunications (HET) a VimpelCom Luxembourg Holdings (VIP) získávají společnou kontrolu nad nově založeným společným podnikem (JV) začleněním jejich příslušných obchodních činností v odvětví telekomunikací v Itálii do společného podniku, za slučitelnou se společným trhem, přičemž slučitelnost daného spojení podléhá podmínkám a povinnostem s cílem umožnit vstup nového operátora mobilní sítě na vnitřní trh.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí, zásad řádné správy a transparentnosti a porušení článku 8 výše uvedeného nařízení.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že šetření Komise je stiženo závažnými a zjevnými opomenutími, především procesní povahy, zejména: (A) nedostatky, které se vyskytly před předložením konečných závazků, spočívajícími v nestanovení za přítomnosti několika vážných kandidátů na souboru opatření transparentního a nediskriminačního postupu, který by mohl zajistit, že bude vybrán nejlepší kandidát, a v nesprávném přijetí preventivního nápravného opatření tzv. „fix-it-first“, které bylo předloženo v řízení příliš pozdě; a (B) nedostatky v šetření, které se uskutečnilo poté, co byly předloženy konečné závazky, zejména neposouzení některých aspektů těchto závazků (například s ohledem na dohodu o roamingu) a nedostatkem dalšího zkoumání, pokud jde o vhodnost navrhovaného nabyvatele, nedostatky, které jsou více zřejmé v důsledku absence market test.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení a z nedostatků v šetření Komise, jelikož Komise rozhodla, že vstup nového operátora mobilní sítě je sám o sobě dostačující k vyřešení horizontálních účinků spojení, aniž by zohlednila faktory, které předurčily úspěch vstupu H3G, tj. dceřiné společnosti, jež je ve stoprocentním vlastnictví společnosti Hutchinson, jejímž prostřednictvím působí.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že se Komise zejména nezabývala ověřením, zda nový operátor mobilní sítě má (ať už na maloobchodním trhu nebo na velkoobchodním trhu) provozní kapacitu, hospodářské podmínky a motivaci, které by byly jako celek přinejmenším rovnocenné těm, které měla H3G, která ve svých počátečních letech provozu působila na rychle se rozšiřujícím trhu. Mimoto Komise měla zohlednit účinek vyvíjený na konkurenční dynamiku nesouměrností ve stanovení sazby, ze které měla prospěch H3G, která ji významně zvýhodnila ve srovnání s ostatními operátory mobilní sítě.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení souboru závazků.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že srovnání s přidělením frekvencí H3G před spojením samo o sobě vyvolává závažné pochybnosti o adekvátnosti plánu přidělení frekvenčních pásem. Mimoto, Komise vycházela z budoucích a nejistých událostí, jako je účast nového operátora mobilní sítě na budoucích zadávacích řízeních, aniž by však zohlednila vysoké náklady spojené s nadcházejícím prodloužením a refarming převáděných frekvencí. Komise souhlasila s převodem nepřiměřeného počtu míst, když vycházela z nejistých dohod s Tower Companies. Konečně, dohoda uzavřená na přechodnou dobu s oznamujícími stranami, která má strukturu založenou na kapacitě, výrazně snižuje motivaci k investicím.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise tím, že založila analýzu spojení a závazků na nesprávném předpokladu, že cena je jediným významným konkurenčním faktorem na relevantním trhu, neprovedla řádné šetření.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že Komise ponechala bez povšimnutí skutečnost, že kvalita a pokrytí sítě mají srovnatelný význam a že se neměla omezit na statickou analýzu preferencí značně neobjektivního vzorku uživatelů v kategorii „nelukrativní zákazník“. Mimoto Komise ponechala bez povšimnutí výhledový význam spojení, které je rozhodující pro nového účastníka, který potřebuje další vyjednávací páky oproti stávajícímu operátorovi (jako byla H3G). Správný výběr nabyvatele, který je schopen řešit konvergující poptávku, by zajistil větší efektivitu a udržitelnost závazků v průběhu času.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z nesprávného posouzení vhodnosti závazků k vyřešení obav ohledně koordinovaných účinků na maloobchodním trhu.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že aby byl nový účastník schopen jednat skutečně agresivním způsobem a „rozbít“ koluzivní rovnováhu, bude muset být schopen jednat nezávisle na ostatních operátorech mobilní sítě. Nicméně vzorec vybraný pro zpřístupnění spektra (vnitrostátní dohody o roamingu a službách MOCN) vytváří úzkou závislost mezi novým operátorem mobilní sítě a JV po delší dobu. Napadené rozhodnutí je dále stiženo vadou spočívající v neprovedení šetření, pokud jde o slučitelnost vnitrostátních dohod o roamingu/službách MOCN s článkem 101 SFEU.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z nevhodnosti závazků reagovat na obavy v oblasti hospodářské soutěže na trhu velkoobchodního přístupu.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že se Komise dopustila pochybení zejména při rekonstrukci kontrafaktuálního scénáře a tím, že nevyžadovala žádné zvláštní opatření a vycházela výlučně z ujištění, že společnost Iliad bude motivována k nabízení takových služeb i přes absenci opatření v tomto smyslu a zkušenost tohoto operátora ve Francii. Naopak, závazky motivují nového operátora mobilní sítě k tomu, aby se zaměřil a získal právě a jedině klientelu operátorů virtuálních mobilních sítí.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 8 odst. 2 nařízení č. 139/2004 a porušení zásady řádné správy.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že Komise přijala společnost Iliad jako vhodného nabyvatele, aniž by zohlednila rizika účinnosti závazků vlastních vstupu operátora s jeho charakteristikami, a to bez dostatečných záruk, které by byly stanovené v závazcích, zejména s ohledem na kvalitu/pokrytí sítě.


title: Věc C-123/05: Žaloba podaná dne 15. března 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/15

         Žaloba podaná dne 15. března 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-123/05)
   (2005/C 115/28)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 15. března 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou X. Lewisem a A. Aresem, členy právní služby Komise.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Italská republika tím, že přijala článek 44 zákona č. 724 ze dne 23. prosince 1994, měnící text článku 6 zákona č. 573 ze dne 24. prosince 1993 vložením druhého pododstavce do tohoto článku, který povoluje prodloužení veřejných zakázek na služby a na dodávky s úspěšnými uchazeči o předchozí zakázku, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 11, 15 a 17 směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (1) a článků 6 a 9 směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky (2), jakož i článků 43 ES a 49 ES;

               2.

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Komise zpochybnila ustanovení zakotvená v čl. 6 druhé pododstavci zákona č. 573/1993, ve znění pozměněném článkem 44 zákona č. 724/1994. Uvedený druhý pododstavec sice zcela zakazuje konkludentní obnovení smluv veřejné správy na dodávku zboží a na poskytování služeb, stanoví však také, že „ve lhůtě tří měsíců po uplynutí smluv zkoumají správní orgány, zda nadále trvají důvody účelnosti a veřejného zájmu svědčící ve prospěch obnovení těchto smluv, a poté, co toto bylo potvrzeno, sdělí smluvnímu partnerovi svou vůli provést obnovení.“
   Komise je toho názoru, že tato ustanovení umožňují veřejné správě zadat přímo nové zakázky na služby a na dodávky bez uplatnění soutěžního řízení, které tak jsou zadávány podle řízení, která nejsou v souladu s právem Společenství. Tato ustanovení jsou v rozporu se zásadami zakotvenými ve směrnicích 92/50/EHS a 93/36/EHS pro oblast veřejných zakázek na služby a na dodávky. Dále jsou v rozporu se zásadami zákazu diskriminace a zásady transparence, které sledují zajištění svobody usazování a poskytování služeb stanovené v článcích 43 a 49 Smlouvy o ES.

      (1)  Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 199, 9.8.1993, s. 1.


title: Věc C-492/07: Žaloba podaná dne 7. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/26

         Žaloba podaná dne 7. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-492/07)
   (2008/C 22/50)
   Jednací jazyk: polština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Nijenhuis a K. Mojzesowicz, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, nezajistila provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES (1) ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) a obzvláště jejího čl. 2 písm. k), který se týká definice účastníka, do vnitrostátního práva, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice,

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 30. dubna 2004.

      (1)  Úř. věst. L 108, s. 33; Zvl. vyd. 13/29, s. 349.


title: Věc F-52/10: Žaloba podaná dne 3. července 2010 — Merhzaoui v. Rada

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/61

         Žaloba podaná dne 3. července 2010 — Merhzaoui v. Rada
   (Věc F-52/10)
   ()
   2010/C 221/99
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mohamed Merhzaoui (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí ze dne 12. května 2010 týkajícího se vyhotovení konečné hodnotící zprávy žalobce za období od 1. ledna 2008 do 30. června 2009.

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 12. května 2010 týkajícího se vyhotovení konečné hodnotící zprávy žalobce za období 2008-2009,

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.


title: Spojené věci T-466/04 a T-467/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  1. února 2006  – Elisabetta Dami v. OHIM ( Ochranná známka Společenství — Slovní ochranná známka GERONIMO STILTON — Námitky — Přerušení řízení — Omezení seznamu výrobků označených přihlašovanou ochrannou známkou — Zpětvzetí námitek )

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/26

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. února 2006 – Elisabetta Dami v. OHIM
   (Spojené věci T-466/04 a T-467/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka GERONIMO STILTON - Námitky - Přerušení řízení - Omezení seznamu výrobků označených přihlašovanou ochrannou známkou - Zpětvzetí námitek“)
   (2006/C 86/51)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Elisabetta Dami (Milán, Itálie) (zástupci: P. Beduschi a S. Giudici, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: The Stilton Cheese Makers Association (Surbiton, Surrey, Spojené království)
   Předmět věci
   Dvě žaloby podané proti rozhodnutím druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. září 2004 (věci R 973/2002-2 a R 982/2002-2), týkajícím se námitkového řízení mezi Elisabettou Dami a The Stilton Cheese Makers Association
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 20. září 2004 (věci R 973/2002-2 a R 982/2002-2) se zrušují.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 19. 3. 2005.


title: Věc C-240/11 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 3. května 2012 — World Wide Tobacco España, SA v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Španělský trh pro nákup a prvotní zpracování surového tabáku — Stanovení cen a rozdělení trhu — Pokuty — Odrazující účinek — Rovné zacházení — Polehčující okolnosti — Maximální výše 10 % obratu — Spolupráce“ )

text:
               6.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/4

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 3. května 2012 — World Wide Tobacco España, SA v. Evropská komise
   (Věc C-240/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Španělský trh pro nákup a prvotní zpracování surového tabáku - Stanovení cen a rozdělení trhu - Pokuty - Odrazující účinek - Rovné zacházení - Polehčující okolnosti - Maximální výše 10 % obratu - Spolupráce)
   2012/C 303/05
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: World Wide Tobacco España, SA (zástupci: M. Odriozola a A. Vide, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier a L. Malferrari, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 8. března 2011 — World Wide Tobacco España v. Komise (T-37/05), kterým Tribunál částečně zamítl návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni rozhodnutím Komise C(2004) 4030 final ze dne 20. října 2004 v řízení podle čl. 81 odst. 1 [ES] (věc COMP/C.38.238/B.2 — Surový tabák — Španělsko)

      Výrok

               1)

               Hlavní a vedlejší kasační opravný prostředek se odmítají.

               2)

               Společnosti World Wide Tobacco España SA se ukládá náhrada nákladů řízení o hlavním kasačním opravném prostředku.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení o vedlejším kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 211, 16.7.2011.


title: Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 1. prosince 2004 ve věci C-498/01 P: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) proti Zapf Creation AG (Opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) — Slovní spojení „New Born Baby“ — Nevydání rozhodnutí ve věci)

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/3

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 1. prosince 2004
   ve věci C-498/01 P: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) proti Zapf Creation AG (1)

   (Opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) - Slovní spojení „New Born Baby“ - Nevydání rozhodnutí ve věci)
   (2005/C 93/06)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-498/01 P, jejímž předmětem je opravný prostředek na základě článku 49 Statutu Soudního dvora podaný dne 20. prosince 2001, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: A. von Mühlendahl, M. Schennen a C. Røhl Søberg), podporovaný Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska (zmocněnec: K. Manji, ve spolupráci s M. Tappinem), přičemž druhým účastníkem řízení byla Zapf Creation AG, se sídlem v Rödental (Německo), (advokáti: A. Kockläuner a S. Zech), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, J.-P. Puissochet (zpravodaj) a R. Schintgen, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 1. prosince 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               O opravném prostředku podaném Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) není třeba rozhodnout.

               2)

               Zapf Creation AG se ukládá náhrada nákladů řízení v tomto stupni.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 56, 2.3.2002.


title: Věc C-317/06: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 5. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/14/ES — Informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/12

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 5. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-317/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/14/ES - Informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 199/19)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren a R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupce: M. A. Sampol Pucurull, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě ustanovení nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství – Společné prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise o zastoupení pracovníků (Úř. věst. L 80, s. 29; Zvl. vyd. 05/04, s. 219)
   Výrok

               1)

               Španělské království tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc C-142/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret dne  16. března 2006 , Olicom A/S v. Skatteministeriet

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret dne 16. března 2006, Olicom A/S v. Skatteministeriet
   (Věc C-142/06)
   (2006/C 143/39)
   Jednací jazyk: dánština
   Předkládající soud
   Østre Landsret
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Olicom A/S

      Žalovaný: Skatteministeriet
   Předběžné otázky

               1)

               Má být příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise č. 3009/95, vykládána tak, že takové kombinované síťové a modemové karty, které jsou předmětem původního řízení, podléhají od 1. ledna 1996 clu jako zařízení pro zpracování dat pod číslem 8471 nebo jako telekomunikační zařízení pod číslem 8517?
               V této souvislosti je Soudní dvůr Evropských společenství žádán, aby rozhodl, zda má být pojem „speciální funkce“ ve smyslu poznámky 5 písm. E) ke kapitole 84 kombinované nomenklatury, ve znění nařízení č. 3009/95, vykládán tak, že má dojít k zařazení do čísla jiného než 8471, pokud je funkce WAN přítomna, nebo zda má dojít k zařazení do čísla jiného než 8471, pouze pokud funkce WAN může fungovat nezávisle na zařízení pro automatizované zpracování dat.

               2)

               V případě, že Soudní dvůr Evropských společenství shledá, že funkce WAN v kombinované síťové a modemové kartě je speciální funkcí, je Soudní dvůr žádán, aby rozhodl, zda je pro celní zařazení relevantní, že za hlavní funkci výrobku může být považována funkce LAN.


title: Věc T-93/06: Žaloba podaná dne  23. března 2006  – Mülhens v. OHIM

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/43

         Žaloba podaná dne 23. března 2006 – Mülhens v. OHIM
   (Věc T-93/06)
   (2006/C 131/80)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mülhens GmbH & Co. KG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: T. Schulte-Beckhausen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: S.A. Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa (Spa, Belgie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu žalovaného ze dne 11. ledna 2006 (věc č. 2746/2004);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Mülhens GmbH & Co. KG

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „MINERAL SPA“ pro výrobky ve třídě 3 (mýdla, parfumerie, esenciální oleje, přípravky pro péči o tělo, vlasové přípravky, zubní pasty)
   Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: S.A. Spa Monopole, Compagnie fermière de SPA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: několik ochranných známek obsahujících slovo „SPA“ a zejména slovní ochranná známka Beneluxu „SPA“ pro výrobky ve třídě 32

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí žádosti o zápis ochranné známky
   Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávné použití čl. 8. odst. 5 nařízení 40/94


title: Věc C-226/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Oviedo (Španělsko) dne 14. května 2012 — Constructora Principado S.A. v. José Ignacio Menéndez Álvarez

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Oviedo (Španělsko) dne 14. května 2012 — Constructora Principado S.A. v. José Ignacio Menéndez Álvarez
   (Věc C-226/12)
   2012/C 227/17
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de Oviedo

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Constructora Principado S.A.

      Odpůrce: José Ignacio Menéndez Álvarez

      Předběžné otázky

   Je třeba ve vztahu ke smluvní klauzuli, kterou je na spotřebitele přenášena úhrada částky, kterou podle zákona přísluší uhradit prodávajícímu, nerovnováhu, na kterou odkazuje čl. 3 odst. 1 směrnice 93/13 (1), vykládat v tom smyslu, že je způsobena samotným přenesením povinnosti úhrady, která podle zákona přísluší prodávajícímu, na spotřebitele, nebo skutečnost, že směrnice vyžaduje, aby nerovnováha byla významná, znamená, že je navíc vyžadován významný hospodářský dopad na spotřebitele ve vztahu k celkové výši transakce?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288)


title: Věc T-6/10 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 26. března 2010 — Sviluppo Globale v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Veřejné zakázky — Nabídkové řízení — Odmítnutí nabídky — Návrh na odklad vykonatelnosti a předběžná opatření — Ztráta příležitosti — Neexistence vážné a nenapravitelné újmy — Neexistence naléhavosti“ )

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/37

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 26. března 2010 — Sviluppo Globale v. Komise
   (Věc T-6/10 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky - Nabídkové řízení - Odmítnutí nabídky - Návrh na odklad vykonatelnosti a předběžná opatření - Ztráta příležitosti - Neexistence vážné a nenapravitelné újmy - Neexistence naléhavosti“)
   2010/C 134/63
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sviluppo Globale GEIE (Řím, Itálie) (zástupci: F. Sciaudone, R. Sciaudone a A. Neri, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Costa de Oliveira, F. Erlbacher a P. Manzini, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na předběžná opatření v rámci nabídkového řízení EuropeAid/127843/D/SER/KOS týkajícího se poskytování pomoci celním a finančním orgánům v Kosovu.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc F-2/10: Žaloba podaná dne 7. ledna 2010 — Marcuccio v. Komise

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/53

         Žaloba podaná dne 7. ledna 2010 — Marcuccio v. Komise
   (Věc F-2/10)
   2010/C 63/94
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Lecce) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení zamítavých rozhodnutí o žádostech žalobce směřujících k získání úhrady některých lékařských výdajů ve výši 100 %

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí, v jakékoliv formě, kterým byla zamítnuta žádost ze dne 17. března 2009;

               —

               zrušit, quatenus opus est, sdělení ze dne 9. června 2009;

               —

               zrušit, quatenus opus est, zamítavé rozhodnutí, v jakékoliv formě, o stížnosti ze dne 15. září 2009 podané žalobcem proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti ze dne 17. března 2009;

               —

               zrušit, quatenus opus est, sdělení ze dne 22. září 2009;

               —

               uložit Komisi povinnost, aby žalobci uhradila rozdíl mezi částkou, kterou žalobce vynaložil na lékařské výdaje mezi 1. prosincem 2000 a 17. březnem 2009 včetně, o jejichž úhradu žádal v tomtéž období řadou žádostí o úhradu výdajů, a částkou, která mu byla dosud uhrazena Společným režimem zdravotního pojištění, nebo částku, kterou bude Soud pro veřejnou službu považovat za spravedlivou v této oblasti, spolu s úroky z výše uvedeného rozdílu nebo z částky, kterou bude Soud pro veřejnou službu považovat za spravedlivou, od prvního dne pátého měsíce následujícího po datu, kdy byla žalované doručena žádost ze dne 17. března 2009, ve výši 10 % ročně s roční kapitalizací, nebo ve výši, s kapitalizací a ode dne, které bude Soud pro veřejnou službu považovat za spravedlivé;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-411/07: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2007 – Aer Lingus Group v. Komise

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/24

         Žaloba podaná dne 19. listopadu 2007 – Aer Lingus Group v. Komise
   (Věc T-411/07)
   (2008/C 8/43)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Aer Lingus Group plc (Dublin, Irsko) (zástupci: A. Burnside, solicitor, B. van de Walle de Ghelcke, advokát, T. Snels, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit napadené rozhodnutí přijaté Evropskou komisí dne 11. října 2007;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na základě této žaloby se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 4600 ze dne 11. října 2007, kterým Komise zamítla žádost žalobkyně o zahájení řízení podle čl. 8 odst. 4 a o přijetí předběžných opatření podle čl. 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (dále jen „nařízení ES o spojování podniků“), které následovalo po rozhodnutí Komise K(2007) 3104 ze dne 27. června 2007 (dále jen „rozhodnutí o zákazu“) prohlašujícím spojení za neslučitelné se společným trhem a fungováním Dohody o EHP (věc č. COMP/M.4439 – Ryanair – Aer Lingus).
   Žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně vyložila a použila čl. 8 odst. 4 a 5 nařízení ES o spojování podniků tím, že rozhodla, že neměla pravomoc požadovat, aby se Ryanair, po rozhodnutí o zákazu, zbavil svého minoritního podílu v Aer Lingus, nebo přijmout další opatření k obnovení status quo ante nebo přijmout v mezidobí předběžná opatření.
   Žalobkyně zejména tvrdí, že vzhledem k tomu, že Komise výlučně zacházela s tímto minoritním podílem a související veřejnou nabídkou Ryanair za Aer Lingus jako s nedílnou součástí stejného spojení, vyplývá z toho, že zakázané spojení bylo částečně uskutečněno. Mimoto, žalobkyně tvrdí, že čl. 8 odst. 4 a 5 nařízení ES o spojování podniků zplnomocňuje Komisi za těchto okolností jednat, aby se zaměřila na nepříznivé účinky na hospodářskou soutěž vyplývající z tohoto akciového podílu spojujícího dvě společnosti, o kterých bylo rozhodnuto, že jsou navzájem nejbližšími konkurenty v leteckých spojích z Irska a nazpátek.
   Žalobkyně dále tvrdí, že Komise jednala v rozporu s čl. 21 odst. 3 nařízení ES o spojování podniků tím, že neprosadila svou výhradní příslušnost a místo toho ponechala možnost zásahu za strany členských států.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 2. června 2005 ve věci C-136/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof): Georg Dörr proti Sicherheitsdirektion für das Bundesland Kärnten a I. Ünal proti Sicherheitsdirektion für das Bundesland Vorarlberg (Volný pohyb osob — Veřejný pořádek — Směrnice 64/221/EHS — Články 8 a 9 — Zákaz pobytu a rozhodnutí o vyhoštění odůvodněné trestnými činy — Soudní žaloba týkající se pouze zákonnosti opatření, kterým je ukončen pobyt zúčastněné osoby — Neexistence odkladného účinku uvedené žaloby — Právo zúčastněné osoby na uplatnění důvodů ohledně vhodnosti u orgánu, který vydává stanovisko — Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Volný pohyb pracovníků — Článek 6 odst. 1 a čl. 14 odst. 1 rozhodnutí rady přidružení č. 1/80)

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 2. června 2005
   ve věci C-136/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof): Georg Dörr proti Sicherheitsdirektion für das Bundesland Kärnten a I. Ünal proti Sicherheitsdirektion für das Bundesland Vorarlberg (1)

   (Volný pohyb osob - Veřejný pořádek - Směrnice 64/221/EHS - Články 8 a 9 - Zákaz pobytu a rozhodnutí o vyhoštění odůvodněné trestnými činy - Soudní žaloba týkající se pouze zákonnosti opatření, kterým je ukončen pobyt zúčastněné osoby - Neexistence odkladného účinku uvedené žaloby - Právo zúčastněné osoby na uplatnění důvodů ohledně vhodnosti u orgánu, který vydává stanovisko - Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Volný pohyb pracovníků - Článek 6 odst. 1 a čl. 14 odst. 1 rozhodnutí rady přidružení č. 1/80)
   (2005/C 182/09)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-136/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) ze dne 18. března 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 26. března 2003, v řízeních Georg Dörr proti Sicherheitsdirektion für das Bundesland Kärnten a Ibrahim Ünal proti Sicherheitsdirektion für das Bundesland Vorarlberg, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas (zpravodaj), předseda senátu, A. Borg Barthet, S. von Bahr, J. Malenovský a U. Lõhmus, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 2. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Článek 9 odst. 1 směrnice Rady 64/221/EHS ze dne 25. února 1964 o koordinaci zvláštních opatření týkajících se pohybu a pobytu cizích státních příslušníků, která byla přijata z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví, musí být vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, na základě které nemají soudní žaloby proti rozhodnutí o vyhoštění z území tohoto členského státu přijatému vůči státnímu příslušníkovi jiného členského státu odkladný účinek a rozhodnutí o vyhoštění může být při přezkumu těchto žalob předmětem pouze posouzení zákonnosti, pokud nebyl zřízen žádný příslušný orgán ve smyslu uvedeného ustanovení.

               2.

               Procesní záruky stanovené v článcích 8 a 9 směrnice 64/221 se uplatní na turecké státní příslušníky, jejichž právní postavení je vymezeno články 6 nebo 7 rozhodnutí rady přidružení č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 7.6.2003.


title: Věc T-345/07: Usnesení Tribunálu ze dne 23. března 2010 — Banque Postale v. Komise

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/51

         Usnesení Tribunálu ze dne 23. března 2010 — Banque Postale v. Komise
   (Věc T-345/07) (1)

   2010/C 148/83

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.


title: Věc C-206/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 30. dubna 2012 — Essent Belgium NV v. Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 30. dubna 2012 — Essent Belgium NV v. Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   (Věc C-206/12)
   2012/C 227/14
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtban van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci původního řízení

   Žalobkyně: Essent Belgium NV
   Žalovaný: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   Další účastníci řízení:

               Vlaamse Gewest

               Vlaamse Gemeenschap

      Předběžné otázky

               1)

               Je taková vnitrostátní právní úprava, jakou je právní úprava obsažená ve vlámském dekretu ze dne 17. července 2000 o organizaci trhu s elektřinou, který byl proveden výnosem vlámské vlády ze dne 5. března 2004, ve znění výnosu vlámské vlády ze dne 25. února 2005 na podporu výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a výnosu vlámské vlády ze dne 8. července 2005, kterým se mění výnos vlámské vlády ze dne 5. března 2004 na podporu výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a výnos vlámské vlády ze dne 29. března 2002 o povinnostech veřejné služby na podporu racionálního využití energie, podle které

                           —

                           je dodavatelům elektřiny dodávajícím konečným spotřebitelům připojeným k distribuční nebo přenosové síti uloženo, aby ročně regulačnímu úřadu předkládali určitý počet certifikátů zelené elektřiny (článek 23 výše uvedeného dekretu),

                           —

                           je dodavatelům elektřiny dodávajícím konečným spotřebitelům připojeným k distribuční nebo přenosové síti ukládána správní pokuta ze strany Vlámského regulačního úřadu pro trh s elektřinou a plynem (VREG), pokud tito dodavatelé nepředložili dostatečný počet certifikátů zelené elektřiny, aby splnili jim uložený kvótní závazek týkající se takových certifikátů (čl. 37 odst. 2 výše uvedeného dekretu),

                           —

                           je výslovně stanoveno, že záruky původu z jiných zemí mohou být za určitých podmínek uznány ke splnění kvótního závazku (čl. 15 quater odst. 2 výnosu vlámské vlády ze dne 5. března 2004 ve znění použitelném na projednávanou věc),

                           —

                           regulační úřad nemůže nebo nechce z důvodu neexistence prováděcích opatření vlámské vlády zohlednit záruky původu pocházející z Norska a Dánska/Švédska, která uznala stejnost nebo rovnocennost předložení těchto certifikátů (článek 25 výše uvedeného dekretu a čl. 15 quater odst. 2 výnosu ze dne 5. března 2004), ačkoli regulační úřad v konkrétním případě tuto stejnost nebo rovnocennost nezkoumal,

                           —

                           v průběhu celé doby platnosti dekretu ze dne 17. července 2000 byly při zkoumání splnění kvótního závazku ve skutečnosti zohledňovány pouze certifikáty prokazující výrobu zelené elektřiny ve Vlámském regionu, zatímco dodavatelé elektřiny dodávající konečným spotřebitelům připojeným k distribuční nebo přenosové síti neměli žádnou možnost prokázat, že předkládané záruky původu z jiných členských států Evropské unie splňují podmínku existence stejných nebo rovnocenných záruk o udělení takových certifikátů,

                     v souladu s článkem 34 SFEU a článkem 11 Dohody o EHP nebo článkem 36 SFEU a článkem 13 Dohody o EHP?

               2)

               Je vnitrostátní právní úprava ve smyslu první otázky v souladu s článkem 5 tehdejší evropské směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES (1) ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou?

               3)

               Je vnitrostátní právní úprava ve smyslu první otázky v souladu se zásadou rovného zacházení a zásadou zákazu diskriminace, které jsou zakotveny mimo jiné v článku 18 SFEU a v článku 3 tehdejší směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES (2) ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES?

      (1)  Úř. věst. L 283, s. 33; Zvl. vyd. 12/02, s. 121.

      (2)  Úř. věst. L 176, s. 37; Zvl. vyd. 12/02, s. 211.


title: Věc T-474/15: Žaloba podaná dne 17. srpna 2015 – GGP Italy v. Komise

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/34

         Žaloba podaná dne 17. srpna 2015 – GGP Italy v. Komise
   (Věc T-474/15)
   (2015/C 328/31)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Global Garden Products Italy SpA (GGP Italy) (Castelfranco Veneto, Itálie) (zástupci: A. Villani, L. D'Amario a M. Caccialanza, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/902 ze dne 10. června 2015, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. června 2015;

               —

               přijal jakákoli další opatření, která bude považovat za nezbytná;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Dotčená žaloba směřuje ke zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/902 ze dne 10. června 2015, v němž Komise rozhodla, že omezující opatření, které přijalo Lotyšsko v souladu s článkem 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES ohledně sekačky na trávu vyráběné žalobkyní, bylo oprávněné.
   Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 20 směrnice 2006/42/ES, jenž stanoví, že každé omezující opatření přijaté na základě této směrnice „musí být přesně odůvodněno“ a „oznámí se co nejdříve dotčené straně, společně s informacemi o právních opravných prostředcích, které jsou jí k dispozici podle platných právních předpisů daného členského státu, a o lhůtách, kterým tyto opravné prostředky podléhají“.

                           —

                           Žalobkyně si v tomto ohledu stěžuje, že jí omezující opatření, jež proti ní přijaly lotyšské orgány, nebylo nikdy oznámeno, a napadené rozhodnutí tedy považovalo za oprávněné opatření, které vážně ohrozilo její právo na obranu, jelikož bylo přijato po ukončení řízení, které neproběhlo řádně a bylo stiženo řadou zejména formálních nedostatků.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení pravidel směrnice 2006/42/ES upravující povinnost zajistit splnění základních požadavků na bezpečnost (čl. 5 odst. 1), volný pohyb strojních zařízení (čl. 6 odst. 1), předpoklad shody s harmonizovanými normami (článek 7) a ochranné řízení, jež může zahájit každý členský stát (článek 11).

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise nesprávně posoudila omezující opatření přijaté Lotyšskem jako oprávněné. Lotyšské orgány tvrdily, že sekačka na trávu Stiga Collector 35 EL C350 297 352 654/S13 údajně nesplňuje požadavky na ochranu zdraví a bezpečnost uvedené v příloze I směrnice 2006/42/ES z důvodu, že strojní zařízení nesplňuje požadavky harmonizované normy EN 60335-2-77:2010. V době, kdy bylo dotčené strojní zařízení žalobkyní vyrobeno a uvedeno na trh, tato přísnější norma EN 60335-2-77:2010 ještě nebyla závazná jako jediná norma, která splňuje předpoklad shody s požadavky na ochranu zdraví a bezpečnost, a v průběhu přechodného období, stanoveného touto normou, zůstala nadále v platnosti předchozí norma EN 60335-2-77:2006, s níž bylo dotčené strojní zařízení v souladu.


title: Věc T-587/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Crosfield Italia v. ECHA „REACH — Poplatek za registraci látky — Snížení pro mikropodniky a malé a střední podniky — Chyba v prohlášení o velikosti podniku — Doporučení 2003/361/ES — Rozhodnutí, kterým se ukládá administrativní poplatek — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Crosfield Italia v. ECHA
   (Věc T-587/14) (1)

   („REACH - Poplatek za registraci látky - Snížení pro mikropodniky a malé a střední podniky - Chyba v prohlášení o velikosti podniku - Doporučení 2003/361/ES - Rozhodnutí, kterým se ukládá administrativní poplatek - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 392/33)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Crosfield Italia Srl (Verona Itálie) (zástupce: M. Baldassarri, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: původně M. Heikkilä, E. Bigi, J.-P. Trnka a E. Maurage, poté M. Heikkilä, J.-P. Trnka a E. Maurage, zmocněnci, ve spolupráci s C. Garcia Molyneuxem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ECHA SME(2013) 4672 ze dne 28. května 2014, kterým se konstatuje, že žalobkyně nesplňuje podmínky k tomu, aby jí bylo přiznáno snížení poplatku pro malé podniky, a kterým se jí ukládá administrativní poplatek, a současně návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení faktur vystavených ECHA v návaznosti na přijetí rozhodnutí SME(2013) 4672.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky SME(2013) 4672 ze dne 28. května 2014 se zrušuje.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13.10.2014.


title: Věc C-149/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia (Polsko) dne 14. března 2016 – Halina Socha, Dorota Olejnik a Anna Skomra v. Szpital Specjalistyczny im. A. Falkiewicza we Wrocławiu

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia (Polsko) dne 14. března 2016 – Halina Socha, Dorota Olejnik a Anna Skomra v. Szpital Specjalistyczny im. A. Falkiewicza we Wrocławiu
   (Věc C-149/16)
   (2016/C 222/03)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Halina Socha, Dorota Olejnik a Anna Skomra

      Žalovaná: Szpital Specjalistyczny im. A. Falkiewicza we Wrocławiu

      Předběžná otázka

   Má být čl. 1 odst. 1 a článek 2 směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (1) ve spojení se zásadou účinnosti práva vykládán v tom smyslu, že zaměstnavatel, který z důvodu obtížné finanční situace změní pracovní podmínky a podmínky odměňování vyplývající z pracovních smluv (což představuje výpověď smlouvy za účelem uzavření nové smlouvy) pouze ohledně podmínek odměňování, je povinen postupovat v souladu s požadavky výše uvedené směrnice a projednat takové výpovědi se zaměstnaneckými odborovými organizacemi přesto, že vnitrostátní právo – zákon ze dne 13. března 2003 o zvláštních pravidlech týkajících se skončení pracovních poměrů se zaměstnanci z důvodů nezávislých na vůli zaměstnanců (Dz. U. z roku 2003, č. 90, položka 844 ve znění pozdějších změn) – v článcích 1, 2, 3, 4, 5 a 6 neobsahuje žádnou právní úpravu týkající se takové změny podmínek pracovní smlouvy?

      (1)  Úř. věst. 1998 L 225, s. 16; Zvl. Vyd. 05/03, s. 327.


title: Věc T-525/17: Žaloba podaná dne 7. srpna 2017 – Taberna Ángel Sierra a další v. SRB

text:
               23.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/22

         Žaloba podaná dne 7. srpna 2017 – Taberna Ángel Sierra a další v. SRB
   (Věc T-525/17)
   (2017/C 357/29)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Taberna Ángel Sierra, SL (Madrid, Španělsko) a dalších 17 žalobců (zástupce: P. Rúa Sobrino, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               určil, že články 18 a 29 nařízení (EU) č. 806/2014 jsou protiprávní a nepoužitelné;

               —

               uložil SRB náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017 (SRB//EES/2017/08), kterým se schvaluje program řešení krize Banco Popular Español S.A.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uplatněným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-59/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. července 2014 – Isotis v. Komise „Rozhodčí doložka — Šestý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace přispívající k vytvoření Evropského výzkumného prostoru a k inovacím (2002 – 2006) — Smlouvy ACCESS-eGOV, EU4ALL, eABILITIES, Emerge, Enable, Ask-It — Program eTEN v oblasti transevropských telekomunikačních sítí — Smlouvy Navigabile a Euridice — Rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace — Smlouva T-Seniority — Zaplacení zbývající částky — Vzájemná žaloba — Vrácení částek zálohy — Paušální odškodnění“

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. července 2014 – Isotis v. Komise
   (Věc T-59/11) (1)

   („Rozhodčí doložka - Šestý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace přispívající k vytvoření Evropského výzkumného prostoru a k inovacím (2002 – 2006) - Smlouvy ACCESS-eGOV, EU4ALL, eABILITIES, Emerge, Enable, Ask-It - Program eTEN v oblasti transevropských telekomunikačních sítí - Smlouvy Navigabile a Euridice - Rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace - Smlouva T-Seniority - Zaplacení zbývající částky - Vzájemná žaloba - Vrácení částek zálohy - Paušální odškodnění“)
   2014/C 292/33
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis (Atény, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Condou-Durande a V. Savov, zmocněnci, ve spolupráci s S. Pappas, advokát)

      Předmět věci

   Návrhy podané na základě článku 272 SFEU, jejichž předmětem je zaprvé určení neopodstatněnosti požadavku Komise na vrácení subvencí vyplacených žalobkyni z titulu smluv č. 027020 „Access to e-Government Services Employing Semantic Technologies“, č. 035242 „A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support“, č. 511298 „Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users“, č. 034778 „European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning“, č. 045056 „Emergency Monitoring and Prevention“, č. 045563 „A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease“, č. 029255 „NavigAbile: e-inclusion for communication disabilities“, č. 517506 „European Recommanded Materials for Distance Learning Courses for Educators“ a č. 224988 „T-Seniority: Expanding the benefits of information society to older people through digital TV channels“, uzavřené mezi Evropským společenstvím a žalobkyní, a zadruhé uložení Komisi zaplatit zbývající částku subvencí z titulu smluv č. 511298 „Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Usersů a č. 034778 „European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning, jakož i vzájemná žaloba, jejímž předmětem je uložit žalobkyni povinnost vrátit neoprávněně zaplacené subvence v rámci všech těchto smluv a paušální odškodnění.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba podaná společností Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis se zamítá.

               2)

               Společnosti Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis se ukládá zaplacení částky 9 99  213,45 eur, zvýšené od 15. června 2011 o úroky ve výši sazby Evropské centrální bank (ECB) navýšené o 3,5 bodů, což odpovídá vrácení finančních příspěvků, které jí byly vyplaceny z titulu smluv č. 027020 „Access to e-Government Services Employing Semantic Technologies“, č. 035242 „A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support“, č. 511298 „Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users“, č. 034778 „European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning“, č. 045056 „Emergency Monitoring and Prevention“, č. 045563 „A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease“, č. 029255 „NavigAbile: e inclusion for communication disabilities“, č. 517506 „European Recommanded Materials for Distance Learning Courses for Educators“ a č. 224988 „T-Seniority: Expanding the benefits of information society to older people through digital TV channels“.

               3)

               Společnosti Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis se ukládá zaplacení částky 70  471,47 eur, zvýšené od 5. srpna 2011 o úroky ve výši sazby ECB navýšené o 3,5 bodů, což odpovídá paušálnímu odškodnění dlužnému z titulu smluv č. 027020 „Access to e Government Services Employing Semantic Technologies“, č. 035242 „A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support“, č. 511298 „Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users“, č. 034778 „European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning“, č. 045056 „Emergency Monitoring and Prevention“, č. 045563 „A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease“.

               4)

               Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 89, 19. 3. 2011.


title: Věc T-47/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. září 2008 – ratiopharm v. OHIM (BioGeneriX) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství BioGeneriX — Absolutní důvod zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/38

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. září 2008 – ratiopharm v. OHIM (BioGeneriX)
   (Věc T-47/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství BioGeneriX - Absolutní důvod zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 285/69)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: ratiopharm GmbH (Ulm, Německo) (zástupci: původně S. Völker, poté S. Völker a A. Schabenberger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh podaný proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. prosince 2006 (R 1047/2004-4), týkajícího se žádosti o zápis slovního označení BioGeneriX jako ochranné známky Společenství.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               ratiopharm GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 14.4.2007.


title: Věc C-596/12: Žaloba podaná dne 20. prosince 2012 — Evropská komise v. Italská republika

text:
               9.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/8

         Žaloba podaná dne 20. prosince 2012 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-596/12)
   2013/C 71/13
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Enegren a C. Cattabriga, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že z působnosti procesu mobility uvedeného v článku 4 zákona č. 223/1991, ve spojení s článkem 24 téhož zákona vyloučila kategorii „dirigenti“ (vedoucí pracovníci), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 1 odst. 1 a 2 směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (1);

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise tvrdí, že Italská republika tím, že z působnosti procesu mobility uvedeného v článku 4 zákona č. 223/1991, ve spojení s článkem 24 téhož zákona vyloučila kategorii „dirigenti“ (vedoucí pracovníci), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 1 odst. 1 a 2 směrnice 98/59/ES.
   Tato směrnice upravuje postup informování a projednání se zástupci zaměstnanců, který musí zaměstnavatel dodržet, pokud zamýšlí provést hromadné propouštění, jakož i samotný postup hromadného propouštění.
   Tyto postupy se podle čl. 1 odst. 1 a 2 směrnice uplatní na propouštění ze strany zaměstnavatele z jednoho nebo několika důvodů, které nesouvisí s osobou zaměstnance, pokud počet propuštěných zaměstnanců překračuje určitý práh stanovený podle počtu zaměstnanců daného podniku. Při určení počtu zaměstnanců podniku i při určení počtu propuštěných zaměstnanců se zohlední všichni zaměstnanci bez ohledu na jejich kvalifikaci a funkce, s výjimkou zaměstnanců zaměstnaných na dobu určitou, zaměstnanců veřejné správy a posádek námořních lodí.
   Italský zákonodárce při provedení směrnice 98/59/ES do vnitrostátního právního řádu vyloučil z působnosti postupu informování a projednání, zavedeného pro případy hromadného propouštění, kategorii vedoucích pracovníků, která však spadá pod pojem zaměstnance podle italského občanského zákoníku. Nejenže toto vyloučení je v rozporu s obecnou působností směrnice, ale je též zcela neodůvodněné. Kategorie vedoucích pracovníků v italském právu je totiž velmi široká a zahrnuje též zaměstnance, kteří v rámci podniku nevykonávají zvláštní řídicí pravomoci a kteří jsou označeni za „vedoucí pracovníky“ jen proto, že mají vysokou odbornou kvalifikaci.

      (1)  Úř. věst. 225, s. 16; Zvl. vyd. 05/03, s. 327


title: Věc C-637/15 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 25. října 2016 – VSM Geneesmiddelen BV v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Veřejné zdraví — Ochrana spotřebitelů — Nařízení (ES) č. 1924/2006 — Zdravotní tvrzení při označování potravin — Článek 13 odst. 3 — Seznam Společenství schválených zdravotních tvrzení při označování potravin — Rostlinné látky — Pozastavená tvrzení — Žaloba pro nečinnost a žaloba na neplatnost — Přijetí stanoviska Komise — Napadnutelný akt“

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/7

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 25. října 2016 – VSM Geneesmiddelen BV v. Evropská komise
   (Věc C-637/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Veřejné zdraví - Ochrana spotřebitelů - Nařízení (ES) č. 1924/2006 - Zdravotní tvrzení při označování potravin - Článek 13 odst. 3 - Seznam Společenství schválených zdravotních tvrzení při označování potravin - Rostlinné látky - Pozastavená tvrzení - Žaloba pro nečinnost a žaloba na neplatnost - Přijetí stanoviska Komise - Napadnutelný akt“)
   (2017/C 063/11)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: VSM Geneesmiddelen BV (zástupce: U. Grundmann, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: M. Wilderspin a S. Grünheid, zmocněnci)

      Výrok

               1.

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2.

               O návrhu European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (EUCOPE) na vstup do řízení není třeba rozhodnout.

               3.

               VSM Geneesmiddelen BV se ukládá náhrada nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.

               4.

               VSM Geneesmiddelen BV a European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (EUCOPE) ponesou vlastní náklady řízení související s návrhem EUCOPE na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

      (1)  Úř. věst. C 48, 8.2.2016.


title: Věc T-110/11: Žaloba podaná dne 18. února 2011 — ASA v. OHIM — Merck (FEMIFERAL)

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/22

         Žaloba podaná dne 18. února 2011 — ASA v. OHIM — Merck (FEMIFERAL)
   (Věc T-110/11)
   2011/C 139/42
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ASA Sp. z o.o. (Głubczyce, Polsko) (zástupce: M. Chimiak, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Merck Sp. z o.o. (Varšava, Polsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. listopadu 2010 ve věci R 0182/2010-1 v plném rozsahu;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „FEMIFERAL“ (přihláška č. 5320701) pro výrobky zařazené do třídy 5.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Merck Sp. z o.o.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranná známka „Feminatal“ a národní obrazová ochranná známka se slovním prvkem „feminatal“ pro výrobky zařazené do třídy 5.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí přihlášky v plném rozsahu.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1) v důsledku nesprávného zjištění, že ochranné známky „Feminatal“ a „FEMIFERAL“ jsou si tak podobné, že u polské veřejnosti existuje nebezpečí záměny ohledně původu výrobků, nesprávného posouzení rozlišovací způsobilosti předpony „femi“, nezohlednění zvláštností polské veřejnosti a zásad polského jazyka, a rovněž nesprávného posouzení podobnosti výrobků na všech třech úrovních — vzhledové, fonetické i pojmové.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (kodifikované znění) (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-576/17: Žaloba podaná dne 24. srpna 2017 – Mas Que Vinos Global v. EUIPO – JESA (EL SEÑORITO)

text:
               23.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/26

         Žaloba podaná dne 24. srpna 2017 – Mas Que Vinos Global v. EUIPO – JESA (EL SEÑORITO)
   (Věc T-576/17)
   (2017/C 357/34)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mas Que Vinos Global, SL (Dobarrios, Španělsko) (zástupkyně: M. Sanmartín Sanmartín, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Jose Estevez, SA (JESA) (Jerez de la Frontera, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „EL SEÑORITO“ – Přihláška č. 13 502 166

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. června 2017 ve věci R 1775/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               rozhodl, že EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článků 42, 60, 63, 75 a 76, jakož i čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-302/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. března 2014 – HeidelbergCement v. Komise „Hospodářská soutěž  — Správní řízení  — Rozhodnutí o vyžádání informací  — Nezbytná povaha vyžadovaných informací  — Povinnost uvést odůvodnění  — Proporcionalita“

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. března 2014 – HeidelbergCement v. Komise
   (Věc T-302/11) (1)

   („Hospodářská soutěž - Správní řízení - Rozhodnutí o vyžádání informací - Nezbytná povaha vyžadovaných informací - Povinnost uvést odůvodnění - Proporcionalita“)
   2014/C 135/38
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Německo) (zástupci: U. Denzel, T. Holzmüller a P. Pichler, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Kellerbauer, R. Sauer a C. Hödlmayr, zmocněnci, ve spolupráci s A. Böhlkem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2011) 2361 final ze dne 30. března 2011 v řízení podle čl. 18 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc 39520 – Cement a příbuzné výrobky)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti HeidelbergCement AG se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 238, 13.8.2011.


title: Věc T-78/12: Žaloba podaná dne 17. února 2012 — GRE v. OHIM — Villiger Söhne (LIBERTE brunes)

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/30

         Žaloba podaná dne 17. února 2012 — GRE v. OHIM — Villiger Söhne (LIBERTE brunes)
   (Věc T-78/12)
   2012/C 109/61
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Německo) (zástupkyně: I. Memmler, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 1. prosince 2011 ve věci R 2109/2010-1;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „LIBERTE brunes“ pro výrobky zařazené do tříd 25, 30 a 34 (přihláška č. 6 462 171).

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Villiger Söhne GmbH.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „LA LIBERTAD“ (ochranná známka Společenství zapsaná pod č. 1 456 664) a obrazová ochranná známka „La LIBERTAD“ (ochranná známka Společenství zapsaná pod č. 2 433 126) pro výrobky zařazené do tříd 14 a 34.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož mezi danými kolidujícími ochrannými známkami neexistuje žádné nebezpečí záměny.


title: Věc C-506/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. září 2013 Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro A. E. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. července 2013 ve věci T-552/11, Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro v. Komise

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/50

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. září 2013 Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro A. E. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. července 2013 ve věci T-552/11, Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro v. Komise
   (Věc C-506/13 P)
   2013/C 344/88
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro A. E. (zástupce: E. Tzannini, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               vyhovět tomuto kasačnímu opravnému prostředku ;

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 9. července 2013 ve věci T-552/11 s č. j. 575925;

               —

               prohlásit kasační opravný prostředek za přípustný a rozhodnout předmětný spor ve věci samé, nebo vrátit věc Tribunálu k novému přezkoumání ve věci samé;

               —

               zamítnout vzájemný návrh Komise, neboť všechny relevantní argumenty, které v zásadě uplatňuje, jsou zcela nepřípustné, a v každém případě neopodstatněné;

               —

               vyhovět žalobě na neplatnost ze dne 24. října 2011 podané „Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro“ proti oznámení o dluhu č. 3241109207 vydanému dne 9. září 2011;

               —

               zrušit napadené oznámení o dluhu č. 3241109207 znějící na částku 83 001,09 eur;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Nesprávné použití právního ustanovení v tom, že nebylo uznáno, že oznámení o dluhu má právní účinky a z toho vyplývající nepoužití článku 263 SFEU. Tribunál tím, že učinil závěr, že Komise nevykonala pravomoc, kterou má jakožto orgán veřejné moci, a že účel oznámení o dluhu spočívá ve vykonání práv svěřených Komisi ustanoveními smlouvy, nesprávně použil právní ustanovení.

               2)

               Nesprávné právní posouzení, a sice nesprávná kvalifikace právního pojmu „bezdůvodná platba“. Tribunál podal nesprávný a zcela nepřesný výklad smlouvy stran pojmu „bezdůvodná platba“.

               3)

               Porušení základních zásad práva Společenství v tom, že nebyly zohledněny argumenty „Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro“ týkající se úroků z prodlení. Tribunál nesprávně stanovil počátek běhu úroků na den následující po dni zaplacení uvedeném v oznámení o dluhu.

               4)

               Použití nesprávných právních kritérií v rámci hodnocení důkazů Tribunálem. Tribunál nesprávně zpochybnil pracovní dobu zaměstnanců.

               5)

               Nesprávné právní posouzení a nesprávné skutkové zjištění. Tribunál nepoužil správné právní ustanovení na skutkové okolnosti s ohledem na povahu a funkci pracovních výkazů.

               6)

               Zjevně nesprávné posouzení, pokud jde o procesní ustanovení, která zaručují právo na obhajobu a rovnost zbraní mezi Komisí a „Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro“. Tribunál nesprávně učinil závěr, že předložené pracovní výkazy nesplňují požadavky kladené ustanoveními smlouvy, v důsledku čehož je odmítl jakožto důkazy a mimoto, že předložená korespondence nemůže prokázat pracovní dobu, po kterou zaměstnanci skutečně pracovali.

               7)

               Nesprávné právní posouzení právní povahy metod pro výpočet nákladů (Cost Models).

               8)

               Nesprávné právní posouzení pojmu „překročení pravomoci“ Evropskou komisí.

               9)

               Nesprávné skutkové zjištění, které vedlo k nesprávnému právnímu posouzení ohledně odmítnutí argumentů „Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro“ a ohledně neuvedení odůvodnění napadeného oznámení o dluhu.

               10)

               Nesprávné právní posouzení týkající se zásady legitimního očekávání. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že neučinil závěr, že Komise tím, že porušila zásadu legitimního očekávání, zmařila celou výzkumnou práci společnosti „Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro“, jelikož sankcionovala případné formální odchylky od údajně správného postupu a požadovala po ní vrácení vyplacených částek v plné výši.


title: Věc C-139/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 2. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Karlsruhe) — trestní řízení proti Rafetu Kqikovi ( Víza, azyl, přistěhovalectví — Státní příslušník třetího státu, držitel povolení k pobytu ve Švýcarsku — Vstup a pobyt na území členského státu za jiným účelem než průjezdem — Chybějící vízum )

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/18

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 2. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Karlsruhe) — trestní řízení proti Rafetu Kqikovi
   (Věc C-139/08) (1)

   („Víza, azyl, přistěhovalectví - Státní příslušník třetího státu, držitel povolení k pobytu ve Švýcarsku - Vstup a pobyt na území členského státu za jiným účelem než průjezdem - Chybějící vízum“)
   2009/C 141/29
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Karlsruhe

      Účastník původního trestního řízení

   Rafet Kqiku.

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberlandesgericht Karlsruhe — Výklad článku 1 a 2 rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 896/2006/ES ze dne 14. června 2006, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem členskými státy za účelem průjezdu přes jejich území (Úř. věst. L 167, s. 8) — Možnost státního příslušníka bývalého společenství států Srbska a Černé hory usazeného ve Švýcarsku, majícího švýcarské povolení k trvalému pobytu typu C, vstoupit bez víza na území Spolkové republiky Německo i z jiných důvodů než důvodu tranzitu, a pobývat zde po dobu dvou dnů.

      Výrok

   Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 896/2006/ES ze dne 14. června 2006, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem členskými státy za účelem průjezdu přes jejich území, je třeba vykládat v tom smyslu, že povolení k pobytu uvedená v příloze tohoto rozhodnutí, vydávaná Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím státním příslušníkům třetích zemí podléhajícím vízové povinnosti, jsou považována za rovnocenná pouze průjezdním vízům. Ke vstupu na území členských států za účelem průjezdu stačí ke splnění požadavků uvedených v čl. 1 odst. 1 a článku 2 nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, aby osoba, jíž se uvedené rozhodnutí týká, byla držitelem povolení k pobytu vydaného Švýcarskou konfederací nebo Lichtenštejnským knížectvím a uvedeného v příloze téhož rozhodnutí.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008.


title: Věc C-313/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) dne 7. června 2013 — Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală v. Cătălin Ienciu

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) dne 7. června 2013 — Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală v. Cătălin Ienciu
   (Věc C-313/13)
   (2013/C 226/12)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală

      Žalovaná: Cătălin Ienciu

      Předběžná otázka

   V případě, že bylo postavení prodejce dodatečně určeno jako postavení osoby povinné k DPH a protiplnění (cena) dodání nemovitosti bylo určeno stranami bez jakékoli zmínky o DPH, musí být články 73 a 78 směrnice Rady 2006/112/ES (1) vykládány v tom smyslu, že je základ daně tvořen:

               a)

               protiplněním (cenou) za dodání zboží sjednaným mezi stranami, sníženým o sazbu DPH nebo

               b)

               protiplněním (cenou) za dodání zboží sjednaným mezi stranami?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc T-220/06: Žaloba podaná dne 16. srpna 2006 – JAKO-O v. OHIM – P.I. Fashion (JAKO-O)

text:
               14.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/14

         Žaloba podaná dne 16. srpna 2006 – JAKO-O v. OHIM – P.I. Fashion (JAKO-O)
   (Věc T-220/06)
   (2006/C 249/33)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: JAKO-O Möbel und Spielmittel für die junge Familie GmbH (Bad Rodach, Německo) (zástupce: E. Bertram, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: P. I. Fashion BV (Amsterdam, Nizozemsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 14. června 2006 (věc R 1178/2005-2);

               —

               zamítnout námitky č. B 553695 podané proti přihlášce ochranné známky č. 2395564;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka Společenství „JAKO-O“ pro výrobky a služby zařazené ve třídách 3, 8, 9, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 39 a 41 (mýdlo, voňavkářské výrobky, éterické oleje, kosmetické přípravky) – přihláška ochranné známky č. 2395564.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: P. I. Fashion B.V.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní obrazová ochranná známka „LAGERFELD JAKO“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 3.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám pro namítané výrobky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94.
   Přihlašovatelka tvrdí, že mezi starším právem a přihlašovanou ochrannou známkou Společenství neexistuje podobnost po stránce fonetické, vzhledové nebo pojmové, a že tudíž neexistuje nebezpečí záměny ve smyslu výše uvedeného článku. Nebezpečí záměny je dále podle žalobkyně sníženo proslulostí, kterou přisuzuje průměrný spotřebitel prvku LAGERFELD, který má být považován za dominantní prvek ochranné známky.