title: Spojené věci T-23/10 a T-24/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. února 2014 — Arkema France v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartely — Evropské trhy s cínovými tepelnými stabilizátory a stabilizátory ESBO/estery — Rozhodnutí, kterým se konstatují dva případy porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Pokuty — Trvání protiprávního jednání — Promlčení — Legitimní zájem na konstatování protiprávního jednání — Návrh na změnu — Výše pokuty — Trvání protiprávních jednání — Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“ )

text:
               15.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/6

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. února 2014 — Arkema France v. Komise
   (Spojené věci T-23/10 a T-24/10) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartely - Evropské trhy s cínovými tepelnými stabilizátory a stabilizátory ESBO/estery - Rozhodnutí, kterým se konstatují dva případy porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Pokuty - Trvání protiprávního jednání - Promlčení - Legitimní zájem na konstatování protiprávního jednání - Návrh na změnu - Výše pokuty - Trvání protiprávních jednání - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci)
   2014/C 78/11
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Arkema France (Colombes, Francie) (zástupci: původně J. Joshua, barrister, a E. Aliende Rodríguez, advokát, poté J.-P. Gunther a C. Breuvart, advokáti) (věc T-23/10), a CECA SA (La Garenne-Colombes, Francie) (zástupci: původně J. Joshua, barrister, a E. Aliende Rodríguez, advokát, poté J.-P. Gunther a C. Breuvart, advokáti) (věc T-24/10)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Mojzesowicz, F. Ronkes Agerbeek a J. Bourke, zmocněnci, ve spolupráci s J. Holmesem, barrister)

      Předmět věci

   Návrhy na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 8682 final ze dne 11. listopadu 2009 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory), nebo podpůrně návrhy na snížení pokut, které byly uloženy žalobkyním

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Společnosti Arkema France a CECA SA ponesou vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


title: Věc C-60/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Ragusa (Itálie) dne 9. února 2011 — trestní řízení proti Mohamedu Mradovi

text:
               9.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Ragusa (Itálie) dne 9. února 2011 — trestní řízení proti Mohamedu Mradovi
   (Věc C-60/11)
   2011/C 113/15
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Ragusa

      Účastník původního trestního řízení

   Mohamed Mrad

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba považovat směrnici 2008/115/ES (1) za přímo použitelnou ve vnitrostátní právní úpravě Italského státu ode dne 25. prosince 2010?

               2)

               Je čl. 14 odstavce 5b a 5c legislativního nařízení č. 286/98 v platném znění v rozporu s články 15 a 16 výše uvedené směrnice s následnou povinností ze strany tohoto soudu neuplatnit vnitrostátní právní úpravu?

      (1)  Úř. věst. L 348, s. 98


title: Věc T-120/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. listopadu 2006 – Peróxidos Orgánicos v. Komise Evropských společenství ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Organické peroxidy — Pokuty — Článek 81 ES — Nařízení (EHS) č. 2988/74 — Promlčení — Doba trvání protiprávního jednání — Rozložení důkazního břemene — Rovné zacházení )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/55

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. listopadu 2006 – Peróxidos Orgánicos v. Komise Evropských společenství
   (Věc T-120/04) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Organické peroxidy - Pokuty - Článek 81 ES - Nařízení (EHS) č. 2988/74 - Promlčení - Doba trvání protiprávního jednání - Rozložení důkazního břemene - Rovné zacházení“)
   (2006/C 326/118)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Peróxidos Orgánicos, SA (San Cugat del Vallés, Španělsko) (zástupci: A. Creus Carreras a B. Uriarte Valiente, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Bouquet a F. Castillo de la Torre, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2005/349/ES ze dne 10. prosince 2003, v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/E-2/37.857 – Organické peroxidy) (Úř. věst. 2005, L 110, s. 44)
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 30.4.2004.


title: Věc C-437/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial de Vieira do Minho — Portugalsko) — Manuel Afonso Esteves v. Axa — Seguros de Portugal SA

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/23

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial de Vieira do Minho — Portugalsko) — Manuel Afonso Esteves v. Axa — Seguros de Portugal SA
   (Věc C-437/10) (1)

   2011/C 232/38
   Jednací jazyk: portugalština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc T-85/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2015 – Infocit v. OHIM – DIN (DINKOOL) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství DINKOOL — Starší mezinárodní obrazová ochranná známka DIN — Starší národní obchodní identifikátor DIN — Relativní důvody zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               23.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2015 – Infocit v. OHIM – DIN (DINKOOL)
   (Věc T-85/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství DINKOOL - Starší mezinárodní obrazová ochranná známka DIN - Starší národní obchodní identifikátor DIN - Relativní důvody zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 096/24)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda (Luanda, Angola) (zástupce: A. Oliveira, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: DIN – Deutches Institut für Normung eV (Berlín, Německo) (zástupce: M. Bagh. advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. listopadu 2013 (věc R 1106/2012-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi DIN – Deutsches Institut für Normung eV et Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

               3.

               DIN – Deutsches Institut für Normung eV ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc F-83/08: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. září 2013 — Gheysens v. Rada ( „Veřejná služba — Pomocný smluvní zaměstnanec — Podmínky pro přijetí — Funkční skupina — Shoda mezi druhy úkolů a funkčními skupinami — Trvání pracovního poměru“ )

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/35

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. září 2013 — Gheysens v. Rada
   (Věc F-83/08) (1)

   (Veřejná služba - Pomocný smluvní zaměstnanec - Podmínky pro přijetí - Funkční skupina - Shoda mezi druhy úkolů a funkčními skupinami - Trvání pracovního poměru)
   2013/C 313/65
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Johan Gheysens (Malines, Belgie) (zástupci: původně S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, poté S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně M. Bauer a K. Zieleśkiewicz, poté M. Bauer a J. Herrmann, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Rady, kterým se stanoví podmínky pro přijetí žalobce, protože omezuje dobu trvání pracovního poměru na dva roky a zařazuje jej do funkční skupiny III, platové třídy 11, platového stupně 1, jakož i z důvodu protiprávnosti článku 88 PŘOZ, protože povoluje souslednost smluv na dobu určitou v celkovém limitu tří let.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady Evropské unie přijmout J. Gheysense se zrušuje v rozsahu, v jakém stanoví jeho zařazení do funkční skupiny III.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení, jakož i tři čtvrtiny nákladů vynaložených J. Gheysensem.

               4)

               Johan Gheysens ponese čtvrtinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008, s. 59.


title: Věc C-341/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichts Wien (Rakousko) dne 8. července 2015 – Hans Maschek

text:
               19.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichts Wien (Rakousko) dne 8. července 2015 – Hans Maschek
   (Věc C-341/15)
   (2015/C 346/03)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Wien

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatel: Hans Maschek

      Odpůrce: Magistratsdirektion der Stadt Wien

      Předběžné otázky

               1)

               Je vnitrostátní právní úprava, jakou představuje předmětné ustanovení § 41a odst. 2 Wiener Besoldungsordnung (Vídeňský platový řád) z roku 1994, který pracovníkovi, jenž na vlastní žádost k určitému dni ukončí pracovní poměr, nepřiznává zásadně žádnou náhradu za nevyčerpanou dovolenou ve smyslu článku 7 směrnice 2003/88/ES (1), slučitelná s článkem 7 směrnice 2003/88?
               V případě záporné odpovědi se klade otázka, zda [je v souladu s článkem 7 směrnice 2003/88/ES] vnitrostátní ustanovení, podle něhož je každý zaměstnanec, který na svou vlastní žádost ukončí pracovní poměr, povinen učinit vše pro to, aby si do ukončení svého pracovního poměru vybral veškerou nevyčerpanou dovolenou na zotavenou, na niž má nárok, a aby nárok na náhradu za nevyčerpanou dovolenou v případě ukončení pracovního poměru na žádost pracovníka vznikal jen tehdy, když pracovník žádající o vyčerpání dovolené na zotavenou nemůže svou dovolenou na zotavenou v rozsahu odpovídajícím rozsahu dovolené, na kterou se vztahuje žádost o náhradu, vyčerpat, a to ani v době po podání žádosti o ukončení pracovního poměru.

               2)

               Je nutno z vycházet z toho, že nárok na odškodnění za nevyčerpanou dovolenou vzniká jen tehdy, když pracovník, který v důsledku pracovní neschopnosti nebyl schopen svou dovolenou vyčerpat ještě před ukončením svého pracovního poměru, a) svého zaměstnavatele bez zbytečného odkladu (v zásadě tedy přede dnem ukončení pracovního poměru) o této své pracovní neschopnosti (která vznikla například v důsledku onemocnění) uvědomí a b) svou pracovní neschopnost (která vznikla například v důsledku onemocnění) bez zbytečného odkladu (v zásadě tedy přede dnem ukončení pracovního poměru) doloží (například lékařským potvrzením o pracovní neschopnosti)?
               V případě záporné odpovědi se klade otázka, zda vnitrostátní ustanovení, podle něhož nárok na odškodnění za nevyčerpanou dovolenou vzniká jen tehdy, když pracovník, který v důsledku pracovní neschopnosti nebyl schopen svou dovolenou vyčerpat ještě před ukončením svého pracovního poměru, a) svého zaměstnavatele bez zbytečného odkladu (v zásadě tedy před datem ukončení pracovního poměru) o této své pracovní neschopnosti (která byla například následkem onemocnění) uvědomí a b) svou pracovní neschopnost (která byla například následkem onemocnění) bez zbytečného odkladu (v zásadě tedy před datem ukončení pracovního poměru) doloží (například lékařským potvrzením o pracovní neschopnosti), je v souladu s článkem 7 směrnice 2003/88?

               3)

               Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (srov. rozsudek Soudního dvora ze dne 18. března 2004, C342/01 [Gomez], bod 31; ze dne 24. ledna 2012, C282/10 [Dominguez], body 47–50; ze dne 3. května 2012, C337/10 [Neidei], bod 37) je na volném uvážení členských států, zda zákonem stanoví, že pracovník má nárok na dovolenou nebo na náhradu za nevyčerpanou dovolenou přesahující minimální výši nároku zaručenou článkem 7 směrnice 2003/88. Přímo uplatnitelné jsou také nároky, které přiznává článek 7 směrnice 2003/88 (srov. rozsudek Soudního dvora ze dne 24. ledna 2012, C282/10 [Dominguez], body 34–36; ze dne 12. června 2014, C118/13 [Boilacke], bod 28).
               Vyplývá z tohoto výkladu článku 7 směrnice 2003/88, že v situaci, kdy vnitrostátní zákonodárce přiznává určitému okruhu osob výrazně vyšší nárok na náhradu za nevyčerpanou dovolenou, než jaký zakládá uvedené ustanovení této směrnice, v důsledku přímé použitelnosti článku 7 směrnice 2003/88 přísluší vyšší nárok na náhradu za nevyčerpanou dovolenou, než jaký zakládá uvedené ustanovení této směrnice, přiznávaný podle vnitrostátní právní úpravy pouze osobám na základě tohoto ustanovení zvýhodněným, také osobám, jejichž nárok na náhradu za nevyčerpanou dovolenou byl na základě příslušného vnitrostátního předpisu uznán v rozporu s touto směrnicí jako oprávněný?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby; Úř. věst. L 299, 18.11.2003, s. 9; Zvl. vyd. 05/04 s. 381.


title: Věc T-541/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. února 2016 – Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris v. OHIM – Vicente Gandía Pla (ILLIRIA) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ILLIRIA — Starší slovní ochranná známka Společenství CASTILLO DE LIRIA — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. února 2016 – Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris v. OHIM – Vicente Gandía Pla (ILLIRIA)
   (Věc T-541/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ILLIRIA - Starší slovní ochranná známka Společenství CASTILLO DE LIRIA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 098/52)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris Srl (Salice Salentino, Itálie) (zástupci: D. Russo a V. Wellens, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: V. Melgar a H. Kunz, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Vicente Gandía Pla, SA (Chiva, Španělsko) (zástupce: I. Temiño Ceniceros, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 21. května 2014 (věc R 917/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Vicente Gandía Pla, SA a Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris Srl.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnostmi Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc T-397/12: Žaloba podaná dne 6. září 2012 — Diputación Foral de Bizkaia v. Komise

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/15

         Žaloba podaná dne 6. září 2012 — Diputación Foral de Bizkaia v. Komise
   (Věc T-397/12)
   2012/C 319/29
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Diputación Foral de Bizkaia (Španělsko) (zástupce: I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil článek 2 napadeného rozhodnutí za neplatný v rozsahu, v němž tento článek prohlašuje podpory zamýšlené v dohodách oznámených dne 15. dubna 2009 za protiprávní, nebo podpůrně v rozsahu, v němž tento článek prohlašuje za protiprávní podporu zamýšlenou v oznámené dohodě o pozemcích;

               —

               prohlásil články 5 a 6 napadeného rozhodnutí za neplatné, neboť Komise vycházela při posuzování slučitelnosti podpor se Smlouvou podle čl. 108 odst. 2 SFEU z předpokladu, že se jedná o protiprávní podpory, a

               —

               v každém případě uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Napadené rozhodnutí (1) kvalifikuje dvě dohody, a to dohodu „o pozemcích“ a dohodu „o obytných nemovitostech“, uzavřené dne 15. prosince 2006 mezi společností Bizkailur S.A. (veřejným subjektem, jejž zcela vlastní Diputación) na straně jedné a společnostmi Habidite Technologies Pais Vasco S. A., Grupo Empresarial Afer S. L. a Grupo Habidite na straně druhé a týkající se výstavby továrny Habidite v Alonsotegi, jako protiprávní podpory, z nichž první je slučitelná a druhá neslučitelná s vnitřním trhem.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení spočívajícího v tom, že podpory zamýšlené v dohodách z roku 2006 byly kvalifikovány jako protiprávní, a v závěru, že k danému datu existoval právně závazný a nepodmíněný závazek vyplatit tyto podpory společnosti Habidite. Komise ignoruje právní důsledky, které plynou z výkladu dohod provedeného podle vnitrostátních norem, jimiž se tyto dohody řídí [zejména z článku 1258 Código Civil (občanského zákoníku)].

               2)

               Druhý žalobní důvod, uváděný podpůrně k prvnímu žalobnímu důvodu a vycházející z nesprávného právního posouzení spočívajícího v tom, že napadené rozhodnutí prohlašuje podporu obsaženou v dohodě nazvané „o pozemcích“ za protiprávní, aniž bere v potaz skutečnost, že tato dohoda výslovně podmiňuje své provádění tím, že splní podmínku legality („bude-li to v souladu s právní úpravou možné“), takže je v důsledku nesprávného výkladu a použití v rozporu s ustanoveními článku 108 odst. 3 SFEU a článku 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (2).

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článku 6 odst. 1 nařízení č. 659/1999 a obecné zásady řádné správy, zejména procesních práv a záruk Diputación coby strany zúčastněné na řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a to tím, že jí byla v rozporu s právem de facto znemožněna, ztížena, respektive omezena možnost účastnit se v přiměřeném rozsahu správního řízení vedeného Komisí a vyjádřit se účinně a užitečně k otázce, podle které se v každém případě jednalo o podpory protiprávní.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z neexistence, respektive z nedostatku odůvodnění, neboť Komise vycházela při posuzování slučitelnosti podle čl. 108 odst. 2 SFEU z předpokladu, že se jedná o podpory protiprávní, a nikoli o podpory oznámené.

      (1)  Rozhodnutí Evropské komise ze dne 27. června 2012, týkající se státní podpory č. SA.28356 (C 37/09) (ex N 226/09), Habidite Alonsotegi [COM(2012) 4194 final].

      (2)  Úř. věst. L 83, s. 1 (Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc C-272/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Řecko) dne 31. května 2010 — Suzanna Berkizi-Nikolakaki v. Anotato Symvoulio Epilogis Prosopikou (nejvyšší rada pro výběr zaměstnanců, ASEP) a Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Aristotelova univerzita v Soluni, APT)

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Řecko) dne 31. května 2010 — Suzanna Berkizi-Nikolakaki v. Anotato Symvoulio Epilogis Prosopikou (nejvyšší rada pro výběr zaměstnanců, ASEP) a Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Aristotelova univerzita v Soluni, APT)
   (Věc C-272/10)
   ()
   2010/C 221/40
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Suzanna Berkizi-Nikolakaki

      Odpůrkyně: Anotato Symvoulio Epilogis Prosopikou (nejvyšší rada pro výběr zaměstnanců, ASEP) a Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Aristotelova univerzita v Soluni, APT)

      Předběžné otázky

               1)

               Je ustanovení čl. 11 odst. 2 nařízení prezidenta 164/2004, podle něhož pro účely zjištění existence předpokladů pro změnu pracovních smluv na dobu určitou na smlouvy na dobu neurčitou musí zaměstnanec podat dotyčné entitě v pevně stanovené lhůtě dvou (2) měsíců od vstupu uvedeného nařízení v platnost žádost obsahující údaje, z nichž vyplývá splnění uvedených předpokladů, slučitelné s účelem směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1979 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou ve smyslu čl. 139 odst. 2 Smlouvy o ES a s užitečným účinkem výše uvedené směrnice ve smyslu čl. 249 třetího pododstavce Smlouvy o ES, jestliže se má za to, že v důsledku imperativnosti lhůty ztrácí zaměstnanec právo na změnu smlouvy, nepodá-li žádost ve lhůtě dvou měsíců?

               2)

               Je vzhledem k účelu směrnice 1999/70/ES ve smyslu čl. 139 odst. 2 Smlouvy o ES stanovení dvouměsíční lhůty dostatečné k tomu, aby bylo vyhověno potřebám zaměstnanců, kteří spadají do oblasti působnosti článku 11 nařízení prezidenta 164/2004, a aby bylo dosaženo užitečného účinku cílů uvedené směrnice ve smyslu čl. 249 třetího pododstavce Smlouvy o ES, a to pouhým zveřejněním uvedeného článku 11 nařízení prezidenta 164/2004 v úředním věstníku?

               3)

               Představuje neprodloužení dvouměsíční lhůty, s přihlédnutím k prodloužením příslušných lhůt, která byla umožněna obdobnými právními předpisy předcházejícími nařízení prezidenta 164/2004, snížení obecné úrovně ochrany poskytované zaměstnancům, které je v rozporu s ustanovením 8 odst. 3 směrnice 1999/70?


title: Věc C-39/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. června 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — VBV — Vorsorgekasse AG v. Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA) ( „Volný pohyb kapitálu — Články 63 SFEU a 65 SFEU — Zaměstnanecké pojišťovny — Investování majetku — Podílové fondy usazené v jiném členském státě — Investování do takových fondů povolené pouze v případě, že mají povolení k nabízení svých podílových listů na území daného státu“ )

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. června 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — VBV — Vorsorgekasse AG v. Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)
   (Věc C-39/11) (1)

   (Volný pohyb kapitálu - Články 63 SFEU a 65 SFEU - Zaměstnanecké pojišťovny - Investování majetku - Podílové fondy usazené v jiném členském státě - Investování do takových fondů povolené pouze v případě, že mají povolení k nabízení svých podílových listů na území daného státu)
   2012/C 217/06
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: VBV — Vorsorgekasse AG

      Žalovaný: Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgerichtshof — Výklad článku 63 a násl. SFEU — Volný pohyb kapitálu — Podnikové důchodové fondy investující povinné příspěvky zaměstnanců a osob samostatně výdělečně činných určené k financování odstupného — Právní předpisy členského státu omezující tyto investice pouze na fondy, jejichž prodej byl povolen v tuzemsku

      Výrok

   Článek 63 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která umožňuje zaměstnanecké pojišťovně nebo subjektu kolektivního investování založenému tímto fondem pro správu svého majetku investovat tento majetek do podílových listů podílového fondu usazeného v jiném členském státě pouze tehdy, je-li tento podílový fond držitelem povolení k nabízení svých podílových listů na území daného státu.

      (1)  Úř. věst. C 130, 30.4.2011.


title: Spojené věci C-317/08 až C-320/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. března 2010 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Giudice di pace di Ischia — Itálie) — Rosalba Alassini (C-317/08) a Filomena Califano v. Wind SpA (C-318/08) a Lucia Anna Giorgia Iacono v. Telecom Italia SpA (C-319/08) a Multiservice Srl v. Telecom Italia SpA (C-320/08) ( „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Zásada účinné soudní ochrany — Sítě a služby elektronických komunikací — Směrnice 2002/22/ES — Univerzální služba — Spory mezi koncovými uživateli a poskytovateli služeb — Povinný pokus o mimosoudní urovnání sporu“ )

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. března 2010 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Giudice di pace di Ischia — Itálie) — Rosalba Alassini (C-317/08) a Filomena Califano v. Wind SpA (C-318/08) a Lucia Anna Giorgia Iacono v. Telecom Italia SpA (C-319/08) a Multiservice Srl v. Telecom Italia SpA (C-320/08)
   (Spojené věci C-317/08 až C-320/08) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Zásada účinné soudní ochrany - Sítě a služby elektronických komunikací - Směrnice 2002/22/ES - Univerzální služba - Spory mezi koncovými uživateli a poskytovateli služeb - Povinný pokus o mimosoudní urovnání sporu“)
   2010/C 134/04
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Giudice di pace di Ischia

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Rosalba Alassini (C-317/08), Filomena Califano (C-318/08), Lucia Anna Giorgia Iacono (C-319/08), Multiservice Srl (C-320/08)

      Žalované: Telecom Italia SpA (C-317/08), Wind SpA (C-318/08), Telecom Italia SpA (C-319/08), Telecom Italia SpA (C-320/08)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Giudice di pace di Ischia — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367), směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží (Úř. věst. L 171, s. 12; Zvl. vyd. 15/04, s. 223) a článku 6 Evropské úmluvy o lidských právech — Spory v oblasti elektronických komunikací mezi konečnými uživateli a operátory směřující k náhradě škody utrpěné následkem tvrzeného nesplnění smlouvy, jejímž předmětem jsou telefonní služby poskytované operátorem — Vnitrostátní právní úprava stanovící povinný pokus o smír předcházející podání žaloby u soudu — Možnost obrátit se na soud bez pokusu o smír

      Výrok

               1)

               Článek 34 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, podle které spory v oblasti elektronických komunikací mezi koncovými uživateli a poskytovateli uvedených služeb, jež se týkají práv přiznaných uvedenou směrnicí, musí být předmětem povinného pokusu o mimosoudní urovnání sporu jako podmínky přípustnosti žaloby k soudu.

               2)

               Zásady rovnocennosti a efektivity, jakož i zásada účinné soudní ochrany rovněž nebrání vnitrostátní právní úpravě, která pro takové spory stanoví předchozí uskutečnění řízení o mimosoudním urovnání sporu, nevede-li takové řízení k vydání rozhodnutí, které je pro jeho účastníky závazné, nepředstavuje-li podstatné prodlení, pokud jde o podání žaloby k soudu, staví-li promlčení dotyčných práv a nevede-li pro jeho účastníky ke vzniku nákladů, nebo jeho náklady jsou pro jeho účastníky nevýznamné, avšak pouze za podmínky, že elektronická forma nepředstavuje jediný způsob přístupu k uvedenému řízení o urovnání sporu a předběžná opatření jsou ve výjimečných případech, kdy je vyžaduje naléhavost situace, přípustná.

      (1)  Úř. věst. C 236, 13.9.2008.


title: Věc T-414/10 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. června 2011 — Companhia Previdente v. Komise ( „Předběžné opatření — Hospodářská soutěž — Rozhodnutí Komise ukládající pokutu — Bankovní záruka — Návrh na odklad vykonatelnosti — Finanční újma — Neexistence mimořádných okolností — Nedostatek naléhavosti“ )

text:
               23.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/17

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. června 2011 — Companhia Previdente v. Komise
   (Věc T-414/10 R)
   (Předběžné opatření - Hospodářská soutěž - Rozhodnutí Komise ukládající pokutu - Bankovní záruka - Návrh na odklad vykonatelnosti - Finanční újma - Neexistence mimořádných okolností - Nedostatek naléhavosti)
   2011/C 219/25
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Companhia Previdente — Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: D. Proença de Carvalho a J. Caimoto Duarte, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, V. Bottka a P. Costa de Oliveira, zmocněnci, ve spolupráci s J. Marques Mendes, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise K(2010) 4387 v konečném znění ze dne 30. června 2010 týkajícího se řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.344 — Předpínací ocel) a dále návrh na osvobození od povinnosti zřídit bankovní záruku za účelem zabránění okamžitému inkasu pokuty uložené podle článku 2 uvedeného rozhodnutí.

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-261/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. května 2012 Annunziata Del Prete proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 27. března 2012 ve věci T-420/10, Giorgio Armani v. OHIM

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 29. května 2012 Annunziata Del Prete proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 27. března 2012 ve věci T-420/10, Giorgio Armani v. OHIM
   (Věc C-261/12 P)
   2012/C 227/20
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Annunziata Del Prete (zástupce: R. Bocchini, avvocato)

      Další účastníci řízení: Giorgio Armani SpA, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastníce řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit v plném rozsahu rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 27. března 2012 a v důsledku toho potvrdit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. července 2010, které bylo oznámeno dne 19. července 2010, jelikož odvolací senát použil zcela správně ustanovení nařízení o ochranné známce Společenství (1), zvláště ustanovení čl. 8 odst. 1 písm. b), které jediné bylo dovoláváno v námitkách č. B1309485;

               —

               uložit účastníkům řízení náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               zpochybňování vzhledové podobnosti ochranné známky Společenství č. 6314462 „AMICI JUNIOR“ a italských národních obrazových ochranných známek č. 912114 „AJ ARMANI JEANS“ a č. 998554 „ARMANI JUNIOR“ a podle potřeby fonetickou podobnost;

               2)

               použití čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 a zásady dobrého jména v napadeném rozsudku, aniž by tak navrhoval žalobce, Giorgio Armani S.p.A..

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-604/13: Žaloba podaná dne 20. listopadu 2013 — Levi Strauss v. OHIM — L&O Hunting Group (101)

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/32

         Žaloba podaná dne 20. listopadu 2013 — Levi Strauss v. OHIM — L&O Hunting Group (101)
   (Věc T-604/13)
   2014/C 24/58
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Levi Strauss & Co. (San Francisco, Spojené státy) (zástupci: V. von Bomhard a J. Schmitt, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: L&O Hunting Group GmbH (Isny im Allgäu, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 6. září 2013 ve věci R 1538/2012-2;

               —

               uložil žalovanému a vedlejší účastnici řízení, pokud vstoupí do řízení, náhradu nákladů řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „101“ pro zboží zařazené do tříd 13, 25 a 28 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 446634

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis č. 26 708 slovní ochranné známky Společenství „501“ pro zboží zařazené do tříd 16, 18 a 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítl námitky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítl odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství


title: Věc C-601/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 25. listopadu 2013 — AMBISIG — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda v. NERSANT — Associação Empresarial da Região de Santarém, NÚCLEO INICIAL — Formação e Consultoria Lda

text:
               8.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 25. listopadu 2013 — AMBISIG — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda v. NERSANT — Associação Empresarial da Região de Santarém, NÚCLEO INICIAL — Formação e Consultoria Lda
   (Věc C-601/13)
   2014/C 39/13
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: AMBISIG — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda

      Žalovaní: NERSANT — Associação Empresarial da Região de Santarém, NÚCLEO INICIAL — Formação e Consultoria Lda

      Předběžné otázky

   Je pro účely zadání veřejné zakázky na vzdělávací a poradenské služby, tedy služby intelektuální povahy, slučitelné se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (1) ze dne 31. března 2004 a s jejími příslušnými změnami stanovit mezi ukazateli tvořícími kritérium pro udělení zakázky, jímž se posuzují nabídky předkládané ve veřejném zadávacím řízení, ukazatel hodnocení týmů, které uchazeči konkrétně navrhnou k provádění zakázky, z hlediska složení těchto týmů, jejich prokázaných zkušeností a rozboru jejich profesních profilů?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132).


title: Věc T-382/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2011 — Tomkins v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Odvětví měděných spojovacích tvarovek a spojovacích tvarovek ze slitin mědi — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Přičitatelnost protiprávního jednání — Délka trvání protiprávního jednání“ )

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2011 — Tomkins v. Komise
   (Věc T-382/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví měděných spojovacích tvarovek a spojovacích tvarovek ze slitin mědi - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Přičitatelnost protiprávního jednání - Délka trvání protiprávního jednání)
   2011/C 145/32
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tomkins plc (Londýn, Spojené království) (zástupci: T. Soames, S. Jordan, solicitors, a J. Joshua, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Nijenhuis a V. Bottka, zmocněnci, ve spolupráci s S. Kinsellou a K. Dalym, solicitors,)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 4180 ze dne 20. září 2006 v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/F-1/38.121 — Spojovací tvarovky), jakož i návrh na snížení částky pokuty uložené tímto rozhodnutím žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 rozhodnutí Komise K(2006) 4180 ze dne 20. září 2006 v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/F-1/38.121 — Spojovací tvarovky) se zrušuje v rozsahu, v němž se vztahuje na období od 31. prosince 1998 do 29. října 1993, pokud jde o Tomkins plc.

               2)

               Výše pokuty uložené společnosti Tomkins v čl. 2 písm. h) rozhodnutí K(2006) 4180 se stanoví na 4,25 milionů eur, z níchž 3,4 milionů eur zaplatí společně a nerozdílně se společností Pegler Ltd.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc T-283/07: Žaloba podaná dne 24. července 2007 – Tailor v. OHIM (Gesäßtasche rechts)

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/16

         Žaloba podaná dne 24. července 2007 – Tailor v. OHIM (Gesäßtasche rechts)
   (Věc T-283/07)
   (2007/C 235/29)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tom Tailor GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche a F. Schiwek, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. května 2007 (věc R 668/2006-1);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „Gesäßtasche rechts“ pro výrobky zařazené do třídy 25 (přihláška č. 4 287 769).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), jelikož přihlášená obrazová ochranná známka vykazuje dostatečnou rozlišovací způsobilost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-358/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2013 — Španělsko v. Komise ( „Fond soudržnosti — Nařízení (ES) č. 1164/94 — Projekt sanace Zaragozy — Částečné zrušení finanční podpory — Veřejné zakázky — Pojem stavební práce — Článek 14 odstavce 10 a 13 směrnice 93/38/EHS — Rozdělení zakázek — Legitimní očekávání — Povinnost uvést odůvodnění — Lhůta pro přijetí rozhodnutí — Stanovení finančních oprav — Článek H odstavec 2 přílohy II nařízení č. 1164/94 — Proporcionalita — Promlčení“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2013 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-358/08) (1)

   (Fond soudržnosti - Nařízení (ES) č. 1164/94 - Projekt sanace Zaragozy - Částečné zrušení finanční podpory - Veřejné zakázky - Pojem stavební práce - Článek 14 odstavce 10 a 13 směrnice 93/38/EHS - Rozdělení zakázek - Legitimní očekávání - Povinnost uvést odůvodnění - Lhůta pro přijetí rozhodnutí - Stanovení finančních oprav - Článek H odstavec 2 přílohy II nařízení č. 1164/94 - Proporcionalita - Promlčení)
   2013/C 252/45
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupci: původně J. Rodríguez Cárcamo, poté A. Rubio González, abogados del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Valero Jordana a A. Steiblytė, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise C(2008) 3249 ze dne 25. června 2008, kterým byla snížena finanční podpora poskytnutá z Fondu soudržnosti na projekt č. 96/11/61/018 — „Saneamiento de Zaragoza“, která byla původně poskytnuta rozhodnutím Komise C(96) 2095 ze dne 26. července 1996

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc C-6/13 P: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. listopadu 2013 — IDT Biologika GmbH v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Veřejné zakázky na dodávky — Výběrové řízení na dodávku očkovacích látek proti vzteklině do Srbska — Odmítnutí nabídky — Zjevně nepřípustný nebo zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/4

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. listopadu 2013 — IDT Biologika GmbH v. Evropská komise
   (Věc C-6/13 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Veřejné zakázky na dodávky - Výběrové řízení na dodávku očkovacích látek proti vzteklině do Srbska - Odmítnutí nabídky - Zjevně nepřípustný nebo zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2013/C 377/07
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: IDT Biologika GmbH (zástupci: R. Gross a T. Kroupa, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher a T. Scharf, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) ze dne 25. října 2012, IDT Biologika v. Komise (T-503/10), kterým Tribunál zamítl návrh na zrušení rozhodnutí Delegace Evropské unie v Republice Srbsko ze dne 10. srpna 2010, kterým byla zadána zakázka EuropeAid/129809/C/SUP/RS týkající se dodávky očkovací látky proti vzteklině na očkovací kampaně v Srbsku konsorciu pod vedením společnosti Bioveta a.s., a kterým byla zamítnuta nabídka žalobkyně — Překročení mezí, jimiž je Komise při výkonu svých diskrečních pravomocí vázána

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti IDT Biologika GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 108, 13.4.2013.


title: Věc C-275/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) dne 8. června 2015 – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited v. TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) dne 8. června 2015 – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited v. TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited
   (Věc C-275/15)
   (2015/C 279/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited

      Odpůrkyně: TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited

      Vedlejší účastníci: The Secretary of State for Business, Innovation a Skills, Virgin Media Limited

      Předběžné otázky

   Pokud jde o výklad článku 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (1) (dále jen „směrnice“), konkrétně větu „Touto směrnicí nejsou dotčena ustanovení týkající se zejména […] přístupu ke kabelu vysílacích služeb“:

               1)

               První otázka: Umožňuje uvedená věta soustavné používání ustanovení vnitrostátního práva, je-li rozsah působnosti pojmu „kabel“ definován vnitrostátním právem, nebo je rozsah působnosti této části článku 9 určen významem pojmu „kabel“, jenž je definován unijním právem?

               2)

               Druhá otázka: Pokud je pojem „kabel“ v článku 9 definován unijním právem, jaký je jeho význam? Zejména:

                           a)

                           Má konkrétní technologický význam, omezený na tradiční kabelové sítě provozované poskytovateli obvyklých kabelových služeb?

                           b)

                           Nebo má technologicky neutrální význam, který zahrnuje funkčně podobné služby přenášené přes internet?

                           c)

                           Zahrnuje v každém případě přenos mikrovlnné energie mezi pevnými pozemními body?

               3)

               Třetí otázka: Vztahuje se uvedená věta na 1) ustanovení, která vyžadují, aby kabelové sítě přenášely určitá vysílání, nebo 2) ustanovení, která umožňují přenášení vysílání pomocí kabelů, a) pokud přenášení probíhá souběžně a je omezeno na oblasti, které jsou určeny pro příjem vysílání a/nebo b) pokud přenášení vysílání probíhá na kanálech, které podléhají určitým veřejnoprávním povinnostem?

               4)

               Čtvrtá otázka: Pokud je rozsah působnosti pojmu „kabel“ v článku 9 definován vnitrostátním právem, podléhá toto ustanovení vnitrostátního práva unijním zásadám proporcionality a spravedlivé rovnováhy mezi právy držitelů autorských práv, vlastníků kabelů a veřejným zájmem?

               5)

               Pátá otázka: Je článek 9 omezen na ustanovení vnitrostátního práva, které bylo platné v době schválení směrnice, v době jejího vstupu v platnost nebo v poslední den lhůty pro její provedení, nebo se vztahuje rovněž na následná ustanovení vnitrostátního práva, která se týkají přístupu ke kabelu vysílacích služeb?

      (1)  Úř. věst. L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230.


title: Věc C-306/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. června 2011 XXXLutz Marken GmbH proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 24. března 2011 ve věci T-54/09, XXXLutz Marken GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) — Natura Selection S.L.

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. června 2011 XXXLutz Marken GmbH proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 24. března 2011 ve věci T-54/09, XXXLutz Marken GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) — Natura Selection S.L.
   (Věc C-306/11 P)
   2011/C 238/17
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): XXXLutz Marken GmbH (zástupce: H. Pannen, advokát)

      Další účastníci řízení:

               —

               Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

               —

               Natura Selection S.L.

      Návrhová žádání navrhovatelky

   Navrhovatelka požaduje

               —

               zrušit napadený rozsudek,

               —

               vrátit věc Tribunálu,

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tribunál porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranných známkách Společenství (1), když vyvodil podobnost označení „Linea Natura Natur hat immer Stil“ a označení „natura selection“ pouze ze slovní části „natura“ obsažené v obou označeních. Tato slovní část však není dominantním prvkem starší ochranné známky Společenství.
   Ve svých zjištěních ohledně podobnosti označení vycházel Tribunál z právně chybného chápání pojmů „rozlišovací způsobilost“ a „popisný charakter“.
   Dále si konstatování Tribunálu ohledně podobnosti označení podle názoru navrhovatelky odporují a jsou v této souvislosti nedostatečně odůvodněna.
   Napadený rozsudek byl podle tvrzení navrhovatelky také vydán na základě zkreslených skutečností. V rozporu s konstatováními Tribunálu prokázala navrhovatelka již v řízení před námitkovým oddělením a odvolacím senátem, jakož i v žalobě, že existuje souvislost mezi spornými výrobky a slovní součástí „natura“.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství; Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Věc C-295/15 P: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 22. června 2016 – Matratzen Concord GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Ochranná známka Evropské unie — Slovní ochranná známka Evropské unie ARKTIS — Návrh na zrušení — Skutečné užívání ochranné známky — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 51 odst. 1 písm. a) — Způsob užívání ochranné známky — Důkaz užívání ochranné známky — Souhlas majitele — Částečné zamítnutí návrhu na zrušení“

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/12

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 22. června 2016 – Matratzen Concord GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita
   (Věc C-295/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Ochranná známka Evropské unie - Slovní ochranná známka Evropské unie ARKTIS - Návrh na zrušení - Skutečné užívání ochranné známky - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 51 odst. 1 písm. a) - Způsob užívání ochranné známky - Důkaz užívání ochranné známky - Souhlas majitele - Částečné zamítnutí návrhu na zrušení“)
   (2016/C 343/17)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Matratzen Concord GmbH (zástupce: I. Selting, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita (zástupce: K. Schulze Horn, advokátka)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Matratzen Concord GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14. 9. 2015.


title: Věc C-608/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. listopadu 2013 společností Compañía Española de Petróleos (CEPSA), S.A., proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-497/07, CEPSA v. Komise

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. listopadu 2013 společností Compañía Española de Petróleos (CEPSA), S.A., proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-497/07, CEPSA v. Komise
   (Věc C-608/13 P)
   2014/C 24/25
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Compañía Española de Petróleos (CEPSA), S.A. (zástupci: O. Armengol i Gasull a J. M. Rodríguez Cárcamo, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               vyhověl kasačnímu opravnému prostředku a vydal v řízení o něm konečné rozhodnutí ve sporu, aniž vrátí věc Tribunálu k dalšímu řízení;

               —

               zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž se jím v bodě 1 výroku zamítá žaloba společnosti CEPSA na neplatnost a v bodě 3 výroku ukládá společnosti CEPSA náhrada nákladů řízení, ale ponechal v platnosti bod 2 výroku, jímž se zamítají návrhová žádání Komise, a v důsledku toho změnil rozhodnutí C(2007) 4441 final ze dne 3. října 2007 v řízení podle článku 81 [ES] (věc COMP/38.710 — Bitumen — Španělsko) tak, že sníží pokutu na částku, kterou uzná za vhodnou;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

                     Nesprávné právní posouzení
                   (čl. 263 druhý pododstavec SFEU ve spojení s článkem 3 nařízení č. 1 (1) o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství). Porušení jazykového režimu v oznámení námitek v rámci řízení v oblasti hospodářské soutěže představuje podle navrhovatelky porušení podstatných formálních náležitostí, které musí vést ke zrušení rozhodnutí přijatého na závěr onoho řízení, a to i v případě, že zmíněné porušení nevedlo k porušení práva podniku na obhajobu. Vzhledem k tomu, že sporné rozhodnutí nebylo napadeným rozsudkem zrušeno, jak navrhovala navrhovatelka, porušil Tribunál čl. 263 druhý pododstavec SFEU ve spojení s článkem 3 nařízení č. 1 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství.

               2)

                     Závažné zkreslení skutkových okolností
                   spočívající v tom, že navrhovatelka podle rozsudku dobrovolně akceptovala skutečnost, že jí oznámení námitek bylo oznámeno v jiném než jejím vlastním jazyce, a že zaslání oznámení námitek v uvedeném jazyce neporušilo její právo na obhajobu.

               3)

                     Nesprávné právní posouzení (porušení zásady proporcionality)
                  . V rozsudku nebyla zohledněna skutečnost, že výroba a distribuce penetračního bitumenu představuje jen malé procento z celkového obratu navrhovatelky pojímané jako skupina podniků. Uplatnění domněnky o mateřské a dceřiné společnosti neznamená, že se neuplatní zásada proporcionality v podobě, jak je tradičně vykládána v judikatuře Soudního dvora (věc Parker Pen (2)).

               4)

                     Nesprávné právní posouzení
                   [článek 31 nařízení Rady č. 1/2003 (3) ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (nařízení č. 1/2003), provádějící článek 261 SFEU]. Tribunál odmítl rozhodnout, zda jsou jím způsobené průtahy před vynesením napadeného rozsudku v rozporu se zásadou dodržení přiměřené lhůty, čímž porušil článek 31 nařízení č. 1/2003 provádějící článek 261 SFEU.

               5)

                     Nesprávné právní posouzení
                   (čl. 41 odst. 1 a čl. 47 druhý pododstavec Listiny základních práv Evropské unie (4)). Tribunál odmítl tvrzení společnosti CEPSA, že došlo k porušení jejího práva na to, aby její věc byla projednána v přiměřené lhůtě, zakotveného v čl. 41 odst. 1 a v čl. 47 druhém pododstavci Listiny základních práv Evropské unie, jakož i v čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o lidských pávech. Toto řízení trvá již déle než 11 let. Řízení před Komisí trvalo 5 let a v soudním řízení před samotným Tribunálem uplynuly od skončení písemné části řízení do zahájení ústní části řízení více než čtyři roky.

               6)

                     Nesprávné právní posouzení
                   (čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu). Tribunál uložil navrhovatelce náhradu veškerých nákladů řízení o žalobě na neplatnost, přestože výrokem rozsudku nevyhověl ani těm návrhovým žádáním, která v onom řízení vznesla Komise. V důsledku toho je napadený rozsudek v rozporu s režimem ukládání náhrady nákladů řízení stanoveným v čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu.

      (1)  Úř. věst. 17, 6.10.1958, s. 385; Zvl. vyd. 01/01, s. 3

      (2)  Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 1994, Parker Pen v. Komise, T-77/92, Recueil, s. II-549, body 94 a 95.

      (3)  Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205

      (4)  Úř. věst. C 364, 18.12.2000, s. 1


title: Věc C-340/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Oberlandesgericht München ze dne  9. září 2005  v trestním řízení proti Stefanu Kremerovi

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Oberlandesgericht München ze dne 9. září 2005 v trestním řízení proti Stefanu Kremerovi
   (Věc C-340/05)
   (2005/C 296/27)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Oberlandesgericht München (Německo) ze dne 9. září 2005 v trestním řízení proti Stefanu Kremerovi, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 19. září 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Žádost se týká případu, kdy osobě v členském státě (hostitelském státě) bylo správními orgány odepřeno řidičské oprávnění z důvodu nedostatku způsobilosti nebo zakázáno jeho získání, opětovné získání řidičského oprávnění v hostitelském státě závisí na tom, zda žadatel prokáže svou způsobilost lékařsko-psychologickým posudkem podle pravidel přijímajícího státu, toto neprokáže a následně získá řidičské oprávnění v jiném členském státě (vystavujícím státě), aniž by uplynula doba trvání zákazu v hostitelském státě.
   Soudnímu dvoru byly položeny tyto předběžné otázky:
   Připouští čl. 8 odst. 4 směrnice 91/439/EHS (1) v takovém případě právní úpravu hostitelského státu, podle níž lze řidičské oprávnění vystavujícího státu použít v hostitelském státě jen na návrh a po přezkoumání, zda nejsou dány podmínky pro opatření podle čl. 8 odst. 2 směrnice,
   nebo vyplývá z požadavku vzájemného uznávání řidičských průkazů podle čl. 1 odst. 2 směrnice, jakož i z požadavku restriktivního výkladu čl. 8 odst. 4 směrnice, že hostitelský stát musí uznat platnost řidičského oprávnění bez předchozího kontrolního řízení a že mu pouze přísluší oprávnění odepřít právo užívání řidičského oprávnění v hostitelském státě, pokud (nadále) existují důvody, které odůvodňují použití opatření podle čl. 8 odst. 2 směrnice?

      (1)  Úř. věst. L 237, s. 1.


title: Věc C-88/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. února 2016 European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 2. prosince 2015 ve věci T-553/13, European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Fusion for Energy

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/30

         Kasační opravný prostředek podaný dne 12. února 2016 European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 2. prosince 2015 ve věci T-553/13, European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Fusion for Energy
   (Věc C-88/16 P)
   (2016/C 335/38)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zástupci: M. Sfyri, C.-N. Dede, D. Papadopoulou, dikigoroi)

      Další účastník řízení: Společný evropský podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy (F4E)
   Usnesením ze dne 7. července 2016 Soudní dvůr (devátý senát) prohlásil kasační opravný prostředek za nepřípustný.


title: Věc T-346/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. OHIM (tvar zvonečku s červenou stuhou) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství — Tvar zvonečku s červenou stuhou — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               12.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/10

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. OHIM (tvar zvonečku s červenou stuhou)
   (Věc T-346/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství - Tvar zvonečku s červenou stuhou - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 46/17
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Chocoladefabriken Lindt Sprüngli AG (Kilchberg, Švýcarsko) (zástupci: R. Lange, E. Schalast a G. Hild, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Pohlmann, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. června 2008 (věc R 943/2007-4), které se týká zápisu trojrozměrného označení představovaného zvonečkem s červenou stuhou jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Chocoladefabriken Lindt Sprüngli AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 11.10.2008.


title: Věc F-115/12: Žaloba podaná dne 15. října 2012 — ZZ v. Komise

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/71

         Žaloba podaná dne 15. října 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-115/12)
   2013/C 26/146
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení implicitního rozhodnutí o zamítnutí žádosti o náhradu škody, kterou žalobce údajně utrpěl v důsledku zaslání Komisí dopisu týkajícího se vymáhání částky 4 875 eur odpovídající nákladům, které Tribunál uložil žalobci nahradit ve věci T-241/03.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí, nehledě na jeho formu, kterým Komise zamítla žádost ze dne 19. července 2011;

               —

               zrušit rozhodnutí, nehledě na jeho formu, kterým Komise zamítla stížnost ze 19. února 2012 podanou proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti ze dne 19. července 2011;

               —

               bude-li třeba, zrušit sdělení ze dne 12. června 2012, vyhotovené ve francouzštině, s referenčním číslem nahoře vpravo na první z jeho pěti stran „Ref. Ares(2012)704847 — 13/06/2012“;

               —

               uložit žalované povinnost zaplatit žalobci částku 5 500,00 eur, spolu s úroky z této částky ve výši 10 % p.a., s roční kapitalizací, počínaje 20. červencem 2011 a až do skutečného zaplacení uvedené částky;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-539/10: Žaloba podaná dne 24. listopadu 2010 — Acino Pharma v. Komise

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/48

         Žaloba podaná dne 24. listopadu 2010 — Acino Pharma v. Komise
   (Věc T-539/10)
   ()
   2011/C 30/86
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Acino Pharma GmbH (Miesbach, Německo) (zástupce: Rechtsanwalt R. Buchner)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 29. března 2010, oznámené pod číslem K(2010) 2203, K(2010) 2204, K(2010) 2205, K(2010) 2206, K(2010) 2207, K(2010) 2208, K(2010) 2210, K(2010) 2218, jakož i rozhodnutí Komise ze dne 16. září 2010 pod číslem K(2010) 6428, K(2010) 6429, K(2010) 6430, K(2010) 6432, K(2010) 6433, K(2010) 6434, K(2010) 6435, K(2010) 6436;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně napadá zaprvé rozhodnutí Komise ze dne 29. března 2010, kterými se pozastavilo uvedení šarží léčivých přípravků „Clopidogrel Acino — Clopidogrel“, „Clopidogrel Acino Pharma GmbH — Clopidogrel“, „Clopidogrel ratiopharm — Clopidogrel“, „Clopidogrel Sandoz — Clopidogrel“, „Clopidogrel 1A Pharma — Clopidogrel“, „Clopidogrel Acino Pharma — Clopidogrel“, „Clopidogrel Hexal — Clopidogrel“ a „Clopidogrel ratiopharm GmbH — Clopidogrel“ na trh a kterými se stáhli šarže, které se již nacházely na trhu Unie. Zadruhé Komise navrhuje zrušení těch rozhodnutí Komise ze dne 16. září 2010, kterými se mění povolení již uvedených léčivých přípravků a zároveň se nařizuje, že určité šarže těchto léčivých přípravků se nemohou uvést na trh.
   Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně pět žalobních důvodů.
   V rámci prvního žalobního důvodu se vytýká, že nejsou splněny podmínky podle článku 20 nařízení (ES) č. 726/2004/ES (1) ve spojení s články 116 a 117 směrnice č. 2001/83/ES (2) pro pozastavení, stažení, zrušení nebo změnu povolení Společenství pro uvedení dotčených léčivých přípravků na trh. Žalobkyně naopak poskytla v průběhu řízení důkaz, že prostřednictvím konstatovaných porušení nedošlo k ovlivnění kvality léčivých přípravků.
   Jako druhý žalobní důvod žalobkyně uvádí, že Komise nesplnila požadavky kladené na důkazy existence podmínek podle článků 116 a 117 směrnice 2001/83/ES.
   Jako třetí žalobní důvod žalobkyně uvádí, že Komise volbou uplatnitelné úrovně ochrany porušila obecnou zásadu proporcionality.
   V rámci čtvrtého žalobního důvodu se namítá porušení podstatných formálních náležitostí z důvodu protiprávnosti posudku výboru pro humánní léčivé přípravky Evropské agentury pro léky. Protiprávnost tohoto posudku dle názoru žalobkyně působí díky jeho rozhodnému vlivu na rozhodnutí Komise na jejich legalitu. Dále z odůvodnění napadených rozhodnutí nevyplývá, že Komise použila posuzovací pravomoc, která je jí přiznána.
   Nakonec žalobkyně jako pátý žalobní důvod uvádí, že Komise napadená rozhodnutí nedostatečně odůvodnila, protože v nich neuvedla vlastní odůvodnění, ale v plném rozsahu odkázala na vědecké posouzení výboru pro humánní léčivé přípravky Evropské agentury pro léky.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky. (Úř. věst. L 136, s. 1; Zvl. vyd. 13/34, s. 229).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69).


title: Věc T-489/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 18. prosince 2008 – Insight Direct USA v. OHIM – Net Insight (Insight)

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/68

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 18. prosince 2008 – Insight Direct USA v. OHIM – Net Insight (Insight)
   (Věc T-489/07) (1)

   (2009/C 44/116)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc C-514/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem České republiky (Česká republika) dne 2. listopadu 2010 — Wolf Naturprodukte GmbH v. Sewar spol. s. r. o.

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem České republiky (Česká republika) dne 2. listopadu 2010 — Wolf Naturprodukte GmbH v. Sewar spol. s. r. o.
   (Věc C-514/10)
   ()
   2011/C 13/37
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší soud České republiky

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Wolf Naturprodukte GmbH

      Žalovaná: Sewar spol. s r. o.

      Předběžná otázka

   Je třeba čl. 66 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 (1) ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (dále jen „nařízení Brusel I“), vykládat tak, že pro založení působnosti nařízení Brusel I je nezbytné, aby v době vydání rozhodnutí bylo toto nařízení platné jak ve státu, jehož soud rozhodnutí vydává, tak i státu, v němž účastník usiluje o uznání a výkon takového rozhodnutí?

      (1)  Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42.


title: Věc T-256/11: Žaloba podaná dne 20. května 2011 — Ezz a další v. Rada

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/28

         Žaloba podaná dne 20. května 2011 — Ezz a další v. Rada
   (Věc T-256/11)
   2011/C 204/50
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Ahmed Abdelaziz Ezz (Gíza, Egypt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed (Londýn, Velká Británie), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Londýn, Spojené království) a Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Gíza, Egypt) (zástupci: M. Lester, Barrister a J. Binns, Solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 63) a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 4), v rozsahu, v němž se týkají žalobců.

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobci domáhají podle článku 263 SFEU zrušení rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě v rozsahu, v němž se týkají žalobců.
   Na podporu své žaloby uvádějí pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z tvrzení, že není splněno kritérium pro přijetí omezujících opatření proti žalobcům, uvedený v článku 1 rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP a článku 2 nařízení Rady (EU) č. 270/2011. Podle tohoto žalobního důvodu jsou navíc skutečnosti uvedené žalovanou jakožto odůvodnění přijetí omezujících opatření proti žalobcům zcela vágní, nekonkrétní, neopodstatněné, neodůvodněné a nedostatečné k tomu, aby bylo použití takových opatření odůvodněno.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že žalovaná porušila práva žalobců na obhajobu a účinnou soudní ochranu, jelikož:

                           —

                           omezující opatření nestanoví žádný postup, v němž by byly žalobcům sděleny důkazy, na kterých spočívalo rozhodnutí o zmrazení jejich majetku, nebo v němž by bylo žalobcům umožněno smysluplně se vyjádřit k těmto důkazům;

                           —

                           důvody obsažené v napadených opatřeních obsahují obecnou, nepodloženou a vágní domněnku o soudních řízeních;

                           —

                           žalovaná neposkytla dostatečné informace, které by žalobcům umožňovaly účinně přednést svá stanoviska, což soudu znemožňuje posoudit, zda rozhodnutí a posouzení Rady bylo odůvodněné a spočívalo na nezvratných důkazech.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že žalovaná neuvedla žalobcům dostatečné důvody pro jejich zahrnutí do sporných opatření, a to v rozporu se svou povinností uvést jasně skutečné a specifické důvody včetně specifických individuálních důvodů, které jí vedly k závěru, že žalobci nesli odpovědnost za zneužití egyptských státních finančních prostředků.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že žalovaná neodůvodněně a nepřiměřeně poškodila práva žalobců na majetek a dobré jméno, jelikož:

                           —

                           opatření zmrazení majetku mají citelné a dlouhotrvající dopady na jejich základní práva;

                           —

                           tato opatření byla na žalobce použita neodůvodněně; a

                           —

                           žalovaná nedoložila, že veškeré zmrazení majetku je nejmírnějším prostředkem k dosažení takového cíle, ani že velmi značná škoda, která žalobcům vznikla, je odůvodněná a přiměřená.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z tvrzení, že zahrnutí žalobců na seznam osob, proti nimž se použijí omezující opatření, vychází ze zjevně nesprávného posouzení.


title: Věc T-130/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. září 2009 — Gres La Sagra v. OHIM — Ceramicalcora (VENATTO MARBLE STONE) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství VENATTO MARBLE STONE — Starší národní obrazové ochranné známky VENETO CERÁMICAS — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/62

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. září 2009 — Gres La Sagra v. OHIM — Ceramicalcora (VENATTO MARBLE STONE)
   (Věc T-130/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství VENATTO MARBLE STONE - Starší národní obrazové ochranné známky VENETO CERÁMICAS - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 267/111
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gres La Sagra, SL (Alameda de la Sagra, Španělsko) (zástupci: T. Villate Consonni a J. Calderón Chavero, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Ceramicalcora, SA (Alcora, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. ledna 2008 (věc R 1609/2006-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Ceramicalcora, SA a Gres La Sagra, SL.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Gres La Sagra, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 116, 9.5.2008.


title: Věc C-576/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2012 Ivan Jurašinović proti rozsudku Tribunálu (rozšířeného druhého senátu) vydanému dne 3. října 2012 ve věci T-465/09, Jurašinović v. Rada

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2012 Ivan Jurašinović proti rozsudku Tribunálu (rozšířeného druhého senátu) vydanému dne 3. října 2012 ve věci T-465/09, Jurašinović v. Rada
   (Věc C-576/12 P)
   2013/C 32/19
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Ivan Jurašinović (zástupce: N. Amara-Lebret, avocate)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání navrhovatele

               —

               zrušit napadené rozhodnutí, vrátit věc zpět Tribunálu nebo

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 22. září 2009, kterým byl povolen navrhovatelovi pouze částečný přístup k následujícím dokumentům: zprávy pozorovatelů Evropské unie přítomných v Chorvatsku v oblasti Knin mezi 1. a 31. srpnem 1995;

               —

               uložit Radě Evropské unie, aby v elektronické podobě zpřístupnila všechny požadované dokumenty;

               —

               uložit Radě Evropské unie, aby navrhovateli uhradila 8 000 eur bez DPH jako náhradu nákladů řízení spolu s úroky, které se vypočítají na základě sazby, kterou vyhlásila ECB dne, kdy byla tato žaloba zapsána do rejstříku Tribunálu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatel tři důvody.
   Zaprvé má navrhovatel za to, že Tribunál porušil obecnou zásadu práva na spravedlivý proces, neboť nemohl právoplatně rozhodnout o žalobě, aniž by předtím přezkoumal dokumenty, k nimž byl přístup požadován.
   Zadruhé navrhovatel uplatňuje porušení čl. 9 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (1), neboť přestože čl. 4 odst. 1 písm. a) stanoví, že lze odepřít přístup k dokumentu, pokud by jeho zveřejnění vedlo k porušení veřejného zájmu, pokud jde o mezinárodní vztahy, nemůže být takové odepření založeno na citlivém charakteru dokumentů, na které se — vzhledem k tomu, že nebyly klasifikovány — nevztahuje ochrana zakotvená v čl. 9 odst. 1.
   Zatřetí navrhovatel vytýká Tribunálu, že se dopustil nesprávného právního posouzení dřívějšího zveřejnění dokumentů. Vzhledem k tomu, že korespondence mezi Radou a Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii může být založena pouze na nařízení č. 1049/2001, předchozí zveřejnění ve prospěch navrhovatele, který má evropské občanství, v rámci trestního řízení před Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii, vyžadovalo aby bylo žádosti vyhověno.

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331.


title: Věc T-270/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Grupa Azoty ATT Polymers v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem na podporu elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a ve prospěch energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/61

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Grupa Azoty ATT Polymers v. Komise
   (Věc T-270/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem na podporu elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a ve prospěch energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 294/74)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Grupa Azoty ATT Polymers GmbH (Guben, Německo) (zástupci: H. Janssen a S. Kobes, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s A. Lukem a C. Maurerem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci prováděcích opatření, která zavedla Spolková republika Německo na podporu elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a ve prospěch energeticky náročných podniků [státní podpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není namístě rozhodovat.

               2)

               O návrhu na vstup do řízení jako vedlejší účastník řízení, podaném Kontrolním úřadem ESVO, již není namístě rozhodovat.

               3)

               Společnost Grupa Azoty ATT Polymers GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               4)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc F-4/10: Žaloba podaná dne 18. ledna 2010 — Nastvogel v. Rada

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/54

         Žaloba podaná dne 18. ledna 2010 — Nastvogel v. Rada
   (Věc F-4/10)
   2010/C 63/95
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Christiana Nastvogel (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, H.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým se stanoví hodnotící zpráva žalobkyně za období od 1. července 2006 do 31. prosince 2007.

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí, kterým se stanoví hodnotící zpráva žalobkyně za období od 1. července 2006 do 31. prosince 2007;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-386/12: Žaloba podaná dne 30. srpna 2012 — Elite Licensing v. OHIM — Aguas De Mondariz Fuente del Val (elite BY MONDARIZ)

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/30

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2012 — Elite Licensing v. OHIM — Aguas De Mondariz Fuente del Val (elite BY MONDARIZ)
   (Věc T-386/12)
   2012/C 355/64
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Elite Licensing Company SA (Fribourg, Švýcarsko) (zástupce: J. Albrecht, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Aguas De Mondariz Fuente del Val, SL (Mondariz, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. června 2012 ve věci R 9/2011-5; a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Druhá účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „elite BY MONDARIZ“ pro výrobky a služby ve třídách 32, 38 a 39 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 6957872

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis ochranné známky Společenství č. 4995114 pro slovní ochrannou známku „ELITE MODEL LOOK“ pro výrobky a služby ve třídách 8, 9, 11, 21 a 38; přihláška ochranné známky Společenství č. 5765185 pro obrazovou ochrannou známku „elite“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 32, 35, 38, 41, 43 a 44; Mezinárodní zápis ochranné známky č. 949195 pro obrazovou ochrannou známku „elite“ pro výrobky a služby ve třídách 3, 5, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 32, 35, 38, 41, 43 a 44

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám a zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a odmítnutí námitek

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení pravidel 48 odst. 2, 49 odst. 1 a 96 odst. 1 nařízení Komise č. 2868/95; a

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009


title: Přidělení nového soudce k senátům

text:
               5.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/2

         Přidělení nového soudce k senátům
   (2005/C 31/04)
   Soudní dvůr Evropských společenství na své schůzi dne 19. října 2004 rozhodl o přidělení p. Ó Caoimh k třetímu a šestému senátu.
   Třetí a šestý senát jsou proto složeny způsobem uvedeným níže.
   Třetí senát
   p. Rosas, předseda,
   p. Borg Barthet, p. La Pergola, p. Puissochet, p. von Bahr, p. Malenovský, p. Lõhmus a p. Ó Caoimh, soudci.
   Šestý senát
   p. Borg Barthet, předseda,
   p. La Pergola, p. Puissochet, p. von Bahr, p. Malenovský, p. Lõhmus a p. Ó Caoimh, soudci.


title: Věc T-647/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. dubna 2014 – Asos v. OHIM – Maier (ASOS) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ASOS — Starší slovní ochranná známka Společenství ASSOS — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. dubna 2014 – Asos v. OHIM – Maier (ASOS)
   (Věc T-647/11) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ASOS - Starší slovní ochranná známka Společenství ASSOS - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2014/C 184/45
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Asos plc (Londýn, Spojené království) (zástupci: P. Kavanagh, solicitor, a A. Edwards-Stuart, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Roger Maier (San Pientro di Stabio, Švýcarsko) (zástupce: U. Lüken, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. října 2011 (věc R 2215/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi R. Maierem a společností Asos plc.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Návrh R. Maiera se zamítá.

               3.

               Společnost Asos plc ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

               4.

               R. Maier ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 58, 25. 2. 2012.


title: Věc C-392/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) dne 13. července 2016 – Marci Dumitru v. Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București

text:
               26.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) dne 13. července 2016 – Marci Dumitru v. Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București
   (Věc C-392/16)
   (2016/C 350/21)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Bucureşti

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Marci Dumitru

      Žalovaní: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București

      Předběžná otázka

   Brání směrnice o DPH 77/388/EHS (1) a směrnice 2006/112/ES (2), za okolnosti sporu v původním řízení, vnitrostátním právním předpisům nebo daňové praxi, podle které se na osobu, jež byla podrobena kontrole a v návaznosti na tuto kontrolu byla z moci úřední zaregistrována pro účely DPH, nevztahuje mechanismus přenesené daňové povinnosti (zjednodušující opatření) – který se v dané době povinně uplatňoval na transakce týkající se pozemků mezi osobami povinnými k dani pro účely DPH, z důvodu, že kontrolovaná osoba nepožádala před provedením transakcí nebo ke dni překročení prahové hodnoty o registraci pro účely DPH, a nebyla tudíž registrována?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. 1977, L 145, s. 1).

      (2)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném sytému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Věc C-657/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België (Belgie) dne 21. prosince 2011 — Belgian Electronic Sorting Technology NV v. Bert Peelaers a Visys NV

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België (Belgie) dne 21. prosince 2011 — Belgian Electronic Sorting Technology NV v. Bert Peelaers a Visys NV
   (Věc C-657/11)
   2012/C 73/31
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci původního řízení

   Žalobkyně: Belgian Electronic Sorting Technology NV
   Žalovaní:

               Bert Peelaers

               Visys NV

      Předběžné otázky

   Je třeba pojem „reklama“ v článku 2 směrnice Rady 84/450/EHS (1) ze dne 10. září 1984 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klamavé reklamy a v článku 2 směrnice 2006/114/ES (2) ze dne 12. prosince 2006 o klamavé a srovnávací reklamě vykládat v tom smyslu, že zahrnuje registraci a využívání domény, jakož i využívání metatagů v metadatech určité internetové stránky?

      (1)  Úř. věst. L 250, s.17; Zvl. vyd. 15/01, s. 227.

      (2)  Úř. věst. L 376, s. 21.


title: Výmaz věci C-460/04

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/31

         Výmaz věci C-460/04 (1)

   (2005/C 143/58)

      (Jednací jazyk: nizozemština)

   Usnesením ze dne 23. února 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-460/04: Komise Evropských společenství proti Nizozemskému království.

      (1)  Úř. věst. C 314, 18.12.2004


title: Věc T-434/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. prosince 2009 — Volvo Trademark v. OHIM — Grebenshikova (SOLVO) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství SOLVO — Starší slovní a obrazové ochranné známky Společenství VOLVO a starší národní slovní a obrazové ochranné známky VOLVO — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/47

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. prosince 2009 — Volvo Trademark v. OHIM — Grebenshikova (SOLVO)
   (Věc T-434/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství SOLVO - Starší slovní a obrazové ochranné známky Společenství VOLVO a starší národní slovní a obrazové ochranné známky VOLVO - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 24/82
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Švédsko) (zástupci: T. Dolde, V. von Bomhard a A. Renck, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: S. Laitinen a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Elena Grebenshikova (Petrohrad, Rusko) (zástupce: M. Björkenfeldt, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. srpna 2007 (věc R 1240/2006-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Volvo Trademark Holding AB a Elenou Grebenshikovou.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 2. srpna 2007 (věc R 1240/2006-2), týkající se námitkového řízení mezi společností Volvo Trademark Holding AB a Elenou Grebenshikovou, se zrušuje.

               2)

               Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu rovněž náhrada poloviny nákladů řízení vynaložených společností Volvo Trademark Holding.

               3)

               Elena Grebenshikova ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada poloviny nákladů řízení vynaložených společností Volvo Trademark Holding

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc F-124/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 10. září 2009 — Behmer v. Parlament ( Povýšení — Hodnotící období 2006 — Srovnávací přezkum zásluh )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/72

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 10. září 2009 — Behmer v. Parlament
   (Věc F-124/07) (1)

   („Povýšení - Hodnotící období 2006 - Srovnávací přezkum zásluh“)
   2010/C 24/132
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Joachim Behmer (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: C. Burgos a R. Ignătescu, zmocněnci)

      Předmět věci

   Jednak zrušení rozhodnutí OOJ Parlamentu o přidělení žalobci dvou bodů za zásluhy za rok 2005, jednak zrušení rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AD 13 za hodnotící období 2006

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


title: Výmaz věci C-330/02

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/17

         Výmaz věci C-330/02 (1)

   (2005/C 19/33)

      (Jednací jazyk: angličtina)

   Usnesením ze dne 14. října 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-330/02: Komise Evropských společenství proti Irsku.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.11.2002.