title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. dubna 2005 ve věci C-460/01: Komise Evropských společenství proti Nizozemskému království (Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (EHS) č. 2913/92 a 2454/93 — Vnější tranzit Společenství — Celní orgány — Postupy k vybírání cla na vstupu — Lhůty — Nedodržení — Vlastní zdroje Společenství — Poskytnutí — Lhůta — Nedodržení — Úroky z prodlení — Dotčený členský stát — Neuhrazení)

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 14. dubna 2005
   ve věci C-460/01: Komise Evropských společenství proti Nizozemskému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (EHS) č. 2913/92 a 2454/93 - Vnější tranzit Společenství - Celní orgány - Postupy k vybírání cla na vstupu - Lhůty - Nedodržení - Vlastní zdroje Společenství - Poskytnutí - Lhůta - Nedodržení - Úroky z prodlení - Dotčený členský stát - Neuhrazení)
   (2005/C 132/01)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-460/01, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 28. listopadu 2001, Komise Evropských společenství (zmocněnci: G. Wilms a H. M. H. Speyart) proti Nizozemskému království (zmocněnkyně: H. G. Sevenster), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. Timmermans, předseda senátu, R. Schintgen a J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj), soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 14. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Mezi 1. lednem 1991 a 31. prosincem 1995 Nizozemské království tím, že:

                           —

                           neprovedlo zaúčtování celního dluhu a dotčených ostatních poplatků, a nesdělilo jeho částku dlužníku nejpozději tři dny po lhůtě stanovené v čl. 3 odst. 3 a čl. 6 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 1854/89 ze dne 14. června 1989 o účtování a podmínkách platby dovozního nebo vývozního cla při vzniku celního dluhu, respektive v čl. 218 odst. 3 a čl. 221 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, nebo k pozdějšímu datu, jaké vyplývá z použití nařízení nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 ze dne 3. června 1971, kterým se určují pravidla pro lhůty, data a termíny, když hlavní povinný z operace v režimu vnějšího tranzitu Společenství nepředložil ve lhůtě tří měsíců po předání celním úřadem odeslání sdělení, podle kterého nebyla zásilka předložena ve lhůtě celnímu úřadu určení, důkazy o řádném provedení dotčené tranzitní operace,

                           —

                           neposkytlo včas odpovídající vlastní zdroje k dispozici Komisi, a

                           —

                           odmítlo zaplatit odpovídající úroky z prodlení,

                     nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 11a odst. 2 druhého pododstavce druhé věty nařízení Komise (EHS) č. 1062/87 ze dne 27. března 1987, kterým se stanoví prováděcí pravidla, jakož i opatření ke zjednodušení tranzitního režimu Společenství, ve znění nařízení Komise (EHS) č. 2560/92 ze dne 2. září 1992, čl. 49 odst. 2 třetí věty nařízení Komise (EHS) č. 1214/92 ze dne 21. dubna 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla, jakož i opatření ke zjednodušení tranzitního režimu Společenství, ve znění nařízení Komise (EHS) č. 3712/92 ze dne 21. prosince 1992, a čl. 379 odst. 2 třetí věty nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, jakož i z článků 2, 9, 10 a 11 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství.

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 84, 6.4.2002


title: Věc T-195/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – Solvay Solexis v. Komise

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/43

         Žaloba podaná dne 18. července 2006 – Solvay Solexis v. Komise
   (Věc T-195/06)
   (2006/C 212/74)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Solvay Solexis S.p.A. (zástupci: Tommaso Salonico a Gian Luca Zampa, avvocati)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               částečně zrušit rozhodnutí, zejména články 1, 2 a 3 a následně snížit sankci uloženou Solexis;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení, včetně výdajů, které vznikly žalobkyni v souvislosti s úplnou či částečnou platbou sankce nebo poskytnutím bankovní záruky.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V projednávaném případě je napadené rozhodnutí shodné s rozhodnutím ve věci T-185/06 L'air Liquide v. Komise. Solexis byla tímto rozhodnutím společně a nerozdílně s Edison S.p.A. uložena pokuta ve výši 25 619 000 eur. Odpovědnost žalobkyně je založena výlučně na jednání společnosti Ausimont S.p.A., která byla v rozhodné době pod výlučnou kontrolou společnosti Edison.
   Na podporu svých návrhů žalobkyně uplatňuje, že sankce, která jí byla uložena, musí být považována za nesprávně uloženou s ohledem na následující:

               —

               nesprávné zjištění doby trvání porušení, které trvalo mezi květnem/zářím 1997 a květnem 2000 a nikoliv, co se týče žalobkyně samotné, mezi květnem 1995 a prosincem 2000;

               —

               nesprávné zjištění dopadu a jeho použití na trh dotčený předmětným porušením, jakož i pasivní role, kterou sehrála žalobkyně během období od května 1995 do května/září 1997;

               —

               její neúčast na dohodě omezující kapacitu. Komise uložením sankce nezohlednila skutečnost, že se Ausimont nikdy nepodílela – ani v roce 1997, ani později – na kartelové dohodě o snížení/omezení výrobní kapacity. Porušení, které může být přičítáno Ausimot, je tedy vzhledem k jeho méně závažnému dopadu na hospodářskou soutěž méně závažné než porušení, kterých se dopustily ostatní podniky, rovněž s použitím základních zásad rovného zacházení, ekvity a proporcionality;

               —

               nezohlednění její spolupráce. Žalovaná totiž žalobkyni nikdy nepřiznala žádnou výhodu z její spolupráce, ani v důsledku její účasti na řízení o spolupráci, ani na základě polehčujících okolností stanovených pokyny Komise.

         Konečně žalobkyně uplatňuje porušení zásady proporcionality.


title: Věc C-416/07: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 91/628/EHS a 93/119/ES — Nařízení (ES) č. 1/2005 — Ochrana zvířat během přepravy a při porážení nebo usmrcování — Strukturované a obecné porušování pravidel Společenství )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/10

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-416/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/628/EHS a 93/119/ES - Nařízení (ES) č. 1/2005 - Ochrana zvířat během přepravy a při porážení nebo usmrcování - Strukturované a obecné porušování pravidel Společenství“)
   2009/C 267/17
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Tserepa-Lacombe a F. Erlbacher, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupkyně: S. Charitaki, S. Papaïoannou a E.-M. Mamouna, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 5, 8, 9 a čl. 18 odst. 2 směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy a o změně směrnic 90/425/EHS a 91/496/EHS (Úř. věst. L 340, s. 17; Zvl. vyd. 03/12, s. 133) — Porušení čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 1, čl. 13 odst. 3 a 4, čl. 15 odst. 1, článků 25 a 26, jakož i čl. 27 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností a o změně směrnic 64/432/EHS a 93/119/ES a nařízení (ES) č. 1255/97 (Úř. věst. 2005, L 3, s. 1) — Porušení článku 3, čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a článku 8 směrnice Rady 93/119/ES ze dne 22. prosince 1993 o ochraně zvířat při porážení nebo usmrcování (Úř. věst. L 340, s. 21; Zvl. vyd. 03/15, s. 421)

      Výrok

               1)

               Řecká republika, tím, že nepřijala opatření nezbytná k tomu, aby:

                           —

                           příslušné orgány prováděly povinné kontroly plánů cest;

                           —

                           byla v přístavech pro plavidla zajišťující převoz vozidel či v jejich bezprostřední blízkosti zřízena zařízení k odpočinku zvířat po jejich vykládce z plavidel;

                           —

                           kontroly dopravních prostředků a zvířat byly skutečně prováděny;

                           —

                           zajistila dodržování pravidel o omračování zvířat během porážky a

                           —

                           inspekce a kontroly na jatkách byly prováděny odpovídajícím způsobem,
                           nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 A odst. 2 písm. d) bodu i) první odrážky a článku 8 směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy a o změně směrnic 90/425/EHS a 91/496/EHS, ve znění nařízení Rady (ES) č. 806/2003 ze dne 14. dubna 2003, a z odst. 7 písm. b) bodu 48 kapitoly VII přílohy téže směrnice, ve znění nařízení č. 806/2003, jakož i z článku 3, čl. 5 odst. 1 písm. d), čl. 6 odst. 1 a článku 8 směrnice Rady 93/119/ES ze dne 22. prosince 1993 o ochraně zvířat při porážení nebo usmrcování.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Řecké republice se ukládá náhrada dvou třetin nákladů řízení. Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada jedné třetiny nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc T-417/09: Žaloba podaná dne 16. října 2009 — Poslovni Sistem Mercator v. OHIM — Mercator Multihull (MERCATOR STUDIOS)

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/33

         Žaloba podaná dne 16. října 2009 — Poslovni Sistem Mercator v. OHIM — Mercator Multihull (MERCATOR STUDIOS)
   (Věc T-417/09)
   2009/C 297/50
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Poslovni Sistem Mercator, d.d. (Lublaň, Slovinsko) (zástupci: M. Curell Aguila a J. Güell Serra, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Mercator Multihull, Inc. (Vancouver, Kanada)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. července 2009 ve věci R 1031/2008-1;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „MERCATOR STUDIOS“ pro výrobky zařazené do třídy 42

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovinská obrazová ochranná známka „Mercator“ zapsaná pro služby zařazené do tříd 35, 36, 39, 41 a 42 a pro výrobky zařazené do tříd 1-6, 8-11, 13-34; Slovinská obrazová ochranná známka „Mercator Slovenska Košarica“ zapsaná pro výrobky a služby zařazené do tříd 1-6, 8-11, 13-34, 39, 41, 43 a 44; mezinárodní ochranná známka „Mercator“ zapsaná pro výrobky zařazené do tříd 1-6, 8-11, 13, 14, 16-18, 20-33 a pro služby zařazené do tříd 36, 41 a 42.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009) tím, že odvolací senát neprovedl celkové posouzení relevantních faktorů a namísto toho námitku zamítl na základě toho, že jsou služby odlišné, a nesprávně posoudil důvod námitky založený na čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 40/94.


title: Věc C-60/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. února 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerisches Landessozialgericht – Německo) – Grete Schlepps v. Deutsche Rentenversicherung Oberbayern

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/26

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. února 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerisches Landessozialgericht – Německo) – Grete Schlepps v. Deutsche Rentenversicherung Oberbayern
   (Věc C-60/06) (1)

   (2008/C 128/47)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Věc C-535/07: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/32

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-535/07)
   (2008/C 51/55)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: R. Sauer a D. Recchia, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Rakouská republika tím, že

                           a)

                           podle ornitologických kritérií neoznačila správně („Hansag“ ve spolkové zemi Burgunsko), popř. nevymezila („Niedere Tauern“ ve spolkové zemi Štýrsko) území, která jsou nejvhodnější z hlediska počtu druhů a rozlohy určené pro ochranu druhů ptáků v Rakousku, jako zvláště chráněné oblasti podle čl. 4 odst. 1, resp. 2 směrnice o ochraně ptáků a

                           b)

                           část dosud označených zvláště chráněných oblastí nevybavila právní ochranou, která by splňovala požadavky podle čl. 4 odst. 1, resp. 2 směrnice o ochraně ptáků, resp. čl. 6 odst. 2, ve spojení s článkem 7 směrnice o stanovištích,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 79/409/EHS (1) ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků, resp. z čl. 6 odst. 2, ve spojení s článkem 7 směrnice Rady 92/43/EHS (2) ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin.

               —

               Uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Článek 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 79/409/EHS (směrnice o ochraně ptáků) ukládá členským státům povinnost označit všechna území, která jsou nejvhodnější z hlediska počtu druhů a rozlohy určené pro ochranu druhů uvedených v příloze I směrnice, jako zvláště chráněné oblasti (dále jen „ZCHO“), jakož i přijmout odpovídající opatření pro pravidelně se vyskytující druhy tažných ptáků, které nejsou uvedeny v příloze I. ZCHO má být vybavena právní ochranou, která může mimo jiné zajistit přežití a rozmnožování druhů ptáků uvedených v příloze I směrnice, jakož i zimoviště, místa, kde se tažné druhy rozmnožují a pelichají, pravidelně se vyskytujících stěhovavých druhů, které nejsou uvedeny v příloze I. Jelikož podle článku 7 směrnice Rady 92/43/EHS o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (směrnice o stanovištích) povinnosti vyplývající mimo jiné z ustanovení čl. 6 odst. 2 této směrnice nahrazují povinnosti vyplývající z první věty čl. 4 odst. 4 směrnice o ochraně ptáků, pokud jde o zvláště chráněné oblasti, musí právní ochranný status těchto oblastí krom toho zaručit, že se zamezí poškozování přírodních stanovišť a stanovišť druhů, pro něž jsou tato území určena, jakož i vyrušování druhů.
   Rakouská republika nesplnila své povinnosti vyplývající z těchto ustanovení práva Společenství tím, že oblast „Hansag“ neoznačila jako ZCHO, nevymezila zvláště chráněnou oblast „Niedere Tauern“ podle požadavků směrnice o ochraně ptáků, a konečně tím, že části dosud označených zvláště chráněných oblastí zaručila právní ochranu, která splňuje požadavky výše uvedených ustanovení.
   Ačkoli Rakouská republika uznala nezbytnost označení území „Hansag“ jako zvláště chráněné oblasti a svůj záměr provést takové označení několikrát potvrdila, nesplnila svou povinnost označení až do uplynutí lhůty stanovené v odůvodněném stanovisku.
   Neprovedení vymezení území „Niedere Tauern“ podle požadavků směrnice o ochraně ptáků spočívá jednak v nedostatečném zohlednění nezbytných stanovišť kulíka hnědého, a jednak nedostatečném ohledu na stanoviště stanovená pro určité druhy lesních ptáků, resp. žlunu šedou (Picus canus) a jeřábka lesního (Bonasa bonasia). Členské státy sice disponují při výběru a vymezení zvláště chráněné oblasti určitým prostorem pro uvážení, ten je však omezen tím, že označení tohoto území podléhá určitým ornitologickým kritériím, které stanoví směrnice. Zejména není členský stát oprávněn při výběru a vymezení ZCHO zohlednit hospodářské požadavky, které jsou uvedeny v článku 2 směrnice o ochraně ptáků, resp. čl. 6 odst. 4 směrnice o stanovištích.
   Pokud jde o právní ochranný status dosud označených chráněných území v Rakousku, je třeba pro území, které splňuje kritéria pro označení jako ZCHO, přijmout „zvláštní opatření týkající se ochrany“ zde označených ptáků a je rovněž nutné přesně stanovit nezbytná opatření týkající se ochrany a přizpůsobit je zvláštním vlastnostem a životním podmínkám ZCHO a zde žijících druhů. Zvláštní cíle ochrany obsažené v právních ochranných instrumentech ve smyslu čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice o ochraně ptáků, resp. zvláštní cíle ochrany ve smyslu čl. 6 odst. 2 směrnice o stanovištích pro dotčené druhy ptáků, společně s nezbytnými konkrétními opatřeními a povinnostmi (zákazy a příkazy) pro území musí mít rovněž závaznou povahu a dostatečné zveřejnění. Po přezkumu právních předpisů jednotlivých spolkových zemí lze konstatovat, že právní ochranný status stanovený v těchto právních předpisech nesplňuje výše uvedené požadavky, a nelze jej tedy považovat vzhledem k ustanovením směrnice o ochraně ptáků a směrnice o stanovištích za dostačující.

      (1)  Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 15/01, s. 98.

      (2)  Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102.


title: Věc T-35/16: Žaloba podaná dne 21. ledna 2016 – Sony Computer Entertainment Europe v. OHIM – Vieta Audio (Vita)

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/42

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2016 – Sony Computer Entertainment Europe v. OHIM – Vieta Audio (Vita)
   (Věc T-35/16)
   (2016/C 106/49)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Vieta Audio, SA (Barcelona, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „Vita“ – Přihláška č. 9 993 361

      Řízení před OHIM: Řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. listopadu 2015, ve věci R 2232/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM a další účastnici v řízení před odvolacím senátem povinnost nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-333/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. ledna 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Volný pohyb zboží — Články 28 ES a 30 ES — Množstevní omezení dovozu — Opatření s rovnocenným účinkem — Režim předchozího povolení — Pomocné látky a potraviny, k jejichž výrobě byly použity pomocné látky pocházející z jiných členských států, kde jsou legálně vyráběny nebo uváděny na trh — Postup umožňující hospodářským subjektům dosáhnout toho, aby takové látky byly zapsány na,kladný seznam — Klauzule o vzájemném uznávání — Vnitrostátní právní rámec, který vytváří situaci právní nejistoty pro hospodářské subjekty )

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/8

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. ledna 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-333/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Volný pohyb zboží - Články 28 ES a 30 ES - Množstevní omezení dovozu - Opatření s rovnocenným účinkem - Režim předchozího povolení - Pomocné látky a potraviny, k jejichž výrobě byly použity pomocné látky pocházející z jiných členských států, kde jsou legálně vyráběny nebo uváděny na trh - Postup umožňující hospodářským subjektům dosáhnout toho, aby takové látky byly zapsány na,kladný seznam - Klauzule o vzájemném uznávání - Vnitrostátní právní rámec, který vytváří situaci právní nejistoty pro hospodářské subjekty“)
   2010/C 63/12
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: B. Stromsky, zmocněnec)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a R. Loosli-Surrans, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 28 ES — Režim předchozího povolení pro pomocné látky a potraviny, k jejichž výrobě byly použity pomocné látky pocházející z jiných členských států, kde jsou legálně vyráběny nebo uváděny na trh — Nedostatek odůvodnění a porušení zásady proporcionality

      Výrok

               1)

               Francouzská republika tím, že zavedla pro pomocné látky a potraviny, k jejichž výrobě byly použity pomocné látky pocházející z jiných členských států, kde jsou legálně vyráběny nebo uváděny na trh, režim předchozího povolení, který porušuje zásadu proporcionality, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 28 ES.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 285, 8.11.2008.


title: Spojené věci T-694/13 a T-2/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. listopadu 2016 – Ipatau v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Bělorusku — Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů — Omezení vstupu na území Unie a průjezdu přes toto území — Ponechání žalobcova jména na seznamu dotčených osob — Právo na obhajobu — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení — Proporcionalita“

text:
               16.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 14/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. listopadu 2016 – Ipatau v. Rada
   (Spojené věci T-694/13 a T-2/15) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Bělorusku - Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Omezení vstupu na území Unie a průjezdu přes toto území - Ponechání žalobcova jména na seznamu dotčených osob - Právo na obhajobu - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné posouzení - Proporcionalita“)
   (2017/C 014/35)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Vadzim Ipatau (Minsk, Bělorusko) (zástupce: M. Michalauskas, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: F. Naert a B. Driessen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady 2013/534/SZBP ze dne 29. října 2013, kterým se mění rozhodnutí 2012/642/SZBP o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. 2013, L 288, s. 69), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1054/2013 ze dne 29. října 2013, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. 2013, L 288, s. 1), rozhodnutí Rady 2014/750/SZBP ze dne 30. října 2014, kterým se mění rozhodnutí Rady 2012/642/SZBP o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. 2014, L 311, s. 39), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1159/2014 ze dne 30. října 2014, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. 2014, L 311, s. 2), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Vadzimu Ipatauovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 93, 29. 3. 2014.


title: Věc C-192/13 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. září 2014 – Španělské království v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek – Fond soudržnosti – Snížení finanční pomoci – Přijetí rozhodnutí Evropskou komisí – Existence lhůty – Nedodržení stanovené lhůty – Důsledky“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/14

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. září 2014 – Španělské království v. Evropská komise
      (Věc C-192/13 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Fond soudržnosti - Snížení finanční pomoci - Přijetí rozhodnutí Evropskou komisí - Existence lhůty - Nedodržení stanovené lhůty - Důsledky“)
      (2014/C 395/16)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Španělské království (zástupce: A. Rubio González, zmocněnec)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie Španělsko v. Komise (T 235/11, EU:T:2013:49) se zrušuje.

                  2)

                  Rozhodnutí Komise C(2011) 1023 final ze dne 18. února 2011, kterým se snižuje podpora z Fondu soudržnosti na fáze projektu nazvané „Dodávka a montáž drážního tělesa na vysokorychlostní trati Madrid –Zaragoza – Barcelona – francouzská hranice. Úsek Madrid – Lérida“ (CCI 1999.ES.16.CPT.001), „Vysokorychlostní železniční trať Madrid –Barcelona. Úsek Lérida – Martorell (násep, 1. fáze)“ (CCI 2000.ES.16.C.PT.001), „Vysokorychlostní trať Madrid – Zaragoza – Barcelona – francouzská hranice. Železniční připojení nového nádraží v Zaragoze“ (CCI 2000.ES.16.C.PT.003), „Vysokorychlostní trať Madrid – Barcelona – francouzská hranice. Úsek Lérida – Martorell. Podúsek X-A (Olérdola–Avinyonet del Penedés)“ (CCI 2001.ES.16.C.PT.007) a „Nové připojení oblasti Levante prostřednictvím vysokorychlostní železnice. Podúsek La Gineta – Albacete (násep)“ (CCI 2004.ES.16.C.PT.014) se zrušuje.

                  3)

                  Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Španělským královstvím a ponese vlastní náklady řízení v prvním stupni i v rámci projednávaného kasačního opravného prostředku.

         (1)  Úř. věst. C 178, 22.6.2013.


title: Věc C-441/04: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne  23. února 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Klagenfurt) – A-Punkt Schmuckhandels GmbH v. Claudia Schmidt (Volný pohyb zboží — Články 28 ES a 30 ES — Opatření s rovnocenným účinkem — Podomní vyhledávání zakázek — Prodej stříbrných šperků — Zákaz)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/18

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 23. února 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Klagenfurt) – A-Punkt Schmuckhandels GmbH v. Claudia Schmidt
   (Věc C-441/04) (1)

   (Volný pohyb zboží - Články 28 ES a 30 ES - Opatření s rovnocenným účinkem - Podomní vyhledávání zakázek - Prodej stříbrných šperků - Zákaz)
   (2006/C 131/32)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Landesgericht Klagenfurt
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: A-Punkt Schmuckhandels GmbH

      Žalovaná: Claudia Schmidt
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Landesgericht Klagenfurt – Výklad článků 28 ES a 30 ES – Vnitrostátní právní předpisy zakazující podomní vyhledávání zakázek pro prodej zlatých, stříbrných nebo platinových šperků
   Výrok
   Článek 28 ES nebrání vnitrostátnímu ustanovení, kterým členský stát na svém území zakazuje prodej stříbrných šperků, jakož i shromažďování objednávek na stříbrné šperky prostřednictvím podomního vyhledávání zakázek, pokud se takové ustanovení použije na všechny dotčené subjekty a pokud postihuje stejným způsobem, právně i fakticky, uvádění na trh tuzemských výrobků i výrobků pocházejících z jiných členských států. Předkládajícímu soudu přísluší ověřit, zda s ohledem na okolnosti věci v původním řízení může použití vnitrostátního ustanovení bránit přístupu výrobků pocházejících z jiných členských států na trh, nebo omezovat tento přístup více, než omezuje přístup tuzemských výrobků na trh, a pokud je tomu tak, ověřit, zda je dotyčné opatření odůvodněno cílem obecného zájmu ve smyslu, který tomuto pojmu přiznává judikatura Soudního dvora, nebo jedním z cílů uvedených v článku 30 ES, a zda je uvedené opatření přiměřené tomuto cíli.

      (1)  Úř. věst. C 314, 18.12.2004.


title: Věc F-103/11: Žaloba podaná dne 11. října 2011 — ZZ v. EIB

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/25

         Žaloba podaná dne 11. října 2011 — ZZ v. EIB
   (Věc F-103/11)
   2012/C 6/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: N. Thieltgen, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka

      Předmět a popis sporu

   Zrušit rozhodnutí prezidenta EIB nepřijmout žádná opatření po skončení vyšetřovacího řízení, které se týkalo údajného psychického obtěžování, a zrušit závěry vyšetřovacího výboru, jakož i návrh na náhradu škody.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit závěry vyšetřovacího výboru v jeho stanovisku ze dne 11. července 2011 v rozsahu, v němž konstatují neexistenci skutkových okolností, které by mohly být kvalifikovány jako obtěžování žalobkyně;

               —

               zrušit rozhodnutí prezidenta EIB ze dne 27. července 2011;

               —

               určit, že se žalobkyně stala a je obětí obtěžování;

               —

               nařídit EIB ukončit toto obtěžování;

               —

               zrušit rozhodnutí prezidenta EIB ze dne 1. září 2011;

               —

               konstatovat existenci služebních pochybení, která jsou přičitatelná EIB;

               —

               stanovit odpovědnost EIB vůči žalobkyni, pokud jde o protiprávnost rozhodnutí prezidenta EIB ze dne 27. července 2011, obtěžování, jehož se stala obětí, jakož i služebních pochybení, která jsou přičitatelná EIB;

               —

               uložit EIB, aby žalobkyni nahradila fyzickou, morální a majetkovou újmu, kterou utrpěla v minulosti a utrpí v budoucnosti, jež vyplývá z rozhodnutí prezidenta EIB ze dne 27. července 2011, z psychického obtěžování, jehož se stala obětí, a ze služebních pochybení, která jsou přičitatelná EIB; přičemž náhrada škody musí být zvýšena o úroky z prodlení;

               —

               co se týče protiprávnosti dopisu prezidenta EIB ze dne 27. července 2011:

                           —

                           majetková újma z titulu ztráty výdělku: 113 100 eur;

                           —

                           morální újma: 50 000 eur;

               —

               co se týče psychického obtěžování, jehož se stala žalobkyně obětí:

                           —

                           majetková újma z titulu výdělku a zastavení služebního postupu: 132 100 eur;

                           —

                           morální újma: 50 000 eur;

                           —

                           vynaložené náklady: 13 361,93 eur;

               —

               co se týče služebních pochybení, jež jsou přičitatelná EIB:

                           —

                           porušení povinnosti EIB dodržovat služební tajemství a chránit údaje: 10 000 eur;

                           —

                           pochybení, pokud jde o výslech svědků: 40 000 eur;

               —

               uložit EIB náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-22/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajský súd v Prešove (Slovensko) dne 17. ledna 2012 — Katarína Haasová v. Rastislav Petrík, Blanka Holingová

text:
               31.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajský súd v Prešove (Slovensko) dne 17. ledna 2012 — Katarína Haasová v. Rastislav Petrík, Blanka Holingová
   (Věc C-22/12)
   2012/C 98/22
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Krajský súd v Prešove

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Katarína Haasová

      Žalovaní: Rastislav Petrík, Blanka Holingová

      Předběžné otázky

               1)

               Má se čl. 1 odst. 1 směrnice Rady 90/232/EHS ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (1), ve spojení s čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 72/166/EHS (2) vykládat tak, že brání takové vnitrostátní právní úpravě (jakou je právní úprava vyplývající z § 4 zákona č. 381/2001 Sb. o povinném smluvním pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou provozem motorového vozidla a § 6 zákona č. 168/1999 Sb. o pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou provozem vozidla), podle níž odpovědnost za škodu způsobenou provozem motorového vozidla nekryje nemajetkovou újmu vyjádřenou v peněžité formě, způsobenou pozůstalým po obětech dopravní nehody způsobené provozem motorového vozidla?

               2)

               V případě, že odpověď na první předběžnou otázku bude znít, že uvedená právní úprava není v rozporu s právem Společenství, mají se ustanovení § 4 odst. 1 a 2 a § 4 odst. 4 zákona č. 381/2001 Sb. o povinném smluvním pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou provozem motorového vozidla a § 6 odst. 1 až 3 zákona č. 168/1999 Sb. o pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou provozem vozidla vykládat tak, že nebrání tomu, aby vnitrostátní soud v souladu s čl. 1 odst. 1 směrnice 90/232/EHS ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, ve spojení s čl. 3 odst. 1 směrnice 72/166/EHS, přiznal nárok na nemajetkovou újmu způsobenou pozůstalým po obětech dopravní nehody způsobené provozem motorového vozidla jako poškozeným i v peněžité formě?

      (1)  Úř. věst. L 129, s. 33, Zvl. vyd. 06/01, s. 249.

      (2)  Směrnice Rady ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění (Úř. věst. L 103, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 10).


title: Věc C-368/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. července 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Baranya Megyei Bíróság — Maďarská republika) — Pannon Gép Centrum Kft v. APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály ( „Šestá směrnice o DPH — Směrnice 2006/112/ES — Nárok na odpočet daně odvedené na vstupu — Vnitrostátní právní úprava sankcionující nesprávný údaj na faktuře ztrátou nároku na odpočet daně“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/11

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. července 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Baranya Megyei Bíróság — Maďarská republika) — Pannon Gép Centrum Kft v. APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály
   (Věc C-368/09) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Směrnice 2006/112/ES - Nárok na odpočet daně odvedené na vstupu - Vnitrostátní právní úprava sankcionující nesprávný údaj na faktuře ztrátou nároku na odpočet daně)
   2010/C 246/18
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Baranya Megyei Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Pannon Gép Centrum Kft

      Žalovaná: APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Baranya Megyei Bíróság — Výklad čl. 17 odst. 1, čl. 18 odst. 1, a čl. 22 odst. 3 písm. a) a b) směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23), jakož i směrnice Rady 2001/115/ES ze dne 20. prosince 2001, kterou se mění směrnice 77/388/EHS s cílem zjednodušit, modernizovat a harmonizovat podmínky pro fakturaci ve vztahu k dani z přidané hodnoty (Úř. věst. L 15, 17.1.2002, s. 24; Zvl. vyd. 09/01, s. 352) — Ztráta nároku na odpočet příjemce služeb z důvodu omylu v datu dokončení prací uvedených na faktuře vydané poskytovatelem služeb — Vnitrostátní právní úprava sankcionující veškeré formální vady faktury ztrátou nároku na odpočet.

      Výrok

   Článek 167, čl. 178 písm. a), čl. 220 bod 1 a článek 226 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě nebo vnitrostátní praxi, na základě které vnitrostátní orgány nepřiznávají osobě povinné k dani nárok na odpočet daně splatné nebo odvedené za služby, které jí byly poskytnuty, od daně z přidané hodnoty, kterou je povinna odvést, z důvodu, že původní faktura, kterou měla v okamžiku odpočtu, obsahovala nesprávný den dokončení poskytování služby a že číslování dodatečně opravené faktury a dobropisu, kterým byla původní faktura zrušena, nebylo nepřerušené, jestliže byly splněny hmotněprávní podmínky pro odpočet a osoba povinná k dani dotyčnému orgánu ještě před vydáním rozhodnutí předložila opravenou fakturu, na které byl uveden správný den dokončení poskytování služby, třebaže číslování této faktury a dobropisu, kterým byla zrušena původní faktura, nebylo nepřerušené.

      (1)  Úř. věst. C 11, 16.1.2010.


title: Věc C-398/09: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret — Dánsko) — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S v. Skatteministeriet ( Nevrácení daně zaplacené bez řádného důvodu — Bezdůvodné obohacení z důvodu existující souvislosti mezi zavedením této daně a zrušením jiných daní )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/7

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret — Dánsko) — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S v. Skatteministeriet
   (Věc C-398/09) (1)

   (Nevrácení daně zaplacené bez řádného důvodu - Bezdůvodné obohacení z důvodu existující souvislosti mezi zavedením této daně a zrušením jiných daní)
   2011/C 311/08
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Østre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S

      Žalované: Skatteministeriet

      Předmět

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Østre Landsret — Výklad rozsudku Soudního dvora ve věci C-192/95, Comateb a další, a právních zásad práva Společenství týkajících se vrácení protiprávně vybrané daně — Zamítnutí požadavku na vrácení vnitrostátní daně, o níž se má za to, že není v souladu s právem Společenství, z důvodu bezdůvodného obohacení vyplývajícího z přímého vztahu mezi zavedením protiprávní daně a zrušením jiných daní vybíraných na jiném základě — Nevrácení daně, jehož následkem je znevýhodnění hospodářských subjektů, které zboží dovážejí, ve srovnání s hospodářskými subjekty, které nakupují obdobné zboží v tuzemsku, z důvodu poměrně vyššího zatížení prvně uvedených subjektů protiprávní daní ve srovnání s posledně uvedenými

      Výrok

   Pravidla práva Unie týkající se vydání protiprávně vybrané daně je třeba vykládat v tom smyslu, že vydání protiprávně vybrané daně může vést k bezdůvodnému obohacení pouze v případě, že částky zaplacené bez řádného důvodu osobou povinnou k dani z titulu daně vybírané v členském státě v rozporu s právem Unie byly přeneseny přímo na kupujícího. V důsledku toho brání právo Unie tomu, aby členský stát odmítl vrátit protiprávní daň z důvodu, že částky zaplacené bez řádného důvodu osobou povinnou k dani byly kompenzovány úsporou v důsledku současného zrušení jiných odvodů, neboť z hlediska práva Unie nelze na takovou kompenzaci nahlížet v souvislosti s uvedenou daní jako na bezdůvodné obohacení.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Věc T-228/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. prosince 2006 – Organizace Mudžáhidů íránského lidu v. Rada ( Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření namířená proti některým osobám a entitám s cílem bojovat proti terorismu — Zmrazení finančních prostředků — Žaloba na neplatnost — Práva obhajoby — Odůvodnění — Právo na účinnou soudní ochranu — Žaloba na náhradu škody )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/28

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. prosince 2006 – Organizace Mudžáhidů íránského lidu v. Rada
   (Věc T-228/02) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená proti některým osobám a entitám s cílem bojovat proti terorismu - Zmrazení finančních prostředků - Žaloba na neplatnost - Práva obhajoby - Odůvodnění - Právo na účinnou soudní ochranu - Žaloba na náhradu škody“)
   (2006/C 331/63)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Organizace Mudžáhidů íránského lidu (Auvers-sur-Oise, Francie) (zástupci: J.-P. Spitzer, advokát, D. Vaughan, QC, a É. De Boissieu, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Vitsentzatos a M. Bishop, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně J.E. Collins, poté R. Caudwell a C. Gibbs, zmocněnci, ve spolupráci s S. Moore, barrister)
   Předmět věci
   Jednak návrh na zrušení společného postoje Rady 2002/340/SZBP ze dne 2. května 2002, kterým se aktualizuje společný postoj 2001/931/SZBP o uplatňování zvláštních opatření za účelem boje proti terorismu (Úř. věst. L 116, s. 75) (neoficiální překlad), společného postoje Rady 2002/462/SZBP ze dne 17. června 2002, kterým se aktualizuje společný postoj 2001/931 a kterým se zrušuje společný postoj 2002/340 (Úř. věst. L 160, s. 32) (neoficiální překlad), jakož i rozhodnutí Rady 2002/460/ES ze dne 17. června 2002, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a entitám s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje rozhodnutí 2002/334/ES (Úř. věst. L 160, s. 26) (neoficiální překlad), v rozsahu, v němž je žalobkyně uvedena na seznamu osob, skupin a entit, na které se použijí tato ustanovení, a jednak návrh na náhradu škody.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako zčásti nepřípustná a zčásti neopodstatněná v rozsahu, v němž směřuje ke zrušení společného postoje Rady 2005/936/SZBP ze dne 21. prosince 2005, kterým se aktualizuje společný postoj 2001/931/SZBP a zrušuje společný postoj 2005/847/SZBP.

               2)

               Rozhodnutí Rady 2005/930/ES ze dne 21. prosince 2005, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a entitám s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje rozhodnutí 2005/848/ES, se zrušuje v rozsahu, v němž se týká žalobkyně.

               3)

               Návrh na náhradu škody se odmítá jako nepřípustný.

               4)

               Rada ponese kromě vlastních nákladů řízení čtyři pětiny nákladů řízení žalobkyně.

      (1)  Úř. věst. C 247, 12.10.2002.


title: Věc T-305/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2015 – SACE a Sace BT v. Komise „Státní podpory — Pojištění vývozních úvěrů — Zajistné krytí poskytnuté veřejným podnikem jeho dceřiné společnosti — Kapitálové vklady k pokrytí ztrát dceřiné společnosti — Pojem, státní podpory‘ — Přičitatelnost státu — Kritérium soukromého investora — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2015 – SACE a Sace BT v. Komise
   (Věc T-305/13) (1)

   („Státní podpory - Pojištění vývozních úvěrů - Zajistné krytí poskytnuté veřejným podnikem jeho dceřiné společnosti - Kapitálové vklady k pokrytí ztrát dceřiné společnosti - Pojem, státní podpory‘ - Přičitatelnost státu - Kritérium soukromého investora - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2015/C 262/23)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (Řím, Itálie); a Sace BT SpA (Řím) (zástupci: M. Siragusa a G. Rizza, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Conte, D. Grespan a K. Walkerová, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s S. Fiorentinem, avvocato dello Stato)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2014/525/EU ze dne 20. března 2013 o opatřeních SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10), která v roce 2004 a 2009 provedla Itálie ve prospěch společnosti Sace BT SpA (Úř. věst. 2014, L 239, s. 24).

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 2 druhý pododstavec rozhodnutí Komise 2014/525/EU ze dne 20. března 2013 o opatřeních SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10), která v roce 2004 a 2009 provedla Itálie ve prospěch společnosti Sace BT SpA, se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) a Sace BT ponesou vlastní náklady řízení, včetně nákladů vynaložených v rámci řízení o předběžných opatřeních.

               4)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení, včetně nákladů vynaložených v rámci řízení o předběžných opatřeních.

               5)

               Italská republika ponese vlastní náklady řízení, včetně nákladů vynaložených v rámci řízení o předběžných opatřeních.

      (1)  Úř. věst. C 207. 20.7.2013.


title: Věc T-45/09: Usnesení Tribunálu ze dne 22. března 2010 — Al Barakaat International Foundation v. Komise

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/51

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. března 2010 — Al Barakaat International Foundation v. Komise
   (Věc T-45/09) (1)

   2010/C 148/87

      Jednací jazyk: švédština

   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 153, 4.7.2009.


title: Věc C-114/12: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. září 2014 – Evropská komise v. Rada Evropské unie „Žaloba na neplatnost – Vnější činnost Evropské unie – Mezinárodní dohody – Ochrana práv vysílacích organizací souvisejících s autorským právem – Jednání o úmluvě Rady Evropy – Rozhodnutí Rady a zástupců vlád členských států zmocňující Unii a její členské státy ke společné účasti na jednáních – Článek 3 odst. 2 SFEU – Výlučná vnější pravomoc Unie“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/2

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. září 2014 – Evropská komise v. Rada Evropské unie
      (Věc C-114/12) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Vnější činnost Evropské unie - Mezinárodní dohody - Ochrana práv vysílacích organizací souvisejících s autorským právem - Jednání o úmluvě Rady Evropy - Rozhodnutí Rady a zástupců vlád členských států zmocňující Unii a její členské státy ke společné účasti na jednáních - Článek 3 odst. 2 SFEU - Výlučná vnější pravomoc Unie“)
      (2014/C 395/02)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, P. Hetsch, L. Gussetti a J. Samnadda, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Evropský parlament (zástupci: R. Passos a D. Warin, zmocněnci)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: H. Legal, J.-P. Hix, F. Florindo Gijón a M. Balta, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek, E. Ruffer, D. Hadroušek a J. Králová, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze, B. Beutler a N. Graf Vitzthum, zmocněnci), Nizozemské královstvi (zástupci: C. Wissels a J. Langer, zmocněnci), Polská republika (zástupci: M. Szpunar, B. Majczyna, M. Drwięcki a E. Gromnicka, zmocněnci), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: C. Murrell, zmocněnkyně, ve spolupráci s R. Palmerem, barrister)

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě ze dne 19. prosince 2011 o účasti Evropské unie a jejích členských států na jednáních o Úmluvě Rady Evropy o ochraně práv vysílacích organizací se zrušuje.

                  2)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

                  3)

                  Česká republika, Spolková republika Německo, Nizozemské království, Polská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, jakož i Evropský parlament nesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 138, 12.5.2012.


title: Věc F-64/13: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 30. června 2015 – Z v. Soudní dvůr „Veřejná služba — Úředníci — Hodnotící posudek — Pozdní vypracování hodnotícího posudku — Žaloby na neplatnost — Žaloba na náhradu škody“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/39

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 30. června 2015 – Z v. Soudní dvůr
   (Věc F-64/13) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Hodnotící posudek - Pozdní vypracování hodnotícího posudku - Žaloby na neplatnost - Žaloba na náhradu škody“)
   (2015/C 262/52)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Z (zástupce: F. Rollinger, advokát)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropské unie (zástupce: A. V. Placco, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení hodnotícího posudku žalobkyně týkající se období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008, jakož i na uložení povinnosti žalovanému, aby zaplatil určitou částku z titulu náhrady nemajetkové újmy.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Z ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Soudním dvorem Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013, s. 30.


title: Věc T-30/10: Žaloba podaná dne 29. ledna 2010 — Reagens v. Komise

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/39

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2010 — Reagens v. Komise
   (Věc T-30/10)
   2010/C 80/64
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Itálie) (zástupci: B. O'Connor, L. Toffoletti, D. Gullo a E. De Giorgi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise č. K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009 (věc COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory) o cínových stabilizátorech v jeho úplnosti nebo v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               určit, že lhůty stanovené v článku 25 nařízení č. 1/2003 se použijí tak, že vylučují uložení pokuty žalobkyni;

               —

               podpůrně určit, že Komise pochybila v tom, že stanovila žalobkyni pokutu ve výši 10 791 000 eur, a případně upravit pokutu na úroveň, která je vhodná s ohledem na omezenou povahu možného porušení článku 101 SFEU po roce 1996 žalobkyní;

               —

               vydat pokyn ohledně použití bodu 35 Pokynů pro výpočet pokut v souvislosti s Chemson a Baerlocher a v souvislosti se všemi vyjádřeními předloženými adresáty rozhodnutí ve věci cínových stabilizátorů po oznámení námitek;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Prostřednictvím své žaloby se žalobkyně domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise č. K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009, v rozsahu, v němž bylo rozhodnuto, že žalobkyně je odpovědná za porušení článku 81 ES a 53 EHP (věc COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory) a byla jí uložena pokuta.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje následující žalobní důvody:

               Žalobkyně zaprvé tvrdí, že Komise se dopustila zjevně nesprávného skutkového posouzení v souvislosti s cínovými stabilizátory, jelikož konstatovala, že se žalobkyně podílela na porušení článku 81 ES (nyní článek 101 SFEU) po období let 1996-1997.

               Zadruhé, žalobkyně tvrdí, že Komise zjevně pochybila při použití článku 25 nařízení (ES) č. 1/2003 (1) na skutkové okolnosti trhu cínových stabilizátorů a konkrétně tím, že konstatovala, že lhůty stanovené v uvedeném článku byly splněny. Podle žalobkyně neprokázání protiprávního jednání po období let 1996-1997 znamená, že rozhodnutí o uložení pokuty žalobkyni je promlčeno na základě pravidel o pěti, respektive deseti letech, stanovených v uvedeném článku.

               Zatřetí, žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásady řádné správy a legitimního očekávání žalobkyně v tom, že měla vést řízení podle svých nejlepších schopností, důkladně a pečlivě a neignorovat důkazy hospodářské soutěže. Žalobkyně dále tvrdí, že Komise jednala v rozporu s jejími právy na obranu v tom, že odpovídajícím způsobem nezkoumala důkazy poskytnuté žalobkyní jako odpověď na oznámení námitek a při jednání účastníků řízení a neumožnila žalobkyni opakovaný přístup k neutajovanému spisu šetření.

               Začtvrté, žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu zacházet podle práva se všemi podniky stejně, tím, že nesprávně použila Pokyny pro výpočet pokut (2). Žalobkyně dále tvrdí, že Komise porušila zásadu proporcionality tím, že pokuta uložená žalobkyni byla nepřiměřená ve srovnání se všemi ostatními adresáty rozhodnutí o cínových stabilizátorech, konkrétně s Baerlocher.

               Zapáté, žalobkyně tvrdí, že Komise jednala tak, že došlo k narušení hospodářské soutěže na společném trhu v rozporu s článkem 101 SFEU tím, že nesprávně použila Pokyny pro výpočet pokut.

               Žalobkyně konečně tvrdí, že Komise porušila zásadu řádné správy tím, že neprovedla šetření pečlivě a včas, a porušila právo žalobkyně na obranu tím, že nepokračovala v šetření v období, kdy byly Tribunálu předloženy žádosti o ochranu dokumentů z titulu důvěrnosti mezi advokáty a klienty ve věci Akzo (3).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003 L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

      (2)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. C 210, s. 2).

      (3)  Rozsudek Tribunálu ze dne 17. září 2007 ve spojených věcech, Akzo Nobel Chemicals a Akcros Chemicals v. Komise (T-125/03 a T-253/03, Sb. rozh. s. II 3523).


title: Věc T-3/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2015 – Portugalsko v. Komise „EZOZF — Záruční sekce — EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Nedostatky v systému identifikace zemědělských pozemků a geografickém informačním systému (LPIS-GIS), v provádění kontrol na místě a ve výpočtu sankcí (hospodářské roky 2005 až 2007)“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2015 – Portugalsko v. Komise
   (Věc T-3/11) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Nedostatky v systému identifikace zemědělských pozemků a geografickém informačním systému (LPIS-GIS), v provádění kontrol na místě a ve výpočtu sankcí (hospodářské roky 2005 až 2007)“)
   (2015/C 262/16)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo a J. Saraiva de Almeida, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a P. Rossi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2010/668/EU ze dne 4. listopadu 2010 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) z financování Evropské unie (Úř. věst. L 288, s. 24), v rozsahu, v němž uplatňuje na Portugalskou republiku finanční opravy ve výši 4 0 6 90  655,11 eur z důvodu „[z]ávad[…] v systému LPIS-GIS [systém identifikace zemědělských pozemků-geografický informační systém], v provádění kontrol na místě a ve výpočtu sankcí“ v průběhu hospodářských roků 2005 až 2007.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 139, 7.5.2011.


title: Věc C-290/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 11. června 2012 — Oreste Della Rocca v. Poste Italiane SpA

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 11. června 2012 — Oreste Della Rocca v. Poste Italiane SpA
   (Věc C-290/12)
   2012/C 243/17
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Napoli

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Oreste Della Rocca

      Žalovaná: Poste Italiane SpA

      Předběžné otázky

               1)

               Vztahuje se směrnice 1999/70/ES (1), konkrétně ustanovení 2, s ohledem na znění bodu 36 usnesení Soudního dvora ze dne 15. září 2010 (věc C-386/09, Briot) také na pracovní poměr na dobu určitou mezi přiděleným pracovníkem a agenturou dočasné práce nebo mezi přiděleným pracovníkem a uživatelem, a upravuje tedy směrnice 1999/70/ES dotčené vztahy?

               2)

               Splňuje ustanovení, které při neexistenci jiných zamezujících opatření umožňuje stanovení doby trvání pracovní smlouvy s agenturou dočasné práce a její prodloužení na základě technických, organizačních nebo výrobních potřeb nikoli na straně agentury a v souvislosti s konkrétním pracovním poměrem na dobu určitou, ale na základě obecných důvodů na straně přiděleného pracovníka, které nejsou vázány na konkrétní pracovní poměr [,] požadavky podle ustanovení 5 odst. 1 písm. a) směrnice 1999/70/ES, nebo může představovat obcházení směrnice? Musejí být objektivní důvody podle ustanovení 5 odst. 1 písm. a) směrnice 1999/70/ES uvedeny v určitém dokumentu a musejí se týkat konkrétního pracovního poměru na dobu určitou a jeho obnovení, a je tedy odkaz na obecné objektivní důvody, které ospravedlnily uzavření smlouvy o dočasném přidělení, způsobilý splňovat podmínky podle ustanovení 5 písm. a)?

               3)

               Brání ustanovení 5 směrnice 1999/70/ES tomu, aby byly důsledky zneužití přičteny k tíži třetí osoby, v tomto případě uživatele?

      (1)  Úř. věst. L 175, s. 43.


title: Věc T-273/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 23. května 2008 – FagorBrandt v. Komise

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/30

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 23. května 2008 – FagorBrandt v. Komise
   (Věc T-273/04) (1)

   (2008/C 183/56)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 251, 9.10.2004.


title: Věc F-57/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 7. listopadu 2007 – Hinderyckx v. Rada ( Úředníci — Služební povýšení — Povyšovací období — Nezapsání na seznam povýšených úředníků — Porušení článku 45 služebního řádu — Srovnávací přezkum zásluh — Hodnotící zprávy pocházející z různých orgánů )

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/34

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 7. listopadu 2007 – Hinderyckx v. Rada
   (Věc F-57/06) (1)

   („Úředníci - Služební povýšení - Povyšovací období - Nezapsání na seznam povýšených úředníků - Porušení článku 45 služebního řádu - Srovnávací přezkum zásluh - Hodnotící zprávy pocházející z různých orgánů“)
   (2008/C 37/55)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Jacques Hinderyckx (Brusel, Belgie) (zástupce: J. Martin, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Simm a M. Bauer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy B*8 za povyšovací období 2005 a jednak návrh na náhradu škody.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Radě Evropské unie se kromě toho, že ponese vlastní náklady, ukládá třetina nákladů J. Hinderyckxe.

               3)

               Jacques Hinderyckx ponese dvě třetiny vlastních nákladů.

      (1)  Úř. věst. C 178, 29.7.2006, s. 34.


title: Věc C-138/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 15. března 2010 — DP Grup EOOD v. Direktor na Agentsia „Mitnitsi“

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 15. března 2010 — DP Grup EOOD v. Direktor na Agentsia „Mitnitsi“
   (Věc C-138/10)
   2010/C 148/25
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: DP Grup EOOD

      Žalovaný: Direktor na Agentsia „Mitnitsi“

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 63 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství vykládat s ohledem na okolnosti původního řízení v tom smyslu, že celnímu orgánu ukládá, aby provedl pouze kontrolu shody celního prohlášení s podmínkami stanovenými v článku 62 tohoto nařízení tím způsobem, že provede toliko kontrolu dokladů v rozsahu uvedeném v článku 68 nařízení a pouze na základě předložených dokladů vydá rozhodnutí o přijetí celního prohlášení, když vyvstala pochybnost o správnosti kódu celního sazebníku pro zboží a pro určení tohoto kódu je nutný znalecký posudek?

               2)

               Je nutno s ohledem na okolnosti původního řízení chápat rozhodnutí celního orgánu o okamžitém přijetí celního prohlášení podle článku 63 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), jako rozhodnutí celního orgánu ve smyslu ustanovení čl. 4 bodu 5 ve spojení s čl. 8 odst. 1 první odrážkou celního kodexu, a sice ohledně celého obsahu podaného celního prohlášení, když jsou dány současně následující okolnosti:

                           a)

                           rozhodnutí celního orgánu o přijetí celního prohlášení bylo provedeno pouze na základě dokladů, které byly předloženy společně s celním prohlášením;

                           b)

                           při provádění potřebných kontrol před přijetím celního prohlášení existovalo podezření, že uvedený kód celního sazebníku pro zboží není správný;

                           c)

                           při provádění potřebných kontrol před přijetím celního prohlášení byly informace ohledně obsahu zboží uvedeného v celním prohlášení, které měly význam z hlediska správného určení kódu celního sazebníku, neúplné;

                           d)

                           při provádění kontrol před přijetím celního prohlášení byl odebrán vzorek k vypracování posudku za účelem správného určení kódu celního sazebníku pro zboží?

               3)

               Je třeba článek 63 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství vykládat s ohledem na okolnosti původního řízení v tom smyslu,

                           a)

                           že umožňuje, aby legalita přijetí celního prohlášení byla po propuštění zboží zpochybněna před soudem, nebo v tom smyslu,

                           b)

                           že přijetí celního prohlášení nemůže být předmětem žaloby, protože tímto přijetím se pouze konstatovalo deklarování zboží u celních orgánů a určil se časový okamžik vzniku celního dluhu při dovozu a přijetí celního prohlášení nepředstavuje žádné rozhodnutí celního orgánu ohledně otázek správného sazebního zařazení a výše cel dlužných na základě tohoto prohlášení?

      (1)  Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307.


title: Věc C-167/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. dubna 2011 Cantiere navale De Poli SpA proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 3. února 2011 ve věci T-584/08, Cantiere navale De Poli v. Komise

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. dubna 2011 Cantiere navale De Poli SpA proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 3. února 2011 ve věci T-584/08, Cantiere navale De Poli v. Komise
   (Věc C-167/11 P)
   2011/C 173/15
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Cantiere navale De Poli SpA v likvidaci a ve vyrovnacím řízení (zástupci: A. Abate a A. Franchi, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhové žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               vyhovět kasačnímu opravnému prostředku směřujícímu ke zrušení rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 3. února 2011 a rozhodnutí Evropské komise ze dne 21. října 2008 a v míře možnosti a nutnosti přímo meritorně rozhodnout o žalobě v prvním stupni;

               —

               podpůrně zrušit napadený rozsudek a vrátit věc Tribunálu;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka se svým kasačním opravným prostředkem domáhá zrušení rozsudku Tribunálu ze dne 3. února 2011 ve věci T-584/08, Cantiere navale De Poli v. Komise, a to z následujících důvodů, konkrétně:

               a)

               procesní vady spočívající v nedostatku odůvodnění ohledně:

                           —

                           teleologického výkladu nařízení Rady (ES) č. 1177/2002 ze dne 27. června 2002 o dočasném obranném mechanismu pro stavbu lodí (dále jen „nařízení DOM“) (1) pro účely určení cílů sledovaných Radou k ochraně zájmů loděnic Společenství, kterým vznikla škoda v důsledku nekalosoutěžních podmínek uplatňovaných korejskými loděnicemi;

                           —

                           vztahu (z hlediska hierarchie právních norem) mezi nařízením Rady DOM a nařízením Komise č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (2);

                           —

                           použití zásady proporcionality k určení předpisů upravujících lhůty pro oznámení podpor Komisi ze strany členských států.

               b)

               porušení právních předpisů Společenství ohledně

                           —

                           časového výkonu pravomoci členských stát oznámit podpory Komisi v rámci nařízení DOM;

                           —

                           rozsahu působnosti Komise v rámci posuzování „slučitelnosti se společným trhem“ podpor upravených nařízením;

                           —

                           úpravy právních vztahů založených za účinnosti nařízení po uplynutí platnosti uvedeného nařízení (31. března 2005);

                           —

                           uplatnění zásad rovného zacházení a ochrany legitimního očekávání.

      (1)  Úř. věst. L 172, s. 1; Zvl. vyd. 13/29, s. 485.

      (2)  Úř. věst. L 140, 30.4.2004, s. 1.


               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/5

         Složení přísahy nových členů Soudu prvního stupně
   2009/C 267/09
   Pan Kanninen, který byl jmenován soudcem Soudu prvního stupně Evropských společenství rozhodnutím Rady Evropské unie ze dne 25. února 2009 (1) na období od 1. září 2009 do 31. srpna 2010, a p. Schwarcz, který byl jmenován soudcem Soudu prvního stupně Evropských společenství rozhodnutím Rady Evropské unie ze dne 8. července 2009 (2) na období od 7. října 2009 do 31. srpna 2010, složili dne 6. října 2009 přísahu před Soudním dvorem.

      (1)  Úř. věst. L 56, 28.2.2009, s. 17.

      (2)  Úř. věst. L 181, 14.7.2009, s. 25.


title: Věc T-79/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. března 2016 – Secop v. Komise „Státní podpory — Záchrana podniků v obtížích — Podpora ve formě státní záruky — Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem — Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení — Závažné potíže — Procesní práva zúčastněných stran“

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. března 2016 – Secop v. Komise
   (Věc T-79/14) (1)

   („Státní podpory - Záchrana podniků v obtížích - Podpora ve formě státní záruky - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem - Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení - Závažné potíže - Procesní práva zúčastněných stran“)
   (2016/C 136/41)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Secop GmbH (Flensburg, Německo) (zástupci: U. Schnelle a C. Aufdermauer, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Armati, T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 9119 final ze dne 18. prosince 2013 o státní podpoře SA.37640 – Podpora na záchranu ve prospěch společnosti ACC Compressors SpA – Itálie.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Secop GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 85, 22. 3. 2014.


title: Věc T-28/05: Žaloba podaná dne 17. ledna 2005 Ekabe International SCA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/40

         Žaloba podaná dne 17. ledna 2005 Ekabe International SCA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu
   (Věc T-28/05)
   (2005/C 82/72)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 17. ledna 2005 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) společností Ekabe International SCA, se sídlem v Lucemburku, zastoupenou Charlesem de Haasem, advokátem.
   Puleva SA byla rovněž účastníkem řízení před čtvrtým odvolacím senátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil a změnil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu v rozsahu, v němž potvrdilo zamítnutí přihlášky ochranné známky OMEGA 3 č. 824 573 po podání námitek č. B 148 132;

               —

               uložil OHIM náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Společnost CEMA. Ochranná známka byla převedena na Primalliance a následovně na Ekabe International.

               Dotyčná ochranná známka Společenství:

               Obrazová ochranná známka „OMEGA 3“ pro výrobky uvedené ve třídě 29 (margarín) – přihláška č. 824 573

               Majitel ochranné známky nebo označení, namítaných v námitkovém řízení:

               Puleva SA

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Národní slovní ochranná známka „PULEVA-OMEGA 3“ pro výrobky uvedené ve třídě 29 (maso, ryby, drůbež a zvěřina; ovoce a zelenina konzervované, sušené a zavařené; vejce, mléko a mléčné výrobky, …)

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí přihlášky ochranné známky

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání

               Dovolávané žalobní důvody:

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94


title: Spojené věci T-515/13 a T-719/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Španělsko v. Komise „Státní podpory — Stavba lodí — Ustanovení daňových právních předpisů použitelná na určité dohody uzavřené za účelem financování a nákupu plavidel — Rozhodnutí prohlašující podporu za částečně neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její částečné vrácení — Žaloba na neplatnost — Osobní dotčení — Přípustnost — Výhoda — Selektivní charakter — Ovlivnění obchodu mezi členskými státy — Narušení hospodářské soutěže — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Španělsko v. Komise
   (Spojené věci T-515/13 a T-719/13) (1)

   („Státní podpory - Stavba lodí - Ustanovení daňových právních předpisů použitelná na určité dohody uzavřené za účelem financování a nákupu plavidel - Rozhodnutí prohlašující podporu za částečně neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její částečné vrácení - Žaloba na neplatnost - Osobní dotčení - Přípustnost - Výhoda - Selektivní charakter - Ovlivnění obchodu mezi členskými státy - Narušení hospodářské soutěže - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 059/16)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Španělské království (zástupci: původně N. Díaz Abad, poté M. Sampol Pucurull, abogados del Estado) (věc T-515/13), Lico Leasing, SA (Madrid, Španělsko) a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Madrid) (zástupci: M. Merola a A. Sánchez, advokáti) (věc T-719/13)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, M. Afonso, É. Gippini Fournier a P. Němečková, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4426 final ze dne 17. července 2013 o státní podpoře SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), kterou poskytlo Španělsko – Daňový režim určitých dohod o finančním leasingu známý též pod názvem „španělský systém zdanění leasingu“ (Úř. věst. 2014, L 114, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise 2014/200/EU ze dne 17. července 2013 o státní podpoře SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), kterou poskytlo Španělsko – Daňový režim určitých dohod o finančním leasingu známý též pod názvem „španělský systém zdanění leasingu“, se zrušuje.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Španělským královstvím a společnostmi Lico Leasing, SA, a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA.

      (1)  Úř. věst. C 336, 16.11.2013.


title: Věc T-380/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. října 2008 – Kaloudis v. OHIM – Fédération Française de tennis (Roland Garros SPORTSWEAR) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Roland Garros SPORTSWEAR — Starší národní slovní ochranná známka Roland Garos — Opožděné zaplacení poplatku za podání odvolání — Rozhodnutí odvolacího senátu prohlašující odvolání za nepodané )

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/34

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. října 2008 – Kaloudis v. OHIM – Fédération Française de tennis (Roland Garros SPORTSWEAR)
   (Věc T-380/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Roland Garros SPORTSWEAR - Starší národní slovní ochranná známka Roland Garos - Opožděné zaplacení poplatku za podání odvolání - Rozhodnutí odvolacího senátu prohlašující odvolání za nepodané“)
   (2008/C 313/61)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Dimitrios Kaloudis (Dassia, Řecko) (zástupce: G. Kaloudis, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Fédération Française de tennis (FFT) (Paříž, Francie) (zástupce: F. Fajgenbaum, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. července 2007 (věc R 876/2006-4), které se týká námitkového řízení mezi Fédération Française de tennis (FFT) a Dimitriosem Kaloudisem
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá zčásti jako zjevně bez jakéhokoliv právního základu a zčásti jako zjevně nepřípustná.

               2.

               Dimitriosu Kaloudisovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc C-664/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Mercantil de Barcelona (Španělsko) dne 30. prosince 2011 — Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L. v. Banco Mare Nostrum, S.A.

text:
               17.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Mercantil de Barcelona (Španělsko) dne 30. prosince 2011 — Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L. v. Banco Mare Nostrum, S.A.
   (Věc C-664/11)
   2012/C 80/15
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L.

      Žalovaná: Banco Mare Nostrum, S.A.

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba případ, kdy úvěrová instituce nabízí klientovi, s nímž dříve uzavřela finanční obchody, úrokový swap k zajištění rizika změny úrokových sazeb u výše uvedených obchodů, považovat za službu investičního poradenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 směrnice MiFID (1)?

               2)

               Vede opomenutí provést posouzení vhodnosti stanovené v čl. 19 odst. 4 uvedené směrnice u neprofesionálního investora k absolutní neplatnosti úrokového swapu uzavřeného mezi investorem a poradenskou úvěrovou institucí?

               3)

               Pro případ, že by služba poskytnutá popsaným způsobem nebyla považována za investiční poradenství, vede pouhá skutečnost, že k nabytí komplexního finančního nástroje, jakým je úrokový swap, došlo bez posouzení přiměřenosti, stanoveného v čl. 19 odst. 5 směrnice MiFID, a to z důvodů přičitatelných investiční instituci, k absolutní neplatnosti smlouvy o nabytí [tohoto nástroje] uzavřené s toutéž úvěrovou institucí?

               4)

               Je podle čl. 19 odst. 9 směrnice MiFID pouhá skutečnost, že úvěrová instituce nabízí komplexní finanční nástroj vázaný na úvěr zajištěný zástavním právem uzavřený s toutéž či s jinou institucí, dostatečným důvodem pro neuplatnění povinností provést posouzení vhodnosti a přiměřenosti, které stanoví uvedený článek 19 a které je investiční instituce povinna provést u neprofesionálního investora?

               5)

               Je možnost neuplatnit povinnosti stanovené v článku 19 směrnice MiFID podmíněna tím, aby finanční produkt, na nějž je vázán nabízený finanční nástroj, podléhal zákonným standardům na ochranu investora obdobným těm, které vyžaduje uvedená směrnice?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 263).


title: Věc T-355/05: Žaloba podaná dne  12. září 2005  – Vandaele v. Komise

text:
               10.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/13

         Žaloba podaná dne 12. září 2005 – Vandaele v. Komise
   (Věc T-355/05)
   (2005/C 315/24)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Karen Vandaele (Bertem, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí o jmenování žalobkyně dočasným zaměstnancem Evropských společenství v rozsahu, v němž stanoví platovou třídu při přijímání podle článku 2 rozhodnutí ze dne 28. dubna 2004 o pracovním poměru dočasných zaměstnanců,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se účastnila výběrového řízení OLAF/T/B/02 vyhlášeného Komisí na obsazení pracovního místa dočasných zaměstnanců kategorie B na Evropském úřadě pro boj proti podvodům. Dopisem ze dne 28. října 2002 byla informována, že její jméno bylo zapsáno na seznam vhodných kandidátů. Do služebního poměru v Komisi, v OLAF, nastoupila nicméně až 1. září 2004, i když řízení o jejím pracovním poměru bylo zahájeno na konci roku 2003. V její smlouvě, podepsané dne 3. listopadu 2004, byla zařazena do platové třídy B*4, podle rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2004 o pracovním poměru dočasných zaměstnanců, na základě kterého byli dočasní zaměstnanci přijímáni do platové třídy A*8 nebo B*4.
   Svou žalobou žalobkyně zpochybňuje své platové zařazení. Má za to, že Komise rozhodnutím ze dne 28. dubna 2004 změnila výzvu k podávání kandidatur kategorie B, jejíž minimální platová třída v okamžiku vyhlášení této výzvy byla platová třída B5 (přejmenovaná na B*5 podle nového služebního řádu). Taková změna, provedená po vyhotovení seznamu úspěšných uchazečů, je v rozporu s čl. 29 odst. 1 služebního řádu a čl. 10 třetí pododstavcem pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství, jakož i s očekáváním žalobkyně být přijata na jedno z volných pracovních míst určených pro úspěšné uchazeče ve výběrovém řízení, do kterého byla přijata.
   Mimoto žalobkyně uplatňuje porušení zásady rovného zacházení, jelikož uchazeči, kteří uspěli v tom samém řízení, zaměstnaní před 1. květnem 2004, jejichž platové zařazení bylo stanoveno podle předchozích pravidel, byli zařazeni do vyšších platových tříd a požívali výhodnější podmínky služebního postupu.
   Nakonec se žalobkyně dovolává porušení svého legitimního očekávání, že bude bez neodůvodněného odkladu přijata do platové třídy B2 nebo B3.


title: Věc T-578/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2016 – Azur Space Solar Power v. EUIPO (vyobrazení bílých linek a čtverečků na černém pozadí) „Ochranná známka Evropské unie — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka zobrazující bílé linky a čtverečky na černém pozadí — Absolutní důvod odmítnutí — Neexistence rozlišovací schopnosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2016 – Azur Space Solar Power v. EUIPO (vyobrazení bílých linek a čtverečků na černém pozadí)
   (Věc T-578/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka zobrazující bílé linky a čtverečky na černém pozadí - Absolutní důvod odmítnutí - Neexistence rozlišovací schopnosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 022/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Německo) (zástupci: J. Nicodemus a S. Stöcker, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně E. Zaera Cuadrado, poté A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. července 2015 ve věci R 2780/2014-4 týkajícímu se řízení o mezinárodním zápisu s vyznačením Evropské unie obrazové ochranné známky zobrazující bílé linky a čtverečky na černém pozadí.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Azur Space Solar Power GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 414, 14.12.2015.


title: Věc C-102/13 P: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 3. července 2014 – Spolková republika Německo v. Komise „Kasační opravný prostředek — Žaloba na neplatnost — Lhůta pro podání žaloby — Platnost oznámení rozhodnutí Komise stálému zastoupení členského státu — Určení data tohoto oznámení — Jednací řád Soudního dvora — Článek 181 — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/27

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 3. července 2014 – Spolková republika Německo v. Komise
   (Věc C-102/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Žaloba na neplatnost - Lhůta pro podání žaloby - Platnost oznámení rozhodnutí Komise stálému zastoupení členského státu - Určení data tohoto oznámení - Jednací řád Soudního dvora - Článek 181 - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   2014/C 315/42
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a J. Möller, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: R. Sauer a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek zamítá.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 164, 8. 6. 2013.


title: Věc T-85/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. července 2010 — Exalation v. OHIM (Vektor-Lycopin) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Vektor-Lycopin — Absolutní důvody pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. července 2010 — Exalation v. OHIM (Vektor-Lycopin)
   (Věc T-85/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Vektor-Lycopin - Absolutní důvody pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2010/C 234/54
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Exalation Ltd (Ilford, Essex, Spojené království) (zástupce: K. Zingsheim, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. prosince 2007 (věc R 1037/2007-4) týkajícímu se přihlášky slovního označení Vektor-Lycopin jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Exalation Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 107, 26.4.2008.


title: Věc C-209/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Højesteret (Dánsko) dne 3. května 2010 — Post Danmark A/S v. Konkurrencerådet

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Højesteret (Dánsko) dne 3. května 2010 — Post Danmark A/S v. Konkurrencerådet
   (Věc C-209/10)
   2010/C 179/40
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Højesteret

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Post Danmark A/S

      Odpůrkyně: Konkurrencerådet

      Vedlejší účastnice řízení: Forbruger-Kontakt a-s

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 82 ES vykládat v tom smyslu, že selektivní snížení ceny ze strany poštovního podniku s dominantním postavením, který má povinnost poskytovat všeobecné služby, na úroveň nižší, než kolik činí průměrné celkové náklady poštovního podniku, avšak vyšší, než kolik činí jeho průměrné přírůstkové náklady, může představovat zneužití spočívající ve vyloučení, pokud se prokáže, že ceny nejsou na této úrovni stanoveny za účelem vyloučení konkurenta?

               2)

               Bude-li první otázka zodpovězena tak, že selektivní snížení ceny může za okolností uvedených v první otázce představovat zneužití spočívající ve vyloučení, jaké okolnosti by vnitrostátní soud měl vzít v úvahu?


title: Věc T-615/11: Žaloba podaná dne 6. prosince 2011 — Royal Scandinavian Casino Århus AS v. Komise

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/36

         Žaloba podaná dne 6. prosince 2011 — Royal Scandinavian Casino Århus AS v. Komise
   (Věc T-615/11)
   2012/C 32/72
   Jednací jazyk: dánština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Royal Scandinavian Casino Århus AS I/S (Aarhus, Dánsko) (zástupce: B. Jacobi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 20. září 2011 týkající se opatření č. C 35/2010 (ex N 302/2020), které Dánsko zamýšlí provést formou daně z hazardních her poskytovaných on-line do dánského zákona o dani z hazardních her;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise nesprávně schválila státní podporu podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, neboť

                           —

                           čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU neumožňuje schválení státní podpory pro část hospodářského odvětví;

                           —

                           podpora nesplňuje podmínku usnadnění rozvoje určitých hospodářských oblastí stanovenou v čl. 107 odst. 3 písm. c);

                           —

                           podpora mění podmínky obchodu v takové míře, která je v rozporu se společným zájmem a protože

                           —

                           podpora nesměřuje k naplnění žádného prokazatelného cíle v zájmu Společenství.

                     Žalobkyně dále uvádí, že výjimka zakotvená v čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU musí být vykládána úzce a že toto ustanovení neumožňuje poskytnout státní podporu s poukazem na daňová hlediska.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise schválila podporu v rozporu s judikaturou Soudního dvora týkající se provozních podpor. Předmětná podpora, která byla poskytnuta jako dlouhodobá podpora v podobě úlev na dani, představuje provozní podporu, která podle ustálené judikatury nesmí být schválena v případech, jako je ten v projednávané věci.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise porušila zásadu proporcionality, neboť cílů, z nichž vychází dánská právní úprava, mohlo být dosaženo, aniž by byla poskytnuta státní podpora.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, neboť nesprávně pokládala podporu za nezbytnou za účelem dosažení cíle podnítit poskytovatele hazardních her online k získání dánské licence.

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise se dopustila zneužití pravomoci, když odkazovala na určité ustanovení Smlouvy, které je právním základem pro schvalování podpor, které usnadňují rozvoj určité hospodářské oblasti, zatímco z příslušného rozhodnutí vyplývá, že skutečným důvodem pro schválení podpory je snaha nalákat přiměřené množství osob k podání žádosti o dánskou licenci k provozování hazardních her online. Zneužití pravomoci dále spočívá v tom, že Komise odkazuje v rámci odůvodnění schválení na cíl liberalizace a usnadnění rozvoje určité hospodářské oblasti, zatímco dánský stát sám poukazuje na to, že nadřazeným cílem je dosažení co možná nejvyššího daňového výnosu.

               6)

               Šestý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise nesplnila povinnost uvést dostatečné odůvodnění, neboť toto odůvodnění

                           —

                           je obecně kolísavé a v určitých bodech rozporuplné,

                           —

                           dostatečně neobjasňuje, do jaké míry představuje liberalizace v oblasti hazardních her legitimní cíl, který je třeba sledovat schválením podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU,

                           —

                           neposkytuje uspokojivé vysvětlení výkladu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU provedeného Komisí,

                           —

                           nepoukazuje na nezbytnost státní podpory a nepopisuje dostatečně daňovou situaci v jiných členských státech,

                           —

                           neudává jasně cíle sledované dánským zákonem o dani z hazardních her,

                           —

                           nezahrnuje dánskou právní úpravu týkající se jiných forem hazardních her a

                           —

                           neobsahuje přezkum ani popis účinků podpory na tradiční provozovny hazardních her.


title: Věc T-367/12: Žaloba podaná dne 10. srpna 2012 — MOL v. OHIM — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/12

         Žaloba podaná dne 10. srpna 2012 — MOL v. OHIM — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)
   (Věc T-367/12)
   2012/C 319/23
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt (Budapešť, Maďarsko) (zástupce: K. Szamosi, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. května 2012 ve věci R 2532/2011-2 a uznal zápis přihlášky sporné ochranné známky jako ochranné známky Společenství pro všechny dotčené výrobky a služby, a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „MOL Blue Card“ pro, mimo jiné, výrobky a služby zařazené do tříd 35 a 36 — přihláška ochranné známky Společenství č. W01030440

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Přihláška ochranné známky Společenství č. 8549172 pro slovní označení „BLUE“ pro, mimo jiné, služby zařazené do třídy 35; přihláška ochranné známky Společenství č. 2065621 pro slovní označení „BLUE BBVA“ pro, mimo jiné, služby zařazené do tříd 35 a 36; přihláška ochranné známky Společenství č. 2277291 pro slovní označení „TARJETA BLUE BBVA“ pro, mimo jiné, služby zařazené do třídy 36

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání a zamítnutí přihlášky pro všechny služby zařazené do tříd 35 a 36

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009