title: Věc T-311/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 2. července 2009 — Fitoussi v. OHIM — Loriot (IBIZA REPUBLIC) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství IBIZA REPUBLIC — Starší národní obrazová ochranná známka znázorňující pěticípou hvězdu v kruhu — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 2. července 2009 — Fitoussi v. OHIM — Loriot (IBIZA REPUBLIC)
   (Věc T-311/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství IBIZA REPUBLIC - Starší národní obrazová ochranná známka znázorňující pěticípou hvězdu v kruhu - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 193/32
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Paul Fitoussi (Vincennes, Francie) (zástupci: K. Manhaeve, T. van Innis a G. Glas, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: R. Bianchi, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Bernadette Nicole J. Loriot (Ibiza, Španělsko)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. května 2008 (věc R 1135/2007-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi Paulem Fitoussim a Bernadette Nicole J. Loriot

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Paulu Fitoussimu se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc C-175/07, Věc C-176/07, Věc C-177/07, Věc C-178/07, Věc C-179/07, Věc C-180/07, Věc C-181/07, Věc C-182/07, Věc C-183/07, Věc C-184/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de grande instance de Nanterre (Francie) dne 2. dubna 2007 – 1. S.A. SAFBA v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 2. Sucreries et Raffineries d'Erstein v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 3. Sucreries & Distilleries de Souppes – Ouvré Fils v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 4. Sucrerie de Bourgogne v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 5. Sucrerie Bourdon v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 6. des Sucreries du Marquenterre v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 7. Cristal Union v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 8. Lesaffre Frères v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 9. Vermendoise Industries v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 10. Sucreries de Toury et Usines annexes v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de grande instance de Nanterre (Francie) dne 2. dubna 2007 – 1. S.A. SAFBA v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 2. Sucreries et Raffineries d'Erstein v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 3. Sucreries & Distilleries de Souppes – Ouvré Fils v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 4. Sucrerie de Bourgogne v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 5. Sucrerie Bourdon v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 6. des Sucreries du Marquenterre v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 7. Cristal Union v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 8. Lesaffre Frères v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 9. Vermendoise Industries v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 10. Sucreries de Toury et Usines annexes v. Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   (Věc C-175/07 - Věc C-176/07 - Věc C-177/07 - Věc C-178/07 - Věc C-179/07 - Věc C-180/07 - Věc C-181/07 - Věc C-182/07 - Věc C-183/07 - Věc C-184/07)
   (2007/C 117/32)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal de grande instance de Nanterre
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SAFBA (C-175/07), Sucreries et Raffineries d'Erstein (C-176/07), Sucreries & Distilleries de Souppes – Ouvré Fils (C-177/07), Sucrerie de Bourgogne (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), des Sucreries du Marquenterre (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), Lesaffre Frères (C-182/07), Société Vermendoise Industries (C-183/07), Sucreries de Toury et Usines annexes (C-184/07)

      Žalovaní: Directeur général des douanes et droits indirects a Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   Předběžné otázky

               1)

               Je nařízení Komise č. 314/2002 (1) neplatné z hlediska článku 15 nařízení Rady č. 1260/2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (2) a z hlediska zásad proporcionality a zákazu diskriminace z toho důvodu, že pro výpočet dávky z výroby nestanoví, že z potřeb financování má být vyloučeno množství cukru obsažené ve zpracovaných produktech vyvezených bez nároku na vývozní náhradu?

               2)

               Pro případ záporné odpovědi na tuto otázku:
               Je nařízení č. 1686/2005 (3) neplatné z hlediska nařízení Komise č. 314/2002 a článku 15 nařízení Rady č. 1260/2005 a zásady proporcionality z toho důvodu, že stanoví dávku z výroby cukru, která se vypočte na základě „průměrné ztráty “na vyvezenou tunu, která nezahrnuje množství vyvezené bez náhrady, zatímco se totéž množství zahrnuje do souhrnné částky pro účely ohodnocení celkové financované ztráty?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 314/2002 ze dne 20. února 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru (Úř. věst. L 50, s. 40; Zvl. vyd. 03/35, s. 190).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (Úř. věst. L 178, s.1; Zvl. vyd. 03/33, s. 17).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 1686/2005 ze dne 14. října 2005, kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví částky na dávky z výroby a koeficient doplňkové dávky v odvětví cukru (Úř. věst. L 271, s. 12).


title: Věc T-661/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2016 – Lotyšsko v. Komise „EZOZF, EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Paušální finanční oprava — Podmíněnost — Minimální požadavky pro dobrý zemědělský a environmentální stav — Standardy — Článek 5 odst. 1 a příloha IV nařízení (ES) č. 1782/2003 — Článek 6 odst. 1 a příloha III nařízení (ES) č. 73/2009“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2016 – Lotyšsko v. Komise
   (Věc T-661/14) (1)

   („EZOZF, EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Paušální finanční oprava - Podmíněnost - Minimální požadavky pro dobrý zemědělský a environmentální stav - Standardy - Článek 5 odst. 1 a příloha IV nařízení (ES) č. 1782/2003 - Článek 6 odst. 1 a příloha III nařízení (ES) č. 73/2009“)
   (2016/C 305/40)
   Jednací jazyk: lotyština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Lotyšská republika (zástupci: I. Kalniņš a D. Pelše, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Sauka a D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise 2014/458/EU ze dne 9. července 2014, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2014, L 205, s. 62) v rozsahu, v němž toto rozhodnutí vylučuje z financování Evropskou unií některé výdaje Lotyšské republiky ve výši 739 393,95 eura z důvodu jejich neslučitelnosti s unijními pravidly.

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Komise 2014/458/EU ze dne 9. července 2014, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), se zrušuje v rozsahu, v němž toto rozhodnutí vylučuje z financování Unií některé výdaje Lotyšské republiky ve výši 739 393,95 eura z důvodu jejich nesouladu s unijními pravidly.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 395, 10.11.2014.


title: Věc C-167/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 11. května 2009 — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne v. Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, dotčené třetí osoby: E.On Benelux a Burgemeester en Wethouders Rotterdam

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 11. května 2009 — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne v. Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, dotčené třetí osoby: E.On Benelux a Burgemeester en Wethouders Rotterdam
   (Věc C-167/09)
   2009/C 193/04
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne

      Žalovaný: Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland

      Dotčené třetí osoby: E.On Benelux a Burgemeester en Wethouders Rotterdam

      Předběžné otázky

               1.

               Znamená povinnost výkladu v souladu se směrnicí, že povinnosti vyplývající ze směrnice 96/61/ES (1) o integrované prevenci a omezování znečištění (nyní směrnice 2008/1/ES (2) o integrované prevenci a omezování znečištění) provedené do Wet milieubeheer mohou a musí být vykládány tak, že při rozhodování o žádosti o udělení povolení v oblasti životního prostředí je třeba v plném rozsahu přihlížet k národním emisním stropům stanoveným pro SO2 a NOx podle směrnice 2001/81/ES (3) o národních emisních stropech pro některé látky znečisťující ovzduší (dále jen „směrnice NEC“), zejména pokud jde o povinnosti vyplývající z čl. 9 odst. 4 směrnice 96/61, nyní směrnice 2008/1?

               2. a)

               Platí povinnost členského státu zdržet se přijetí jakýchkoli opatření, jež by mohla vážně ohrozit dosažení cíle stanoveného směrnicí, i v období mezi 27. listopadem 2002 a 31. prosincem 2010 ve smyslu čl. 4 odst. 1 směrnice NEC?

               2. b)

               Platí během daného období mezi 27. listopadem 2002 a 31. prosincem 2010 pro dotčený členský stát vedle nebo místo uvedené povinnosti na zdržení pozitivní povinnosti, pokud po uplynutí této lhůty dojde k překročení národních emisních stropů pro SO2 nebo NOx podle směrnice NEC nebo takové překročení hrozí?

               2. c)

               Je pro vyřešení otázek 2 a) a 2 b) významné, že z žádosti o udělení povolení v oblasti životního prostředí vztahujícího se na zařízení, které přispívá k překročení nebo hrozbě překročení národních emisních stropů SO2 nebo NOx stanovených směrnicí NEC, vyplývá, že provoz daného zařízení bude zahájen nejdříve v roce 2011?

               3. a)

               Přinášejí povinnosti uvedené v otázce 2 to, že členský stát musí povolení v oblasti životního prostředí, o jehož vydání se žádá, odepřít nebo je spojit s rozsáhlými podmínkami nebo omezeními, pokud není zaručeno, že zařízení, na něž se vztahuje žádost o udělení povolení v oblasti životního prostředí, nepřispěje k překročení nebo hrozbě překročení národních emisních stropů pro SO2 nebo NOx? Je pro vyřešení této otázky významné, v jaké míře dané zařízení přispívá k tomuto překročení nebo hrozícímu překročení?

               3. b)

               Nebo ze směrnice NEC vyplývá, že členský stát má za účelem dosažení cíle stanoveného touto směrnicí možnost přijmout jiné opatření jako jiné vyrovnání, místo aby povolení odepřel nebo je spojil s rozsáhlými podmínkami a omezeními, i pokud dojde k překročení národních emisních stropů pro SO2 nebo NOx nebo pokud takové překročení hrozí?

               4.

               Může se jednotlivec v případě, že se na členský stát vztahují povinnosti ve smyslu otázek 2 a 3, před vnitrostátními soudy dovolávat dodržování těchto povinností?

               5. a)

               Může se jednotlivec dovolávat přímo článku 4 směrnice NEC?

               5. b)

               Pokud ano, lze se jej přímo dovolávat od 27. listopadu 2002, nebo teprve po 31. prosinci 2010? Je pro vyřešení této otázky významné, že z žádosti o udělení povolení v oblasti životního prostředí vyplývá, že provoz daného zařízení bude zahájen nejdříve v roce 2011?

               6.

               Je jednotlivec v případě, že se udělením povolení v oblasti životního prostředí nebo jiným opatřením přispívá k překročení nebo hrozícímu překročení národních emisních stropů pro SO2 nebo NOx podle směrnice NEC, na základě článku 4 této směrnice konkrétně oprávněn

                           a)

                           odvodit obecný nárok na to, aby dotčený členský stát stanovil balíček opatření, na jejichž základě se do roku 2010 omezí roční národní emise SO2 a NOx na množství nepřekračující národní emisní stropy podle směrnice NEC, nebo pokud se toto nezdaří, balíček opatření, na jejichž základě se emise poté co nejrychleji omezí na tato množství;

                           b)

                           konkrétní nároky na to, aby dotčený členský stát přijal specifická opatření, například formou odepření povolení nebo spojením tohoto povolení s rozsáhlými podmínkami nebo omezeními, vztahující se na konkrétní zařízení, která přispívají k tomu, aby byly do roku 2010 omezeny roční národní emise SO2 a NOx na množství nepřekračující národní emisní stropy podle směrnice NEC, nebo pokud se toto nezdaří, specifická opatření, která přispívají k tomu, aby se emise poté co nejrychleji omezily na tato množství?

                           c)

                           Je pro vyřešení otázek 6 a) a 6 b) významné, v jaké míře dané zařízení přispívá k překročení nebo hrozícímu překročení?

      (1)  Směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění (Úř. věst. L 257, s. 26; Zvl. vyd. 15/03, s. 80).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/1/ES ze dne 15. ledna 2008 o integrované prevenci a omezování znečištění (kodifikované znění) (Úř. věst. L 24, s. 8).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES ze dne 23. října 2001 o národních emisních stropech pro některé látky znečisťující ovzduší (Úř. věst. L 309, s. 22; Zvl. vyd. 15/06, s. 320).


title: Věc T-122/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. května 2009 — Outokumpu a Luvata v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s měděnými průmyslovými trubkami — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen a rozdělení trhů — Pokuty — Velikost dotčeného trhu — Přitěžující okolnosti — Recidiva )

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. května 2009 — Outokumpu a Luvata v. Komise
   (Věc T-122/04) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s měděnými průmyslovými trubkami - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen a rozdělení trhů - Pokuty - Velikost dotčeného trhu - Přitěžující okolnosti - Recidiva“)
   2009/C 153/61
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Outokumpu Oyj (Espoo, Finsko) a Luvata Oy, dříve Outokumpu Copper Products Oy (Espoo) (zástupci: J. Ratliff, barrister, F. Distefano a J. Luostarinen, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: É. Gippini Fournier, zmocněnec)

      Předmět věci

   Jednak návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené žalobkyním na základě čl. 2 písm. b) rozhodnutí Komise K(2003) 4820 v konečném znění ze dne 16. prosince 2003 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/E-1/38.240 — Průmyslové trubky) a jednak vzájemný návrh Komise na zvýšení uvedené pokuty.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Outokumpu Oyj a Luvata Oy se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 30.4.2004.


title: Věc T-346/08: Žaloba podaná dne 25. srpna 2008 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. OHIM (ztvárnění zvonečku s červenou stuhou)

text:
               11.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/18

         Žaloba podaná dne 25. srpna 2008 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. OHIM (ztvárnění zvonečku s červenou stuhou)
   (Věc T-346/08)
   (2008/C 260/33)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Švýcarsko) (zástupci: R. Lange, E. Schalast a G. Hild, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 13. června 2008 (odvolání R 943/2007-4);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: trojrozměrná ochranná známka, která ztvárňuje zvoneček s červenou stuhou, pro výrobky zařazené do třídy 30 (přihláška č. 4 770 831).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1), protože přihlašovaná ochranná známka má nezbytnou rozlišovací způsobilost a neexistuje potřeba dostupnosti.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-849/14 P: Usnesení Tribunálu ze dne 21. září 2015 – De Nicola v. EIB „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Roční hodnocení — Vnitřní předpisy — Odvolací řízení — Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/40

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. září 2015 – De Nicola v. EIB
   (Věc T-849/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Roční hodnocení - Vnitřní předpisy - Odvolací řízení - Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“)
   (2015/C 381/47)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Carlo De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: L. Isola, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská investiční banka (EIB) (zástupci:: G. Nuvoli a E. Raimond, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 18. listopadu 2014, De Nicola v. EIB (F-59/09 RENV, Sb. VS, EU:F:2014:248), směřující k částečnému zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Carlo De Nicola ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou investiční bankou (EIB) v rámci řízení v tomto stupni.

      (1)  Úř. věst. C 73, 2. 3. 2015.


title: Věc C-307/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di cassazione (Itálie) dne 21. února 2014 – Agenzia delle Entrate v. Aquapur Multiservizi SpA

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di cassazione (Itálie) dne 21. února 2014 – Agenzia delle Entrate v. Aquapur Multiservizi SpA
   (Věc C-307/14)
   (2016/C 027/02)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte Suprema di cassazione

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Agenzia delle Entrate

      Odpůrkyně: Aquapur Multiservizi SpA

      Předběžné otázky

   Usnesením ze dne 18. listopadu 2015 nařídil předseda Soudního dvora vyškrtnutí věci.


title: Věc C-32/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Nürnberg – Německo) – Petra Würker v. Familienkasse Nürnberg „Sociální zabezpečení — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Rodinné přídavky — Články 77 a 78 — Dávky pro vyživované děti důchodců a pro sirotky — Nařízení (ES) č. 883/2004 — Rodinné dávky — Článek 67 — Rodinní příslušníci bydlící v jiném členském státě — Pojem ‚důchod‘  — Osoba pobírající důchod, který je podle německé právní úpravy poskytován na výchovu dětí po úmrtí osoby, s níž byla tato osoba pobírající důchod rozvedena ( ‚Erziehungsrente‘ )“

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/13

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Nürnberg – Německo) – Petra Würker v. Familienkasse Nürnberg
   (Věc C-32/13) (1)

   („Sociální zabezpečení - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Rodinné přídavky - Články 77 a 78 - Dávky pro vyživované děti důchodců a pro sirotky - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Rodinné dávky - Článek 67 - Rodinní příslušníci bydlící v jiném členském státě - Pojem ‚důchod‘ - Osoba pobírající důchod, který je podle německé právní úpravy poskytován na výchovu dětí po úmrtí osoby, s níž byla tato osoba pobírající důchod rozvedena (‚Erziehungsrente‘)“)
   2014/C 112/15
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Sozialgericht Nürnberg

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Petra Würker

      Žalovaná: Familienkasse Nürnberg

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Sozialgericht Nürnberg – Výklad článků 77 a 78 nařízení Rady (ES) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2), jakož i článku 67 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, s. 1) – Nárok důchodce na rodinné dávky – Pojem „důchod“ – Důchod poskytovaný na výchovu dětí po úmrtí bývalého manžela nebo manželky („Erziehungsrente“)

      Výrok

               1)

               Článek 77 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 ze dne 17. června 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že taková dávka, jako je důchod na výchovu podle § 47 odst. 1 knihy VI zákoníku sociálního zabezpečení (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch), která je v případě úmrtí přiznána bývalému manželovi nebo manželce zesnulé osoby za účelem výchovy dětí tohoto bývalého manžela nebo manželky, nemůže být postavena na roveň „důchod[u] v případě stáří, invalidity nebo pracovních úrazů nebo nemocí z povolání“ ve smyslu tohoto ustanovení uvedeného nařízení.

               2)

               Článek 67 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení musí být vykládán v tom smyslu, že taková dávka, jako je důchod na výchovu podle § 47 odst. 1 knihy VI zákoníku sociálního zabezpečení, spadá pod pojem „důchod“ ve smyslu tohoto článku 67.

      (1)  Úř. věst. C 147, 25.5.2013.


title: Věc T-11/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2011 — Kwang Yang Motor v. OHIM — Honda Giken Kogyo (Spalovací motor) ( (Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující spalovací motor — Starší národní (průmyslový) vzor — Důvod neplatnosti — Nedostatek individuální povahy — Viditelné vlastnosti součásti komplexního výrobku — Neexistence odlišného celkového dojmu — Informovaný uživatel — Stupeň volnosti původce — Články 4 a 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2011 — Kwang Yang Motor v. OHIM — Honda Giken Kogyo (Spalovací motor)
   (Věc T-11/08) (1)

   ((Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující spalovací motor - Starší národní (průmyslový) vzor - Důvod neplatnosti - Nedostatek individuální povahy - Viditelné vlastnosti součásti komplexního výrobku - Neexistence odlišného celkového dojmu - Informovaný uživatel - Stupeň volnosti původce - Články 4 a 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002)
   2011/C 311/64
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Tchaj-wan) (zástupci: P. Rath, W. Festl-Wietek a M. Wetzel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha (Tokio, Japonsko) (zástupci: T. Musmann, H. Timmann, M. Büttner a S. von Petersdorff-Campen, advokáti)

      Předmět

   Návrh na zrušení rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 8. října 2007 (věc R 1380/2006-3), týkajícího se řízení o prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Společenství mezi společnostmi Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha a Kwang Yang Motor, Co., Ltd.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Kwang Yang Motor Co., Ltd, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc T-447/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. srpna 2013 Luigim Marcucciem proti usnesení vydanému dne 18. června 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-143/11, Marcuccio v. Komise

text:
               5.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 291/5

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. srpna 2013 Luigim Marcucciem proti usnesení vydanému dne 18. června 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-143/11, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-447/13 P)
   2013/C 291/06
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené usnesení v plném rozsahu a bez výjimky;

               —

               vrátil dotčenou věc Soudu pro veřejnou službu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tento kasační opravný prostředek je namířen proti usnesení vydanému Soudem pro veřejnou službu dne 18. června 2013, kterým tento soud odmítl pro nepřípustnost žalobu na neplatnost rozhodnutí Evropské komise, kterým byla odmítnuta žádost předložená navrhovatelem dne 16. srpna 2011, jíž se navrhovatel domáhal zaplacení částky 3 316,31 eur z důvodu nákladů vynaložených ve věci, ve které byl vydán rozsudek Soudu ze dne 15. února 2011, Marcuccio v. Komise (F-81/09).
   Na podporu svých návrhových žádání předkládá navrhovatel následující důvody kasačního opravného prostředku:

               1)

               Naprostá nedostatečnost odůvodnění napadeného usnesení, zejména z důvodu zkreslení a překroucení skutečností.

               2)

               Chybný, nepravdivý a nelogický výklad a uplatnění:

                           —

                           pojmu žádost předložená na základě článku 90 služebního řádu úředníků Evropské unie;

                           —

                           článku 91 služebního řádu a neodůvodněné a nelogické porušení judikatury související s uvedeným článkem;

                           —

                           pojmu povinnost orgánu Evropské unie přijmout opatření pro splnění povinností vyplývajících z rozsudku vydaného soudem Evropské unie.

               3)

               Absolutní nedostatek dokazování a odůvodnění a opomenutí rozhodnout o žádosti předložené v dané věci navrhovatelem.

               4)

               Chybný výklad a uplatnění článku 14 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu, které vedly ke zjevnému porušení zásady práva na zákonného soudce, která je upravena mimo jiné v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie


title: Věc C-370/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 13. srpna 2008 – Data I/O GmbH v. Bundesfinanzdirektion Südost

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 13. srpna 2008 – Data I/O GmbH v. Bundesfinanzdirektion Südost
   (Věc C-370/08)
   (2008/C 285/38)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Data I/O GmbH

      Žalovaný: Bundesfinanzdirektion Südost
   Předběžné otázky

               1)

               Musí být poznámka 5 B ke kapitole 84 Kombinované nomenklatury Společného celního sazebníku v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (1), ve znění přílohy nařízení Komise (ES) č. 1810/2004 ze dne 7. září 2004 (2), vykládána v tom smyslu, že umožňuje zařazení elektrického adaptéru, určeného k vytváření elektrického spojení mezi automatickým programovacím zařízením a programovatelnými elektronickými komponenty, do čísla 8471 Kombinované nomenklatury?

               2)

               Pokud je třeba na tuto otázku odpovědět záporně: musí být výše uvedený adaptér zařazen do čísla 8471 Kombinované nomenklatury, pokud obsahuje takzvaný paměťový čip, v němž se ukládá proces programování a ze kterého může být vyvolán?

      (1)  Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382.

      (2)  Úř. věst. L 327, s. 1.


title: Věc C-410/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 22. září 2008 – Swiss Caps AG v. Hauptzollamt Singen

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 22. září 2008 – Swiss Caps AG v. Hauptzollamt Singen
   (Věc C-410/08)
   (2008/C 313/20)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Swiss Caps AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Singen
   Předběžné otázky

               1)

               Má být číslo 1517 kombinované nomenklatury [příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 – kombinovaná nomenklatura (KN)] (1) vykládáno tak, že přípravek z pouze jednoho – koncentrovaného – oleje nebo tuku, ke kterému byl přidán pouze vitamín E a který nebyl dále zpracován, je nutno zařadit do tohoto čísla?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku:
               Má být číslo 1517 kombinované nomenklatury vykládáno tak, že přidání koncentrovaného vitamínu E (koncentrát D–alfa tokoferolu) v množství 22,8 mg do 600 mg koncentrovaného rybího oleje (Incromega EPA SR 500 TG) vede k vyloučení tohoto zboží z tohoto čísla?

               3)

               V případě kladné odpovědi na první otázku a záporné odpovědi na druhou otázku:
               Mají být všeobecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury bod 5 vykládána tak, že pouzdra kapslí, která jsou složena z 212,8 mg želatiny, 77,7 mg glycerolu a 159,6 mg čisté vody a jejichž obsahem jsou potravinové doplňky, je nutno považovat za obaly?

               4)

               V případě záporné odpovědi na třetí otázku:
               Má být číslo 1517 kombinované nomenklatury vykládáno tak, že pouzdro kapsle, které je složeno ze 212,8 mg želatiny, 77,7 mg glycerolu a 159,6 mg čisté vody, vede k vyloučení výše popsaných kapslí z tohoto čísla?

      (1)  Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382.


title: Věc C-343/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgie) dne 19. července 2012 — Euronics Belgium CVBA v. Kamera Express BV a Kamera Express Belgium BVBA

text:
               6.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgie) dne 19. července 2012 — Euronics Belgium CVBA v. Kamera Express BV a Kamera Express Belgium BVBA
   (Věc C-343/12)
   2012/C 303/28
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van Koophandel te Gent

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Euronics Belgium CVBA

      Žalované: Kamera Express BV, Kamera Express Belgium BVBA

      Předběžná otázka

   Je článek 101 zákona o obchodních praktikách a o ochraně spotřebitele, jehož účelem je mimo jiné ochrana zájmů spotřebitele — a který má následující znění: „Článek 101 odst. 1. Podnikům je zakázáno nabízet ke koupi nebo prodávat zboží se ztrátou.
   Za prodej se ztrátou se považuje každý prodej za cenu, která neodpovídá alespoň té ceně, za kterou podnik zboží nakoupil nebo kterou by podnik musel zaplatit za opětovné pořízení, po odečtení případných slev, které byly poskytnuty a skutečně obdrženy. Při určení, zda se jedná o prodej se ztrátou, se nezohlední slevy, které jsou ze strany podniku poskytovány — výlučně či nevýlučně — za jiné závazky, než za koupi zboží“ — v rozporu se směrnicí 2005/29/ES (1), protože zakazuje prodej se ztrátou, zatímco tato směrnice takovouto prodejní praktiku patrně nezakazuje a belgický zákon je možná přísnější než to, co stanoví směrnice 2005/29/ES a co je podle jejího článku 4 zakázáno?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22).


title: Věc F-57/15: Žaloba podaná dne 20. dubna 2015 – ZZ v. Komise

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/46

         Žaloba podaná dne 20. dubna 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-57/15)
   (2015/C 213/75)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Prohlášení neplatnosti článku 9 obecných prováděcích ustanovení čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011 (OPU), a dále zrušení rozhodnutí o potvrzení převodu nároků na důchod nabytých žalobkyní v důchodovém systému orgánů Evropské unie při uplatnění nových OPU.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Prohlásit, že článek 9 obecných prováděcích ustanovení čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu je protiprávní;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 18. září 2014 o započtení nároků na důchod nabytých žalobkyní před jejím vstupem do služby v rámci jejich převodu do důchodového systému orgánů Evropské unie podle obecných prováděcích ustanovení čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-515/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgie) dne 26. listopadu 2008 – Trestní řízení proti Vítoru Manuelu dos Santos Palhotovi, Máriu de Moura Gonçalvesovi, Fernandu Luísu das Neves Palhotovi, Termisu Ldaovi

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgie) dne 26. listopadu 2008 – Trestní řízení proti Vítoru Manuelu dos Santos Palhotovi, Máriu de Moura Gonçalvesovi, Fernandu Luísu das Neves Palhotovi, Termisu Ldaovi
   (Věc C-515/08)
   (2009/C 44/49)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Rechtbank van eerste aanleg Antwerpen
   Účastníci původního trestního řízení
   Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luís das Neves Palhota, Termiso Lda
   Předběžná otázka
   Porušuje článek 8 zákona ze dne 5. března 2002, jakož i články 3, 4 a 5 královského nařízení ze dne 29. března 2002 (prováděcí nařízení) články 49 a 50 [Smlouvy o ES] tím, že zahraničním zaměstnavatelům, kteří chtějí vysílat pracovníky, ukládají povinnost odevzdat před tím u orgánu pro dozor nad dodržováním sociálních zákonů oznámení o vyslání a mít připraveny k dispozici dokumenty, které jsou srovnatelné s belgickým individuálním vyúčtováním nebo vyúčtováním mzdy, takže přístup k belgickému pracovnímu trhu je zamezen nebo přinejmenším ztížen?


title: Spojené věci T-101/05 a T-111/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. prosince 2007 – BASF a UCB v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody v odvětví vitaminových výrobků — Cholinchlorid (vitamin B 4) — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru — Pokuty — Odrazující účinek — Opakování protiprávního jednání — Spolupráce během správního řízení — Jednotné a trvající protiprávní jednání )

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/41

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. prosince 2007 – BASF a UCB v. Komise
   (Spojené věci T-101/05 a T-111/05) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody v odvětví vitaminových výrobků - Cholinchlorid (vitamin B 4) - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru - Pokuty - Odrazující účinek - Opakování protiprávního jednání - Spolupráce během správního řízení - Jednotné a trvající protiprávní jednání“)
   (2008/C 22/75)
   Jednací jazyky: angličtina a francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: BASF AG (Ludwigshafen, Německo) (zástupci: N. Levy, barrister, J. Temple-Lang, solicitor, a C. Feddersen, advokát) a UCB SA (Brusel, Belgie) (zástupci: J. Bourgeois, J.-F. Bellis a M. Favart, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: ve věci T-101/05, A. Whelan a F. Amato, a ve věci T-111/05 původně O. Beynet a M. Amato, poté X. Lewis a F. Amato)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení nebo snížení pokut uložených žalobkyním rozhodnutím Komise 2005/566/ES ze dne 9. prosince 2004 o řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-2/37.553 – cholinchlorid) (shrnutí v Úř. věst. L 190, s. 22).
   Výrok rozsudku

               1)

               Věc T-112/05, Akzo Nobel a další v. Komise, se pro účely rozsudku odděluje od věcí T-101/05 a T-111/05.

               2)

               Článek 1 písm. b) a f) rozhodnutí Komise 2005/566/ES ze dne 9. prosince 2004 o řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-2/37.553 – Cholinchlorid) se zrušuje v rozsahu, v jakém shledává protiprávní jednání vytýkané BASF AG a UCB SA za období předcházející dni 29. listopadu 1994 ohledně BASF a za období předcházející dni 14. března 1994 ohledně UCB.

               3)

               Ve věci T-101/05 se výše pokuty uložené BASF stanoví na 35,024 milionů eur.

               4)

               Ve věci T-111/05 se výše pokuty uložené UCB stanoví na 1,870 milionů eur.

               5)

               Žaloby se ve zbývajících částech zamítají.

               6)

               Ve věci T-101/05 každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

               7)

               Ve věci T-111/05 Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí 90 % nákladů řízení vynaložených UCB.

      (1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005.


title: Věc C-44/05: Žaloba podaná dne 3. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/15

         Žaloba podaná dne 3. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-44/05)
   (2005/C 82/31)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 3. února 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou E. Traversou a M. Huttunenem, zmocněnci.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Italská republika tím, že nepřijala právní s správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/30/ES ze dne 26. března 2002 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení ke snížení hluku na letištích Společenství (1) a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta k provedení této směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 28. září 2003.

      (1)  Úř. věst. L 85, 28.3.2002, s. 40.


title: Věc T-315/12: Žaloba podaná dne 13. července 2012 — Tubes Radiatori v. OHIM — Antrax It Srl (Radiátory)

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/21

         Žaloba podaná dne 13. července 2012 — Tubes Radiatori v. OHIM — Antrax It Srl (Radiátory)
   (Věc T-315/12)
   2012/C 273/35
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tubes Radiatori Srl (Resana, Itálie) (zástupci: S. Verea, K. Muraro a M. Balestriero, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Antrax It Srl (Resana, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 3. dubna 2012 ve věci R 953/2011-3 a v důsledku toho přezkoumal a uznal platnost (průmyslového) vzoru Společenství č. 000169 370-0002, jehož majitelem je TUBES RADIATORI Srl, jelikož je tento vzor nový a má individuální povahu;

               —

               uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení v souladu s článkem 87 jednacího řádu Tribunálu ze dne 2. května 1991.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Radiátory — (průmyslový) vzor Společenství č. 169 370-0002

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Antrax It Srl

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: porušení článků 4 a 9 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství a zvláště neexistence důvodu neplatnosti stanoveného v čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002, jelikož dotčený (průmyslový) vzor není nový a nemá individuální povahu ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zrušení (průmyslového) vzoru Společenství.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení článků 4, 5 a 6 nařízení č. 6/2002.


title: Věc C-478/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2011 Laurentem Gbagbem proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve věci T-348/11, Gbagbo v. Rada

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2011 Laurentem Gbagbem proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve věci T-348/11, Gbagbo v. Rada
   (Věc C-478/11 P)
   2012/C 6/03
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Laurent Gbagbo (zástupci: L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas a M. Ceccaldi, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               prohlásit žalobu L. Gbagba za přípustnou;

               —

               zrušit usnesení T-348/11 ze dne 13. července 2011, kterým byla žaloba prohlášena za nepřípustnou;

               —

               vrátit navrhovatelovu věc Tribunálu, aby před ním mohl uplatnit svá práva;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení podle článků 69 a 73 jednacího řádu Soudního dvora.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel následující důvody:

               —

               Vyšší moc z důvodu války, v jejímž důsledku došlo k přerušení promlčecí doby. Události, jimž musel navrhovatel v Pobřeží slonoviny čelit od listopadu roku 2010, jsou případem vyšší moci ve smyslu článku 45 statutu Soudního dvora Evropské unie vzhledem k válečnému stavu, v jehož důsledku došlo k přerušení promlčecích dob u aktů, které vůči němu přijala Rada.

               —

               Tento případ vyšší moci z důvodu války navrhovateli znemožňuje svobodně vykonat jeho právo podat žalobu proti aktům, které zjevně porušují základní práva.

               —

               Základní práva a svobody jsou nadřazeny zásadě právní jistoty. Tím, že Tribunál prohlásil navrhovatelovu žalobu za nepřípustnou s poukazem na zásadu právní jistoty, porušil základní právo na soudní ochranu a na obhajobu. Navrhovatel byl takto zbaven práva být vyslechnut příslušným soudem.

               —

               Nemožnost namítat zmeškání lhůty z důvodu vzdálenosti a lhůty k podání žaloby v případě války. Zmeškání lhůty z důvodu vzdálenosti a lhůty k podání žaloby nelze namítat vůči adresátovi s bydlištěm ve státě, který se nachází v otevřené válce. Tyto lhůty se mohou uplatnit jen v dobách míru a jen na evropském světadílu. Navrhovatel se však nachází na jiném světadílu, a z tohoto důvodu je striktní použití článku 102 jednacího řádu Tribunálu na projednávaný případ nepochybně v rozporu s čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a s článkem 263 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               —

               Nadřazenost článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie. Podle článku 102 jednacího řádu Tribunálu se neuplatní žádná povinnost učinit oznámení, která je stanovena ve Smlouvě o fungování Evropské unie, podle níž začíná lhůta k podání žaloby běžet oznámením nebo vyhlášením nebo okamžikem, kdy se dotyčný o aktu dozvěděl. Článek 102 jednacího řádu totiž pomíjí povinnost učinit oznámení a nezohledňuje den, kdy se navrhovatel o aktu skutečně dozvěděl, čímž omezuje literu i ducha článku 263 SFEU. Článek 102 tedy zpochybňuje práva stanovená a chráněná Smlouvou, která je vyšší právní síly a která je pro orgány tvořící Evropskou unii závazná. Vzhledem k tomu, že napadené akty nebyly navrhovateli v rozporu s čl. 263 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie oznámeny, lhůta k podání žaloby proto může začít běžet až od okamžiku, kdy se o aktech, které vůči němu byly vydány, dozvěděl.

               —

               Závažné porušení základních práv a svobod. Zásada právní jistoty, tak jak ji formuloval Tribunál, závažným způsobem zpochybňuje právní jistotu obecně, protože jednotlivcům s bydlištěm mimo Evropskou unii, v zemi nacházející se ve válce, jsou ukládány sankce, proti nimž nemohou úspěšně uplatnit právo na podání žaloby, protože se o sankci nedozvěděli.

               —

               Navrhovatel podpůrně navrhuje zrušení aktů, které vůči němu Rada přijala, a to kvůli závažnosti porušení základních práv a svobod. Vzhledem k tomu, že napadené akty porušují základní svobody chráněné různými mezinárodními smlouvami, přísluší Soudnímu dvoru uvedené akty zrušit, neboť jejich protiprávnost je v rozporu se zavedeným evropským právním řádem a proto, že vzhledem k závažnosti porušení chráněných základních práv a svobod nelze namítat zmeškání lhůty k podání žaloby.


title: Věc C-342/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Montreuil (Francie) dne 4. července 2011 — SICAV KBC Select Immo v. Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/34

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Montreuil (Francie) dne 4. července 2011 — SICAV KBC Select Immo v. Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Věc C-342/11)
   2011/C 269/68
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif de Montreuil

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SICAV KBC Select Immo

      Žalovaný: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být vedle situace subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) brána v úvahu i situace podílníků?

               2)

               Je-li tomu tak, za jakých podmínek lze srážkovou daň považovat za slučitelnou se zásadou volného pohybu kapitálu?


title: Věc C-445/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. března 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Allemagne) — Danske Slagterier v. Spolková republika Německo ( Opatření s rovnocenným účinkem — Veterinární požadavky — Obchod uvnitř Společenství — Čerstvé maso — Veterinární kontroly — Mimosmluvní odpovědnost členského státu — Promlčecí lhůta — Zjišťování újmy )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. března 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Allemagne) — Danske Slagterier v. Spolková republika Německo
   (Věc C-445/06) (1)

   („Opatření s rovnocenným účinkem - Veterinární požadavky - Obchod uvnitř Společenství - Čerstvé maso - Veterinární kontroly - Mimosmluvní odpovědnost členského státu - Promlčecí lhůta - Zjišťování újmy“)
   2009/C 113/03
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Danske Slagterier

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesgerichtshof — Výklad článku 28 ES a čl. 5 odst. 1 písm. o) a čl. 6 odst. 1 písm. b) pododstavce iii) směrnice Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství (Úř. věst. L 121, s. 2012; Zvl. vyd. 3/1, s. 34) ve znění směrnice Rady 91/497/EHS ze dne 29. července 1991 (Úř. věst. L 268, s. 69; Zvl. vyd. 3/12, s. 72) ve spojení s čl. 5 odst. 1, články 7 a 8 směrnice Rady 89/662/EHS ze dne 11. prosince 1989 o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (Úř. věst. L 395, s. 13; Zvl. vyd. 3/9, s. 214) — Výklad práva Společenství v oblasti mimosmluvní odpovědnosti členského státu za porušení práva Společenství — Promlčecí doba — Vymezení nahraditelné újmy a nároky kladené na poškozeného

      Výrok

               1)

               Jednotlivci, kterým byla způsobena újma nesprávným provedením směrnice Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství, ve znění směrnice Rady 91/497/EHS ze dne 29. července 1991, a směrnice Rady 89/662/EHS ze dne 11. prosince 1989 o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu do vnitrostátního práva nebo jejich nesprávným použitím, se mohou opřít o právo na volný pohyb zboží, domáhají-li se na státu náhrady škody za porušení práva Společenství.

               2)

               Právo Společenství nevyžaduje, aby v případě, že Komise podá návrh na zahájení řízení pro nesplnění povinnosti podle článku 226 ES, byl po dobu trvání tohoto řízení přerušen nebo zastaven běh lhůty, v níž se promlčuje nárok na náhradu škody plynoucí z odpovědnosti státu za porušení práva Společenství, která je stanovena vnitrostátní právní úpravou.

               3)

               Právo Společenství nebrání tomu, aby lhůta, v níž se promlčuje právo podat žalobu na náhradu škody, za niž nese odpovědnost stát z důvodu nesprávného provedení směrnice do vnitrostátního práva, začala běžet dnem, kdy došlo k prvním škodlivým následkům tohoto nesprávného provedení a jsou předvídatelné jeho pozdější škodlivé následky, a to i v případě, že tento den předchází řádnému provedení této směrnice do vnitrostátního práva.

               4)

               Právo Společenství nebrání uplatňování vnitrostátní právní úpravy, která stanoví, že jednotlivci nemůže být nahrazena škoda, kterou úmyslně nebo z nedbalosti neodvrátil pomocí právních prostředků, pod podmínkou, že využití tohoto právního prostředku může být na poškozeném spravedlivě požadováno, což posoudí předkládající soud s ohledem na celkové okolnosti věci v původním řízení. Pravděpodobnost, že vnitrostátní soud podá žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podle článku 234 ES, ani skutečnost, že před Soudním dvorem probíhá řízení o žalobě pro nesplnění povinnosti, nemohou být samy o sobě dostatečným důvodem pro závěr, že využití právního prostředku nelze spravedlivě požadovat.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc C-564/08 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. listopadu 2009 — SGL Carbon AG v. Komise Evropských společenství ( Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP — Trh s výrobky na bázi uhlíku a grafitu pro elektrická a mechanická použití — Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 — Pokyny o metodě stanovování pokut — Obrat a podíl na příslušných trzích — Hodnota vlastní spotřeby — Zásada rovného zacházení — Zásada proporcionality )

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. listopadu 2009 — SGL Carbon AG v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-564/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP - Trh s výrobky na bázi uhlíku a grafitu pro elektrická a mechanická použití - Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 - Pokyny o metodě stanovování pokut - Obrat a podíl na příslušných trzích - Hodnota vlastní spotřeby - Zásada rovného zacházení - Zásada proporcionality“)
   2010/C 11/09
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: SGL Carbon AG (zástupce: M. Klusmann, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Castillo de la Torre a W. Mölls, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 8. října 2008, SGL Carbon v. Komise (T-68/04), jímž Soud odmítl návrh žalobkyně na zrušení rozhodnutí Komise 2004/420/ES ze dne 3. prosince 2003 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP týkajícího se kartelové dohody na trhu s výrobky na bázi uhlíku a grafitu pro elektrická nebo mechanická použití, nebo, podpůrně, na snížení pokuty uložené žalobkyni — Nezohlednění argumentace žalobkyně a její současné prohlášení za nový nepřípustný žalobní důvod, která se týkala přihlédnutí k hodnotě vlastní spotřeby při výpočtu obratu a podílu dotyčných podniků na trhu — Porušení zásad proporcionality a rovného zacházení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti SGL Carbon AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc F-98/14: Žaloba podaná dne 29. září 2014 — ZZ v. Rada

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/50

         Žaloba podaná dne 29. září 2014 — ZZ v. Rada
   (Věc F-98/14)
   (2014/C 431/79)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Částečné zrušení dvou sdělení Rady zaměstnancům v rozsahu, v němž vážou nárok na náhradu nákladů na cestu z místa zaměstnání do místa původu a na dobu na cestu na příspěvek za práci v zahraničí nebo na příspěvek za pobyt v zahraničí, a uložení povinnosti žalované zaplatit žalobci náhradu údajně utrpěné majetkové a nemajetkové újmy

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit na základě článku 270 SFEU rozhodnutí ve sdělení zaměstnancům (dále jen „SZ“) 13/14 (rozhodnutí č. 2/2014) ze dne 9. ledna 2014, kterým se mění pravidla pro dobu na cestu, v návaznosti na použitelnost článku 7 přílohy V služebního řádu od 1. ledna 2014, jakož i rozhodnutí ve sdělení zaměstnancům (dále jen „SZ“) 9/14 (rozhodnutí č. 12/2014), kterým se mění pravidla pro náklady na cestu, v návaznosti na použitelnost článku 8 přílohy VII služebního řádu od 1. ledna 2014, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1023/2013 ze dne 22. října 2013, kterým se mění služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie, zveřejněným v Úředním věstníku č. L 287 ze dne 29. října 2013. Návrh na zrušení se omezuje na tu část uvedených SZ, která váže nárok na náhradu nákladů na cestu a na dobu na cestu na příspěvek za práci v zahraničí nebo na příspěvek za pobyt v zahraničí, a na článek 6 SZ 9/14, který zavedl nová kritéria pro určení místa původu;

               —

               uložit žalované zaplatit žalobci částku 1 65  596,42 eur za vzniklou majetkovou újmu a částku 40  000 eur za nemajetkovou újmu;

               —

               uložit žalované zaplacení úroků z prodlení a kompenzačních úroků ve výši 6,75 % za vzniklou majetkovou a nemajetkovou újmu;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-427/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2016 – Rakousko v. Komise „Státní podpory — Odvětví bankovnictví — Podpora poskytnutá Německem a Rakouskem ve prospěch Bayerische Landesbank v rámci její restrukturalizace — Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou s vnitřním trhem za dodržení určitých podmínek — Zrušení původního rozhodnutí, které bylo vyhotoveno v jiném jazyce, než v jazyce členského státu — Žaloba na neplatnost — Napadnutelný akt — Přípustnost — Pojem ‚státní podpora‘ — Výhoda — Právo na obhajobu — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2016 – Rakousko v. Komise
   (Věc T-427/12) (1)

   („Státní podpory - Odvětví bankovnictví - Podpora poskytnutá Německem a Rakouskem ve prospěch Bayerische Landesbank v rámci její restrukturalizace - Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou s vnitřním trhem za dodržení určitých podmínek - Zrušení původního rozhodnutí, které bylo vyhotoveno v jiném jazyce, než v jazyce členského státu - Žaloba na neplatnost - Napadnutelný akt - Přípustnost - Pojem ‚státní podpora‘ - Výhoda - Právo na obhajobu - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 090/17)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Rakouská republika (zástupci: C. Pesendorfer, M. Windisch, W. Peschorn a S. Ullreich, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení čl. 1 odst. 1 písm. d) a odst. 2 rozhodnutí Komise C (2012) 5062 final ze dne 25. července 2012 o státní podpoře, kterou Spolková republika Německo a Rakouská republika poskytly ve prospěch Bayerische Landesbank (věc SA.28487 (C 16/2009, ex N 254/2009)), jakož i v návaznosti na zrušení uvedeného rozhodnutí článkem 1 rozhodnutí Komise (EU) 2015/657 ze dne 5. února 2013 o státní podpoře, kterou Německo a Rakousko poskytly ve prospěch Bayerische Landesbank (věc SA.28487 (C 16/09, ex N 254/09)) (Úř. věst. 2015, L 109, s. 1) návrh na zrušení čl. 2 odst. 1 písm. d) a odstavce 2 tohoto posledně uvedeného rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 373, 1. 12. 2012.


title: Věc T-327/05: Žaloba podaná dne 11. srpna 2005 – Thierry v. Komise

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/27

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2005 – Thierry v. Komise
   (Věc T-327/05)
   (2005/C 281/51)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Michel Thierry (Howald, Lucembursko) (zástupci: G Bounéou a F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhy žalobce

               —

               zrušit seznam úředníků povýšených v hodnoceném období 2004, protože tento seznam neobsahuje jméno žalobce, a případně zrušit přípravnou dokumentaci pro toto rozhodnutí;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svou žalobou žalobce napadá rozhodnutí Komise, kterým nebyl v hodnoceném období 2004 povýšen do platové třídy A5. Uplatňuje, že nový systém povyšování na základě přednostních bodů přidělených úředníkům, uplatňovaný v projednávaném případě Komisí, příliš zdůrazňuje počet odsloužených let jako kriterium pro povýšení. Žalobce se tak domnívá, že v jeho případě nedošlo ke srovnání zásluh v rozporu s článkem 45 Služebního řádu Společenství, s obecnými prováděcími ustanoveními k tomuto článku, se správními pokyny týkajícími se hodnocení a povýšení, jakož i se zásadou zákazu diskriminace. Na tomtéž základě rovněž uplatňuje porušení zásady zákazu svévolného postupu, povinnosti uvést odůvodnění, zásady legitimního očekávání, pravidla „patere legem quam ipse fecisti“, jakož i zneužití pravomoci.


title: Věc C-262/88 INT: Žádost o výklad rozsudku Soudu ze dne 17. května 1990 , Barber (C-262/88) podaná dne 26. května 2010 Manuelem Enriquem Peinado Guitartem

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/18

         Žádost o výklad rozsudku Soudu ze dne 17. května 1990, Barber (C-262/88) podaná dne 26. května 2010 Manuelem Enriquem Peinado Guitartem
   (Věc C-262/88 INT)
   2011/C 63/35
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Manuel Enrique Peinado Guitart
   Usnesením ze dne 17. prosince 2010 Soudní dvůr (sedmý senát) odmítl žádost o výklad jako nepřípustnou.


title: Věc T-471/10: Žaloba podaná dne 28. září 2010 — Gill v. Komise

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/22

         Žaloba podaná dne 28. září 2010 — Gill v. Komise
   (Věc T-471/10)
   2011/C 103/40
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Brendan Gill (Lifford, Irsko) (zástupci: A.M. Collins SC, N.J. Travers, barrister a D.P. Barry, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise číslo K(2010) 4752 oznámené Irsku dopisem ze dne 13. července 2010, jež bylo žalobci oznámeno dne 16. července 2010, kterým se zamítají žádosti o zvýšení bezpečnostních kapacit týkající se prodloužení motorové rybářské lodi Brendelen a jejího nahrazení novým hlubokomořským trawlerem, které nahradilo rozhodnutí Komise č. 2003/245/ES ze dne 4. dubna 2003 o žádostech obdržených Komisí o zvýšení cílů víceletého orientačního programu IV za účelem zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla delší než 12 metrů (Úř. věst. L 90, s. 48), které bylo zrušeno v rozsahu, v němž se týká žalobce, rozsudkem Soudu ze dne 13. června 2006, ve spojených věcech T-218/03 až T-240/03, Boyle a další v. Komise (Sb. rozh. s. II-1699);

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce se na základě článku 263 SFEU svou žalobou domáhá zrušení rozhodnutí Komise číslo K(2010) 4752 oznámené Irsku dopisem ze dne 13. července 2010, jež bylo žalobci oznámeno dne 16. července 2010, kterým se zamítají žádosti o zvýšení bezpečnostních kapacit týkající se prodloužení motorové rybářské lodi Brendelen a jejího nahrazení novým hlubokomořským trawlerem, které nahradilo rozhodnutí Komise č. 2003/245/ES ze dne 4. dubna 2003 o žádostech obdržených Komisí o zvýšení cílů víceletého orientačního programu IV za účelem zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla delší než 12 metrů (Úř. věst. L 90, s. 48), které bylo zrušeno v rozsahu, v němž se týká žalobce, rozsudkem Soudu ze dne 13. června 2006, ve spojených věcech T-218/03 až T-240/03, Boyle a další v. Komise (Sb. rozh. s. II-1699)
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje následující žalobní důvody:

               Zaprvé žalobce tvrdí, že žalovaná jednala bez právního základu. Článek 4 odst. 2 rozhodnutí Rady č. 97/413/ES dne 26. června 1997 o cílech a pravidlech restrukturalizace rybolovu Společenství v průběhu období od 1. ledna 1997 do 31. prosince 2001 k vytvoření trvalé rovnováhy mezi zdroji a jejich využíváním (Úř. věst. L 175, s. 27) stále představuje řádný právní základ napadeného rozhodnutí a Komise tak neměla právní základ pro přijetí rozhodnutí ad hoc.

               Zadruhé žalobce tvrdí, že Komise porušila podstatné formální náležitosti. Tvrdí, že napadené rozhodnutí mělo být podle rozhodnutí Rady č. 413/97 přijato v souladu s postupem řídícího výboru a že Komise tím, že rozhodnutí přijala ad hoc, jednala v rozporu s podstatnými formálními náležitostmi.

               Zatřetí žalobce tvrdí, že Komise tím, že nesprávně vyložila čl. 4 odst. 2 rozhodnutí Rady č. 97/143/ES překročila své pravomoci zejména tím, že se opírala o irelevantní kritéria a nevzala v úvahu definici pojmu „rybolovná kapacita“ uvedenou v rozhodnutí Rady č. 97/143/ES a v právních předpisech Společenství v oblasti rybolovu použitelných ke dni podání žádosti o bezpečnostní kapacitu v prosinci roku 2001.

               Navíc tvrdí, že napadené rozhodnutí obsahuje několik zjevně nesprávných posouzení jeho žádosti o bezpečnostní kapacitu. Konkrétně žalobce tvrdí, že rozhodnutí Komise, kterým byla zamítnuta jeho žádost z důvodu většího objemu pod hlavní palubou nové navrhované lodi než u plavidla Brendelen, je zjevně chybné, stejně jako tvrzení, podle kterého bude „rybolovná kapacita“ nové lodi větší než u plavidla Brendelen, a to i po jeho prodloužení.

               Žalobce konečně tvrdí, že Komise porušila právo na rovné zacházení. Je toho názoru, že zamítnutí jeho žádosti Komisí z důvodu většího objemu pod hlavní palubou nové navrhované lodi, představuje zjevně odlišné zacházení představující protiprávní diskriminaci v jeho neprospěch, ve srovnání se zcela odlišným přístupem, který Komise zaujala ve svém rozhodnutí č. 2003/245, kterým vyhověla některým žádostem o dodatečnou bezpečnostní kapacitu, jakož i ve srovnání s jednou z jeho žádostí, které byly původně zamítnuty tímto rozhodnutím, ale později jim bylo vyhověno rozhodnutím Komise, které bylo oznámeno pod číslem K(2010) 4765 ze dne 13. července 2010.


title: Věc T-209/10: Žaloba podaná dne 5. května 2010 — Deutscher Ring v. OHIM (Deutscher Ring Sachversicherungs-AG)

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/54

         Žaloba podaná dne 5. května 2010 — Deutscher Ring v. OHIM (Deutscher Ring Sachversicherungs-AG)
   (Věc T-209/10)
   2010/C 179/92
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deutscher Ring Sachversicherungs-AG (Hamburk, Německo) (zástupkyně: A. Busse, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. března 2010 ve věci R 1290/2009-1 a provést zápis ochranné známky, tak jak byla přihlášena;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Deutscher Ring Sachversicherungs-AG“ pro služby zařazené do třídy 36.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), protože dotčená ochranná známka Společenství má rozlišovací způsobilost a není čistě popisná.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-297/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. listopadu 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te Amsterdam — Nizozemsko) — Trestní řízení proti X

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/45

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. listopadu 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te Amsterdam — Nizozemsko) — Trestní řízení proti X
   (Věc C-297/09) (1)

   2010/C 63/79

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 11, 16.1.2010.


title: Věc T-278/13: Žaloba podaná dne 15. května 2013 — Now Wireless v. OHIM — Starbucks (HK) (now)

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/50

         Žaloba podaná dne 15. května 2013 — Now Wireless v. OHIM — Starbucks (HK) (now)
   (Věc T-278/13)
   2013/C 207/82
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Now Wireless Ltd (Guildford, Spojené království) (zástupce: T. Alkin, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Starbucks (HK) Ltd (Hongkong, Čína)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí; a

               —

               zrušil zápis ochranné známky Společenství č. 1421700 z důvodu jejího nevyužívání;

               —

               uložil zapsané majitelce náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na zrušení: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „now“ pro služby zařazené do tříd 35, 41 a42 — Ochranná známka Společenství č. 1 421 700

      Majitelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Účastnice řízení navrhující zrušení ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Částečné zrušení zápisu ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) a odst. 2 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-402/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. července 2017 společností JYSK sp. z o.o. proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 4. května 2017 ve věci T-403/15, JYSK sp. z o.o. v. Evropská komise

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/29

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. července 2017 společností JYSK sp. z o.o. proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 4. května 2017 ve věci T-403/15, JYSK sp. z o.o. v. Evropská komise
   (Věc C-402/17 P)
   (2017/C 309/38)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: JYSK sp. z o.o. (zástupce: H. Sønderby Christensen, advokat)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr zrušil rozsudek Tribunálu, kterým byla odmítnuta její žaloba jako nepřípustná z důvodu, že není bezprostředně a osobně dotčena rozhodnutím Komise C (2015) 3228 final ze dne 11. května 2015, neboť je podle ní v rozporu se zásadou účinné soudní ochrany.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že nepřímý přístup k Soudnímu dvoru prostřednictvím žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce od polských soudů jí neposkytuje ochranu ve smyslu čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o lidských právech.
   Navrhovatelka tvrdí, že je výše uvedeným rozhodnutím Komise bezprostředně a osobně dotčena.


title: Věc C-606/13: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 1. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kammarrätten i Sundsvall – Švédsko) – OKG AB v. Skatteverket „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2003/96/ES — Články 4 a 21 — Směrnice 2008/118/ES — Směrnice 92/12/EHS — Článek 3 odst. 1 — Působnost — Právní úprava členského státu — Výběr daně z tepelného výkonu jaderných reaktorů“

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/4

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 1. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kammarrätten i Sundsvall – Švédsko) – OKG AB v. Skatteverket
   (Věc C-606/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2003/96/ES - Články 4 a 21 - Směrnice 2008/118/ES - Směrnice 92/12/EHS - Článek 3 odst. 1 - Působnost - Právní úprava členského státu - Výběr daně z tepelného výkonu jaderných reaktorů“)
   (2015/C 381/03)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Kammarrätten i Sundsvall

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: OKG AB

      Žalovaný: Skatteverket

      Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 2 a čl. 21 odst. 5 směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která stanoví výběr daně z tepelného výkonu jaderných reaktorů, jelikož taková daň nespadá do působnosti této směrnice.

               2)

               Směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani musí být vykládána v tom smyslu, že daň z tepelného výkonu jaderného reaktoru není spotřební daní ve smyslu této směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 39, 8.2.2014.


title: Věc C-374/10: Usnesení předsedy pátého senátu Soudního dvora ze dne 12. dubna 2011 — Evropská komise v. Švédské království

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/21

         Usnesení předsedy pátého senátu Soudního dvora ze dne 12. dubna 2011 — Evropská komise v. Švédské království
   (Věc C-374/10) (1)

   2011/C 211/43
   Jednací jazyk: švédština
   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 246, 11.9.2010.


title: Věc C-35/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. ledna 2014 společností Enercon GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 12. listopadu 2013 ve věci T-245/12, Gamesa Eólica, SL v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. ledna 2014 společností Enercon GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 12. listopadu 2013 ve věci T-245/12, Gamesa Eólica, SL v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-35/14 P)
   2014/C 102/24
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Enercon GmbH (zástupci: J. Eberhardt, Rechtsanwalt, R. Böhm, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Gamesa Eólica, SL

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu vydaný dne 12. listopadu 2013 ve věci T-245/12;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka navrhuje, aby byl napadený rozsudek zrušen z následujících důvodů:

               1.

               V důsledku toho, že navrhovatelka nepředložila odpověď v řízení před Tribunálem, že Tribunál nezapojil navrhovatelku do řízení a neposkytl jí kopii rozsudku. Tribunál tudíž podle názoru navrhovatelky jednal v rozporu s jednacím řádem a porušil vlastnická práva navrhovatelky tím, že jí odepřel právo na řádný soudní proces.

               2.

               Tribunál se dopustil nesprávného posouzení tím, že se domníval, že napadená ochranná známka je „sama o sobě barevnou ochrannou známkou“, a tím, že použil tuto kategorizaci jako jediný základ pro posouzení rozlišovací způsobilosti této ochranné známky.


title: Věc C-47/05: Žaloba podaná dne 7. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Španělskému království

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/15

         Žaloba podaná dne 7. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Španělskému království
   (Věc C-47/05)
   (2005/C 82/32)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 7. února 2005 žaloba směřující proti Španělskému království podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Richardem Lyalem, právním poradcem, a Luisem Escobarem Guerrerem, členem právní služby Komise, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Španělské království tím, že v oblasti penzijního a životního pojištění přijalo a zachovalo v platnosti režim, v němž se daňový odpočet (článek 48 zákona 40/1998) vztahuje pouze na příspěvky zaplacené v rámci smluv uzavřených s podniky se sídlem ve Španělsku, a nikoliv na příspěvky zaplacené v rámci smluv uzavřených s podniky založenými v jiných členských státech, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 39, 43, 49 a 56 Smlouvy o založení Evropského společenství a z článků 28, 31, 36 a 40 Dohody o EHP;

               2.

               uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Rozdílné daňové zacházení v závislosti na tom, zda penzijní plány byly uzavřeny s podniky se sídlem ve Španělsku nebo s podniky založenými v jiných členských státech, omezuje základní svobody zaručené Smlouvou o ES (články 39, 43, 49 a 56 této Smlouvy a články 28, 31, 36 a 40 Dohody o EHP).
   Požadavek na usazení v souladu s vnitrostátním právem, který ukládají penzijním fondům španělské daňové předpisy, představuje kromě diskriminace, která omezuje právo podniků založených v rámci Evropské unie nebo EHP volně poskytovat své služby osobám s bydlištěm ve Španělsku, jasnou překážku volného pohybu pracovníků a kapitálu, jakož i svobody usazování.


title: Věc T-657/15: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – Boros v. Parlament

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/70

         Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – Boros v. Parlament
   (Věc T-657/15)
   (2016/C 048/78)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Crina Boros (Londýn, Spojené království) (zástupkyně: N. Pirc Musar, advokátka)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu A(2015)8553 C ze dne 16. září 2015, kterým byla zamítnuta potvrzující žádost žalobkyně o přístup k některým dokumentům týkajícím se informací o cestovních výdajích poslanců Evropského parlamentu, jakož i o jejich denních příspěvcích, příspěvcích na všeobecné výdaje a výdajích na personální zabezpečení;

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní podle článků 134 a 140 jednacího řádu Tribunálu, včetně nákladů řízení vynaložených kterýmkoliv vedlejším účastníkem řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1049/2001 (1) ve spojení s čl. 8 písm. b) nařízení č. 45/2001 (2), jelikož požadované osobní údaje nejsou chráněny právními předpisy Společenství.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1049/2001 ve spojení s čl. 8 písm. b) nařízení č. 45/2001, jelikož přístup k požadovaným informacím byl odepřen, i když byly splněny podmínky pro zveřejnění.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení všeobecné povinnosti posoudit každý jednotlivý dokument, kterou stanoví články 2 a 4 nařízení č. 1049/2001 ve spojení s čl. 6 odst. 3 nařízení č. 1049/2001.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001, jelikož odepření částečného přístupu k požadovaným dokumentům nebylo odůvodněné.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, kterou ukládá čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení č. 1049/2001, jelikož Parlament se nezabýval všemi argumenty žalobkyně.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001 L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. 2001 L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102).


title: Věc C-107/05: Žaloba podaná dne 3. března 2005 Komisí Evropských společenství proti Finské republice

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/22

         Žaloba podaná dne 3. března 2005 Komisí Evropských společenství proti Finské republice
   (Věc C-107/05)
   (2005/C 93/42)
   Jednací jazyk: finština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 3. března 2005 žaloba směřující proti Finské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou U. Wölkerem a P. Aaltem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Finská republika tím, že nepřijala do vnitrostátního právního řádu s ohledem na oblast Åland právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), nebo v každém případě o nich Komisi neuvědomila, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Finské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 31. prosince 2003.

      (1)  Směrnice 2003/87/ES ze dne 13. října 2003, Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32.


title: Věc T-872/16: Žaloba podaná dne 9. prosince 2016 – repowermap v. EUIPO – Repower (REPOWER)

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/58

         Žaloba podaná dne 9. prosince 2016 – repowermap v. EUIPO – Repower (REPOWER)
   (Věc T-872/16)
   (2017/C 030/67)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: repowermap.org (Bern, Švýcarsko) (zástupce: P. González Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Repower AG (Brusio, Švýcarsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie týkající se slovní ochranné známky „REPOWER“ – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 020 351

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Druhé rozhodnutí (po zrušení) pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. září 2016 ve věci R 2311/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               změnil napadené rozhodnutí tak, že napadenou ochrannou známku prohlásí za neplatnou pro všechny služby a výrobky, které nebyly zrušeny napadeným rozhodnutím, s výjimkou dopravy, balení a skladování zboží (třída 39), organizace cest (třída 39) a hasicích přístrojů (třída 9).

               —

               uložil EUIPO a Repower AG náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009,

               —

               Porušení článku 75 nařízení č. 207/2009 ve spojení s článkem 296 SFEU.


title: Věc T-452/07: Žaloba podaná dne 7. prosince 2007 – Ecolean Research & Development v. OHIM

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/45

         Žaloba podaná dne 7. prosince 2007 – Ecolean Research & Development v. OHIM
   (Věc T-452/07)
   (2008/C 51/84)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: švédština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ecolean Research & Development A/S (Köpenhamn, Dánsko) (zástupce: L.-E. Ström, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               vrátit věc odvolacímu senátu k novému posouzení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka CAPS pro výrobky ve třídách 7, 16 a 17 – přihláška č. 4 957 131

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: odvolací senát porušil podstatné procesní náležitosti a nařízení č. 40/94 částečně tím, že neodkázal na to, že odvolání mělo být přeloženo do prvního jazyka žalobkyně, kterým je švédština, a částečně tím, že odvolání přijal a pokračoval dále v korespondenci v angličtině. Odvolací senát proto nesplnil zásady ochrany legitimního očekávání a práva na rovné zacházení.


title: Věc T-522/12: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2012 — Alfa-Beta Vassilopoulos v. OHIM — Henkel (AB terra Leaf)

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/22

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2012 — Alfa-Beta Vassilopoulos v. OHIM — Henkel (AB terra Leaf)
   (Věc T-522/12)
   2013/C 32/35
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alfa-Beta Vassilopoulos SA (Gerakas Attikis, Řecko) (zástupce: N. Lymperis, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. října 2012 ve věci R 2122/2011-4 a vyhověl odvolání tak, aby přihláška ochranné známky Společenství AB TERRA LEAF (& device) č. 8573651 byla zapsána pro veškeré přihlašované zboží, a

               —

               uložil žalovanému a další účastnici řízení náhradu nákladu tohoto řízení, včetně nákladů vzniklých v námitkovém řízení a řízení o odvolání

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „AB terra Leaf“ v černé a bílé barvě pro výrobky zařazené do tříd 3, 5 a 16 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8573651

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Přihláška slovní ochranné známky Společenství č. 33472909 „TERRA“ pro zboží ve třídách 3 a 21

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce pro veškeré napadené zboží

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a článku 75 nařízení Rady č. 207/09.


title: Věc C-51/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Rotterdam (Nizozemsko) dne 31. ledna 2013 — Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV v. Hubertus Wilhelmus van Leeuwen

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Rotterdam (Nizozemsko) dne 31. ledna 2013 — Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV v. Hubertus Wilhelmus van Leeuwen
   (Věc C-51/13)
   2013/C 141/17
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Rotterdam

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV

      Žalovaný: Hubertus Wilhelmus van Leeuwen

      Předběžné otázky

               1)

               Brání právo Evropské unie, zvláště pak čl. 31 odst. 3 třetí směrnice o životním pojištění (1), tomu, aby byly společnosti poskytující životní pojištění povinny na základě takových obecných právních institutů či nepsaných norem uznávaných v nizozemském právu, jako jsou přiměřenost a spravedlnost, kterými se řídí vztah před uzavřením smlouvy mezi společností poskytující životní pojištění a potenciálním pojistníkem, nebo obecná či zvláštní povinnost řádné péče, sdělit pojistníkům více informací o poplatcích a přirážkách za riziko spojených s tímto pojištěním, než jaké byly stanoveny v roce 1999 ustanoveními nizozemského práva, jimiž byla provedena třetí směrnice o životním pojištění (zejména čl. 2 odst. 2 písm. q) a r) RIAV [Regeling Informatieverstrekking aan verzekeringnemers]1998)?

               2)

               Je pro odpověď na otázku č. 1 významné, jaké dopady má nebo může mít neposkytnutí těchto informací podle nizozemského práva?

      (1)  Směrnice Rady 92/96/EHS ze dne 10. listopadu 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého životního pojištění a o změně směrnic 79/267/EHS a 90/619/EHS (třetí směrnice o životním pojištění) (Úř. věst. L 360 s. 1)


title: Věc F19/07: Žaloba podaná dne 5. března 2007 – Kerelov v. Komise

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/58

         Žaloba podaná dne 5. března 2007 – Kerelov v. Komise
   (Věc F19/07)
   (2007/C 95/117)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Georgi Kerelov (Pazardzhik, Bulharsko) (zástupce: Angel Kerelov, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí komise pro výběrové řízení EPSO/AD/43/06-CJ ze dne 6. prosince 2006 o nezapsání žalobce na seznam úspěšných kandidátů tohoto výběrového řízení;

               —

               prohlásit rozhodnutí komise pro výběrové řízení EPSO/AD/43/06-CJ ze dne 2. února 2007 o vyloučení žalobce z tohoto výběrového řízení za neplatné, popřípadě jej zrušit jako protiprávní;

               —

               uložit žalované povinnost uhradit žalobci paušální náhradu škody stanovenou ex aequo et bono na částku 120 491,28 eur (odpovídající dvěma letům platu) včetně zákonných úroků od podání žaloby na náhradu majetkové a nemajetkové újmy, která vznikla žalovanému z důvodu těchto protiprávních rozhodnutí komise pro výběrové řízení;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Pokud jde o první z napadených rozhodnutí, žalobce se dovolává deseti žalobních důvodů:

               1)

               běžní členové výběrové komise neposuzovali kandidáty nezávisle, neboť předseda a jeho zástupce byli jejich nadřízenými;

               2)

               členové výběrové komise neznali hlavní jazyk výběrového řízení (bulharštinu), v rozporu s požadavky, které vyplývají z ustálené judikatury;

               3)

               kandidáti měli přeložit texty, jejichž délka a obtížnost nebyly u vybraných výchozích jazyků srovnatelné;

               4)

               hodnocení písemných zkoušek bylo svévolné, neboť výběrová komise neznala bulharský jazyk;

               5)

               doba trvání ústní zkoušky se u jednotlivých kandidátů velice lišila;

               6), 7) a 8)

               kritéria, jež výběrová komise použila ke zhodnocení ústních zkoušek jednak neodpovídala účelu těchto zkoušek a jednak známky přidělené několika kandidátům byly svévolné;

               9)

               kandidátům bylo odepřeno jejich právo na věcný přezkum jejich výkonu, neboť konečný seznam úspěšných kandidátů byl vyhotoven a zpřístupněn před uplynutím lhůty dvaceti dnů stanovené pro výkon tohoto práva v oznámení o výběrovém řízení;

               10)

               výběrová komise pochybila při hodnocení zkoušky žalobce a zejména jeho ústní zkoušky, když odůvodnila známky nelogickými, nesouvisejícími a irelevantními skutečnostmi.

         Pokud jde o druhé napadené rozhodnutí, žalobce vznáší 3 žalobní důvody:

               1)

               zpochybňuje věcnou správnost skutkových zjištění, z nichž výběrová komise vycházela při přijímání tohoto rozhodnutí, a sice skutečnosti, že se žalobce pokusil kontaktovat členy výběrové komise;

               2)

               napadá pravomoc výběrové komise vyloučit kandidáta výběrového řízení z takových důvodů, neboť taková pravomoc přísluší podle jeho názoru pouze EPSO;

               3)

               tvrdí, že i kdyby měla výběrová komise takovou pravomoc, nemohla by ji vykonávat po vyhotovení seznamu úspěšných uchazečů.