title: Věc C-307/07: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 89/48/EHS — Uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy — Neuznání diplomů, které umožňují přístup k povolání farmaceuta v oboru biologické medicíny — Neprovedení)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/15

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-307/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 89/48/EHS - Uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy - Neuznání diplomů, které umožňují přístup k povolání farmaceuta v oboru biologické medicíny - Neprovedení)
   (2008/C 223/24)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Støvlbæk a P. Andrade, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupce: L. Fernandes, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Neprovedení směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. L 19, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337), pokud jde o povolání farmaceuta-specialisty na klinické analýzy
   Výrok

               1)

               Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001, pokud jde o povolání farmaceuta-specialisty v oboru biologické medicíny, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 199, 25.8.2007.


title: Věc T-373/07: Žaloba podaná dne 27. září 2007 – EOS v. OHIM (PrimeCast)

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/37

         Žaloba podaná dne 27. září 2007 – EOS v. OHIM (PrimeCast)
   (Věc T-373/07)
   (2007/C 283/67)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: EOS GmbH Electro Optical Systems (Krailling, Německo) (zástupce: M. Mentjes, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 20. července 2007 ve věci odvolání R 333/2005-4, došlé žalobkyni faxem dne 27. července 2007;

               —

               uložit žalovanému podle čl. 87 odst. 2 a 5 jednacího řádu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „PrimeCast“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 1, 19, 40 a 42 (přihláška č. 2854677).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-134/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 2. dubna 2008 – J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j. v. Hauptzollamt Bremen

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 2. dubna 2008 – J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j. v. Hauptzollamt Bremen
   (Věc C-134/08)
   (2008/C 171/21)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.

      Žalovaný: Hauptzollamt Bremen
   Předběžná otázka
   Je čl. 4 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2193/2003 ze dne 8. prosince 2003 o zavedení dodatečných cel na dovoz určitých produktů pocházejících ze Spojených států amerických (1) třeba vykládat proti jeho znění v tom smyslu, že předmětem dodatečného cla nejsou takové produkty, u kterých lze prokázat, že v okamžiku prvního uplatnění dodatečného cla již jsou na cestě do Společenství a jejichž místo určení nelze změnit?

      (1)  Úř. věst. L 328, s. 3.


title: Věc C-469/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton v. GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton v. GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Věc C-469/06)
   (2007/C 20/04)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Efeteio Athinon (Řecko)
   Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton

      Odpůrkyně: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Předběžné otázky

               1)

               Představuje odmítnutí podniku zaujímajícího dominantní postavení uspokojit plně objednávky, které jsou mu zaslány velkoobchodníky s farmaceutickými výrobky, když toto odmítnutí vede k omezení vývozní činnost těchto velkoobchodníků, a tím i k omezení škody způsobené paralelním obchodem, samo o sobě zneužití ve smyslu článku 82 ES? Je odpověď na tuto otázku ovlivněna skutečností, že paralelní obchod je pro velkoobchodníky velmi výnosný vzhledem k rozdílným cenám existujícím v rámci Evropské unie z důvodu státního zásahu, nebo jinak řečeno, skutečností, že trh s farmaceutickými výrobky nevykazuje podmínky čisté hospodářské soutěže, nýbrž se naopak vyznačuje zvýšeným stupněm státního zásahu? Konečně, je příslušný vnitrostátní orgán v oblasti hospodářské soutěže povinen použít pravidla Společenství týkající se hospodářské soutěže stejným způsobem na trhy, které fungují v rámci režimu hospodářské soutěže, a na trhy, na kterých je hospodářská soutěž narušena zásahem státu?

               2)

               Jak má být eventuální zneužití posuzováno, jestliže Soudní dvůr rozhodne, že omezení paralelního obchodu z výše uvedených důvodů nepředstavuje zneužití vždy, když je provedeno podnikem v dominantním postavení?

         Obzvláště:

               2.1

               Je vhodné použít kritérium procentního podílu, o který je překročena běžná národní spotřeba, nebo kritérium škody, kterou utrpí podnik v dominantním postavení ve vztahu ke svému celkovému obratu a celkovému zisku? V případě kladné odpovědi, jakým způsobem je třeba určit úroveň procentuálního překročení a výši způsobené škody – škody brané jako určitý procentní podíl z obratu a celkového zisku –, nad kterou dotčené jednání může být kvalifikováno jako zneužití?

               2.2

               Je třeba zaujmout přístup založený na zvážení zájmů a v kladném případě, jaké zájmy musí být takto zváženy?
               Konkrétněji:

                           a)

                           Má na odpověď vliv skutečnost, že pacient – konečný spotřebitel získá omezenou hospodářskou výhodu z paralelního obchodu?

                           b)

                           Je třeba vzít v úvahu zájmy orgánů sociálního zabezpečení na získání levnějších léků, a pokud ano, do jaké míry?

               2.3

               Jaká jiná kritéria a jaké jiné přístupy mohou být považovány v projednávaném případě za vhodné?


title: Věc T-106/07: Žaloba podaná dne 11. dubna 2007 – Alcon v. OHIM – *Acri.Tec (BioVisc)

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/19

         Žaloba podaná dne 11. dubna 2007 – Alcon v. OHIM – *Acri.Tec (BioVisc)
   (Věc T-106/07)
   (2007/C 129/34)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alcon, Inc. (Hünenberg, Švýcarsko) (zástupce: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte (Hennigsdorf, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. února 2007 ve věci R 660/2006-2 Alcon, Inc. v. OHIM (BioVisc) v rozsahu, v němž zamítá námitky společnosti Alcon, Inc. proti přihlášce ochranné známky Společenství č. 3 651 809 „BioVisc“;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu, aby nesl vlastní náklady řízení a nahradil náklady řízení žalobkyně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní označení „BioVisc “pro výrobky zařazené do třídy 5 – přihláška č. 3 651 809

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství a mezinárodní slovní ochranná známka „PROVISC “a „DUOVISC “pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám bylo vyhověno v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Žalobní důvody: Dotčené ochranné známky jsou natolik podobné, že existuje nebezpečí záměny, a výrobky, na které se přihláška vztahuje, jsou totožné s výrobky, na které se vztahují namítané ochranné známky.


title: Věc C-293/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. června 2015 Slovenskou poštou a. s. proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 25. března 2015 ve věci T-556/08, Slovenská pošta v. Komise

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. června 2015 Slovenskou poštou a. s. proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 25. března 2015 ve věci T-556/08, Slovenská pošta v. Komise
   (Věc C-293/15 P)
   (2015/C 302/21)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Slovenská pošta a. s. (zástupci: O. W. Brouwer a A.A.J. Pliego Selie, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Slovenská republika, Cromwell a.s., Slovak Mail Services a.s., Prvá Doručovacia, a.s., ID Marketing Slovensko s.r.o. (dříve TNT Post Slovensko s.r.o.)

      Návrhová žádání

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1)

               částečně nebo v plném rozsahu zrušil napadený rozsudek a vydal konečný rozsudek o žalobě s tím, že v plném rozsahu či částečně zruší napadené rozhodnutí, nebo – podpůrně – vrátil věc Tribunálu,
               a

               2)

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení před Tribunálem a Soudním dvorem, včetně nákladů vynaložených vedlejšími účastníky řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tribunál zamítl žalobu znějící na zrušení rozhodnutí Evropské komise C(2008) 5912 ze dne 7. října 2008 o slovenských právních předpisech týkajících se služeb hybridní pošty, určeného Slovenské republice.
   Slovenská pošta a.s. navrhuje, aby Soudní dvůr

               (i)

               v plném rozsahu či částečně zrušil výše uvedený rozsudek Tribunálu na základě těchto důvodů:

                           i.

                              první důvod: nesprávné právní posouzení, uplatnění nesprávného důkazního standardu a nesprávné rozdělení důkazního břemene, ke kterým došlo na základě závěru, že Slovenská republika porušila čl. 86 odst. 1, ve spojení s článkem 82 ES;

                                       a.

                                       nesprávné právní posouzení spočívající v závěru, že poskytování výlučného práva může samo o sobě představovat porušení čl. 86 odst. 1 ES ve spojení s článkem 82 ES;

                                       b.

                                       nesprávné právní posouzení, uplatnění nesprávného důkazního standardu a nesprávné rozdělení důkazního břemene, ke kterým došlo na základě závěru, že Slovenská republika porušila čl. 86 odst. 1 ve spojení s článkem 82 ES tím, že omezila služby poskytované konečným uživatelům.

                           ii.

                              druhý důvod: nesprávné právní posouzení, nedostatečná míra přezkumu a zkreslení důkazů při posouzení a akceptování definice relevantního trhu, kterou navrhla Evropská komise;

                                       a.

                                       nesprávné právní posouzení a nedostatečná míra přezkumu při akceptování toho, že relevantní trh integrovaných služeb hybridní pošty lze definovat na základě (údajné) existence poptávky a nabídky samotné služby;

                                       b.

                                       zkreslení důkazů a nedostatečná míra přezkumu, ke kterým došlo na základě závěru, že na základě důkazů předložených Komisí lze usoudit na převládající poptávku na trhu.

               (ii)

               vydal konečný rozsudek o žalobě, kterým bude v plném rozsahu či částečně zrušeno napadené rozhodnutí, nebo – podpůrně – vrátil věc Tribunálu;

               (iii)

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení před Tribunálem a Soudním dvorem, včetně nákladů vynaložených vedlejšími účastníky řízení.


title: Věc C-39/15: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – řízení zahájené na návrh Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG) „Řízení o předběžné otázce — Státní podpory — Článek 107 odst. 1 SFEU — Prodej zemědělských pozemků veřejnými orgány — Vnitrostátní ustanovení umožňující příslušným orgánům zabránit prodeji zemědělského pozemku, je-li sjednaná cena ‚v hrubém nepoměru‘ k tržní hodnotě pozemku — Zvýhodnění určitých podniků nebo určitých odvětví výroby — Kritérium soukromého investora — Určení ‚tržní hodnoty‘“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – řízení zahájené na návrh Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG)
   (Věc C-39/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Článek 107 odst. 1 SFEU - Prodej zemědělských pozemků veřejnými orgány - Vnitrostátní ustanovení umožňující příslušným orgánům zabránit prodeji zemědělského pozemku, je-li sjednaná cena ‚v hrubém nepoměru‘ k tržní hodnotě pozemku - Zvýhodnění určitých podniků nebo určitých odvětví výroby - Kritérium soukromého investora - Určení ‚tržní hodnoty‘“)
   (2015/C 302/05)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

   Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG)

      Za přítomnosti: Thomas Erbs, Ursula Erbs, Landkreis Jerichower Land

      Výrok

   Článek 107 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že takové pravidlo vnitrostátního práva, jaké je dotčeno ve věci v původním řízení a které za účelem ochrany zájmů zemědělských podniků zakazuje státem zřízené instituci prodat v rámci veřejné nabídky zemědělský pozemek tomu, kdo předloží nejvyšší nabídku, pokud má místně příslušný orgán za to, že tato nabídka je v hrubém nepoměru k odhadované hodnotě uvedeného pozemku, nemůže být kvalifikováno jako „státní podpora“, pokud uplatnění uvedeného pravidla umožní dospět k ceně, která by se co nejvíce blížila tržní hodnotě dotčeného pozemku, což přísluší předkládajícímu soudu ověřit.

      (1)  Úř. věst. C 102, 7.4.2014


title: Věc T-77/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/62

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise
   (Věc T-77/06) (1)

   (2008/C 301/112)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006.


title: Věc C-35/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di Cassazione (Itálie) dne 24. ledna 2013 — ASS.I.CA. a Krafts Foods Italia SpA v. Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“ a další

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di Cassazione (Itálie) dne 24. ledna 2013 — ASS.I.CA. a Krafts Foods Italia SpA v. Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“ a další
   (Věc C-35/13)
   2013/C 86/21
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte Suprema di Cassazione

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: ASS.I.CA. — Associazione Industriali delle Carni, Krafts Foods Italia SpA

      Odpůrci: Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“ a další

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 2 nařízení č. 2081 z roku 1992 (1) vykládat v tom smyslu, že vylučuje, aby sdružení producentů mohlo v rámci Společenství uplatnit právo na výlučné užívání zeměpisného označení původu používaného na území členského státu k označení určitého druhu salámu, aniž by předtím obdrželo od takového členského státu právně závazné opatření, ve kterém by byly stanoveny hranice zeměpisné oblasti produkce, specifikace produkce a případné požadavky, které musejí producenti splňovat k tomu, aby byli oprávněni užívat dané označení?

               2)

               Jaký režim se má, s ohledem na ustanovení nařízení Společenství č. 2081 z roku 1992, uplatnit v případě trhu Společenství a rovněž trhu členského státu na zeměpisné označení, které není zapsáno podle tohoto nařízení?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 208, s. 1)


               23.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/7

         Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená soudem Oslo tingrett dne 21. června 2016 ve věci Netfonds Holding ASA m.fl. v Staten v/Finansdepartementet
   (Věc E-8/16)
   (2017/C 90/08)
   Dopisem ze dne 21. června 2016, který podatelna Soudního dvora ESVO obdržela dne 27. června 2016, požádal soud Oslo tingrett (okresní soud Oslo) Soudní dvůr ESVO o poradní stanovisko ve věci Netfonds Holding ASA m.fl. v Staten v/Finansdepartementet k těmto otázkám:

               1.

               Pokud jde o předpisy pro emise akcií v oddíle 4 zákona o komerčních bankách a v oddíle 2-1 zákona o pojišťovnictví, chápané jako požadavek, že tři čtvrtiny akcií nových bank a pojišťoven musí být upsány bez přednostních práv (jako veřejná emise): představují tyto předpisy omezení podle článků 31, 36 nebo 40 Dohody o EHP, pokud se žádost o licenci netýká jen vysoce specializované činnosti?

                           a.

                           Pokud uvedené předpisy představují omezení ve smyslu Dohody o EHP: Sledují tyto předpisy legitimní veřejný cíl?

                           b.

                           Pokud toto omezení sleduje legitimní veřejný cíl: Je takové omezení přiměřené ve smyslu práva EHP?

                           c.

                           Pokud toto omezení sleduje legitimní veřejný cíl: Je takové omezení nezbytné ve smyslu práva EHP?

               2.

               Pokud jde o předpisy pro emise akcií v oddíle 4 zákona o komerčních bankách a v oddíle 2-1 zákona o pojišťovnictví, chápané jako požadavek, že tři čtvrtiny akcií nových bank a pojišťoven musí být upsány jinými osobami než navrhovateli: Představují tyto předpisy omezení podle článků 31, 36 nebo 40 Dohody o EHP, pokud se žádost o licenci netýká jen vysoce specializované činnosti?

                           a.

                           Pokud uvedené předpisy představují omezení ve smyslu Dohody o EHP: Sledují tyto předpisy legitimní veřejný cíl?

                           b.

                           Pokud toto omezení sleduje legitimní veřejný cíl: Je takové omezení přiměřené ve smyslu práva EHP?

                           c.

                           Pokud toto omezení sleduje legitimní veřejný cíl: Je takové omezení nezbytné ve smyslu práva EHP?

               3.

               Pokud jde o zavedenou správní praxi, kdy jednotlivci nebo podniky nejsou oprávněny vlastnit více než 20 až 25 procent akcií ve finančních institucích, s výjimkou případů, kdy samotný zákon povoluje vytvoření finanční skupiny, nebo v případech, kdy se finanční instituce podílí pouze na činnosti označované jako vysoce specializovaná: Představuje tato správní praxe omezení podle článků 31, 36 nebo 40 Dohody o EHP, pokud se žádost o licenci netýká jen vysoce specializované činnosti?

                           a.

                           Pokud taková zavedená správní praxe představuje omezení ve smyslu Dohody o EHP: Je omezení v souladu s oprávněným veřejným cílem?

                           b.

                           Pokud toto omezení sleduje legitimní veřejný cíl: Je takové omezení přiměřené ve smyslu práva EHP?

                           c.

                           Pokud toto omezení sleduje legitimní veřejný cíl: Je takové omezení nezbytné ve smyslu práva EHP?


title: Věc C-145/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. března 2017 společností Internacional de Productos Metálicos, S.A. proti usnesení Tribunálu (druhý senát) vydanému dne 25. ledna 2017 ve věci T-217/16, Internacional de productos metálicos v. Komise

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. března 2017 společností Internacional de Productos Metálicos, S.A. proti usnesení Tribunálu (druhý senát) vydanému dne 25. ledna 2017 ve věci T-217/16, Internacional de productos metálicos v. Komise
   (Věc C-145/17 P)
   (2017/C 195/17)
   Jazyk řízení: španělština

      Účastnice řízení

      Navrhovatelka: Internacional de Productos Metálicos, S.A. (právní zástupci: C. Cañizares Pacheco, E. Tejedor de la Fuente a A. Monreal Lasheras, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               Zrušit usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 25. ledna 2017 ve věci T-217/16.

               —

               Vrátit projednávanou věc T-217/16 Tribunálu Evropské unie, aby rozhodl o časovém omezení stanoveném v článku 2 prováděcího nařízení Komise (EU)2016/278 ze dne 26. února 2016.

               —

               Uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavni argumenty

               1.

               První důvod vychází z aktivní legitimace k podání žaloby na neplatnost k Tribunálu Evropské unie proti nařízení 2016/278 (1) v rozsahu, v němž předpokládá, že aktivní legitimace splňuje požadavky čl. 263 odst. 4 SFEU. Jak je Tribunálu známo, uvedené požadavky jsou: i) přímé a individuální dotčení napadeným aktem, nebo ii) přímé dotčení právními předpisy, které nezahrnují prováděcí opatření.
               Pokud jde o přímé dotčení napadeným aktem, náš právní zástupce má za to, že Tribunál nijak nezpochybňuje požadavek přímého dotčení. Naproti tomu, pokud jde o individuálního dotčení, týká se společnosti Internacional de Productos Metálicos, S.A. (dále jen „IPM“), jelikož dotčené nařízení se vztahuje na všechny a každého jednotlivého dovozce, který do svého JCD zahrnul kódy kombinované nomenklatury nebo kódy TARIC týkající se výrobků, na které byla uložena antidumpingová cla v letech 2009 (nabytí účinnosti nařízení 91/2009) a 2016 (nabytí účinnosti nařízení 2016/278). Takto uvedení dovozci představují „úzký okruh hospodářských subjektů“, kterých se omezení účinků zrušení antidumpingových cel dotýká konkrétně a specificky.
               Na druhou stranu, pokud jde o přímé dotčení právními předpisy, které nezahrnují prováděcí opatření, analýza se soustředí na potvrzení neexistence prováděcích aktů v nařízení 2016/278. V tomto kontextu finanční vyrovnání, na které Tribunál odkazuje jako na prováděcí akty nařízení, nejsou takovýmito prováděcími opatřeními, jelikož jedinými získanými vyrovnáními byla vyrovnání odvozená z ustanovení nařízení 91/2009 (2), přičemž nebylo získáno žádné vyrovnání odvozené z ustanovení napadeného nařízení (nařízení 2016/278). Důkazem toho je skutečnost, že samotná vyrovnání vyčíslená v daný moment společnosti IPM ze strany španělských celních orgánů byla přijata před nabytím účinnosti napadeného nařízení.
               V tomto kontextu představuje napadený článek 2 autonomní pravidlo, které nevyžaduje žádný následný akt na vyvolání právních účinků ode dne nabytí účinnosti, jelikož se omezuje na zrušení některých antidumpingových cel s ohledem na jejich neslučitelnost s antidumpingovou dohodou a Dohodou GATT.
               Krom toho nařízení ukládá povinnost zdržet se jednání – obsahuje příkaz, aby Španělské království znovu nepodniklo kroky k uložení antidumpingového cla –, a teda brání vydávání jakéhokoli celního aktu, který by mohl být napaden na základě vnitrostátního práva, přičemž podání žaloby na neplatnost je jediným způsobem, s nímž společnost IPM v souvislosti s napadením článku 2 nařízení 2016/278.
               S ohledem na výše uvedené společnost IMP předpokládá, že je nepochybně aktivně legitimována podle článku 263 SFEU k podání žaloby na neplatnost článku 2 nařízení 2016/278, jelikož uvedené nařízení s ohledem na svoji vlastní povahu a obsah nezahrnuje žádné prováděcí opatření.

               2.

               V rámci druhého žalobního důvodu společnost IPM rozebírá žádost podanou Tribunálu, která se týká uznání retroaktivního účinku článku 1 napadeného nařízení. V této souvislosti a v rozporu s tím, co konstatuje Tribunál v napadeném usnesení, kde tvrdí, že nemá pravomoc vyhlásit retroaktivitu článku 1 nařízení, se společnost IPM domnívá, že uvedená retroaktivita je nevyhnutelným důsledkem zrušení článku 2 nařízení, jelikož uvedený článek stanoví časové omezení, jehož se týkala zamítnutá žaloba na neplatnost. Z toho důvodu žádost o určení retroaktivity článku 1 nařízení, kterou podala společnost IPM, je v celém rozsahu přípustná, jelikož je implicitně přijatá jako důsledek určené neplatnosti článku 2 nařízení.

      (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/278 ze dne 26. února 2016 o zrušení konečného antidumpingového cla uloženého na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, rozšířeného na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli zasílaných z Malajsie bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Malajsie (Úř. věst. L 52, s. 24).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 91/2009 ze dne 26. ledna 2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 29, 2009, s. 1).


title: Věc T-244/14: Žaloba podaná dne 17. dubna 2014 – The Smiley Company v. OHIM (Obličej ve formě hvězdy)

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/38

         Žaloba podaná dne 17. dubna 2014 – The Smiley Company v. OHIM (Obličej ve formě hvězdy)
   (Věc T-244/14)
   2014/C 282/50
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgie) (zástupce: A. Freitag, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. ledna 2014 ve věci R 838/2013-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Trojrozměrná ochranná známka zobrazující obličej ve formě hvězdy pro výrobky zařazené do tříd 29 a 30 – Přihláška ochranné známky Společenství č. 1 1 1 68  937

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Shledal přihlašovanou známku nezpůsobilou k zápisu podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 207/2009


title: Věc C-529/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshofs (Rakousko) dne 8. října 2013 — Georg Felber v. Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur

text:
               18.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 15/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshofs (Rakousko) dne 8. října 2013 — Georg Felber v. Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur
   (Věc C-529/13)
   2014/C 15/03
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Georg Felber

      Žalovaná: Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje — nejprve bez ohledu na čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a na článek 6 směrnice Rady 2000/78/ES (1) ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (dále jen „směrnice“) — (přímé) nerovné zacházení na základě věku s ohledem na článek 21 Listiny popř. čl. 2 odst. 1 a odst. 2 písm. a) směrnice, lze-li doby studia na střední nebo vyšší škole započíst jako náhradní doby pojištění pouze tehdy, pokud proběhly po ukončení 18. roku věku úředníka, přičemž uvedené náhradní doby pojištění jsou významné nejen pro nárok na důchod, nýbrž i pro výši důchodů, a uvedený důchod (jeho celková částka) je podle vnitrostátního práva považován za pokračující výplatu odměn za práci v rámci i nadále trvajícího veřejnoprávního služebního poměru?

               2)

               Může se v případě kladné odpovědi na tuto otázku úředník — při chybějícím odůvodnění vycházejícím z čl. 52 odst. 1 Listiny popř. článku 6 směrnice (viz k tomu níže uvedenou třetí otázku) — odvolávat na přímou použitelnost článku 21 Listiny popř. článku 2 směrnice v rámci řízení o žádosti o započtení náhradních dob pojištění i tehdy, jestliže k tomuto okamžiku není ještě důchodcem, a jestliže podle vnitrostátního práva — při nezměněném právním stavu k okamžiku jeho odchodu do důchodu — může navíc být v řízení o vyměření důchodových požitků nebo při podání nové žádosti o započtení takovýchto dob, uplatněna v jeho neprospěch právní moc zamítnutí takovéto žádosti?

               3)

               Je v případě kladné odpovědi zmíněné nerovné zacházení ve smyslu čl. 52 odst. 1 Listiny, popř. čl. odst. 1 nebo 2 směrnice

                           a)

                           oprávněné, aby i osobám, jejichž den a měsíc narození následuje po dni a měsíci počátku školního roku v roce, kdy zahájily povinnou školní docházku, popř. osobám, které navštěvují typ školy s prodlouženým druhým cyklem a z tohoto důvodu musí danou školu za účelem ukončení svého studijního programu navštěvovat i po dosažení 18. roku věku, byly stanoveny stejné podmínky, jako osobám, které ukončí střední či vyšší školu před dosažením 18. roku věku, třebaže se započitatelnost dob školní docházky po dosažení 18. roku věku neomezuje na uvedené případy;

                           b)

                           oprávněné, aby doby, v nichž dotčená osoba zpravidla není výdělečné činná, a tudíž neodvádí příslušné příspěvky, byly vyloučeny z nároku; existuje-li takovéto zdůvodnění bez ohledu na okolnost, že ani pro doby návštěvy středních nebo vyšších škol není po dovršení 18. roku věku zprvu nutno odvádět příspěvky, a v případě započtení takovýchto dob návštěvy školy je beztoho třeba odvést zvláštní příspěvek na důchodové pojištění;

                           c)

                           oprávněné, protože vyloučení zápočtu náhradních dob pojištění před dosažením 18. roku věku je třeba považovat za stanovení „věkových hranic pro přijetí“ použitelné „v systémech sociálního zabezpečení v zaměstnání“ ve smyslu čl. 6 odst. 2 směrnice?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79)


title: Věc F-101/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 13. prosince 2012 — Mileva v. Komise ( „Veřejná služba — Otevřené výběrové řízení — Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/188/10 — Nezapsání na seznam úspěšných uchazečů — Složení výběrové komise — Stálí a nestálí členové“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/30

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 13. prosince 2012 — Mileva v. Komise
   (Věc F-101/11) (1)

   (Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení - Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/188/10 - Nezapsání na seznam úspěšných uchazečů - Složení výběrové komise - Stálí a nestálí členové)
   2013/C 46/59
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tzena Mileva (Paříž, Francie) (zástupci: původně E. Biogelot, advokát, poté G. Generet, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Návrh na zrušení rozhodnutí výběrové komise v otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/188/10 — Tlumočníci bulharského jazyka (BG) o nezapsání žalobkyně na seznam úspěšných uchazečů z uvedeného výběrového řízení a návrh na náhradu nemajetkové a majetkové újmy.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               T. Mileva ponese vlastní náklady řízení a ponese náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 6, 7.1.2012, s. 25.


title: Věc T-214/05: Žaloba podaná dne 27. května 2005 Hippocratem Vounakisem proti Komisi Evropských společenství

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/23

         Žaloba podaná dne 27. května 2005 Hippocratem Vounakisem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-214/05)
   (2005/C 205/44)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 27. května 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Hippocratem Vounakisem, s bydlištěm ve Wezembeek-Oppem (Belgie), zastoupeným Sébastienem Orlandim, Xavierem Martinem, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil rozhodnutí Komise týkající se vyhotovení jeho posudku o vývoji služebního postupu 2003,

               2.

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce svou žalobou navrhuje zrušení svého posudku o vývoji služebního postupu 2003. Na podporu své žaloby uplatňuje, že napadený posudek porušuje článek 43 služebního řádu, jeho obecná prováděcí ustanovení, jakož i povinnost odůvodnění a vychází ze zjevně nesprávného posouzení. V této souvislosti uvádí žalobce několik údajných nesrovnalostí jednak mezi známkami, které mu byly uděleny, a jednak příslušnými komentáři.


title: Věc T-114/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. července 2007 – Globe v. Komise

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/17

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. července 2007 – Globe v. Komise
   (Věc T-114/06) (1)

   (2007/C 223/31)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Věc T-896/16: Usnesení Tribunálu ze dne 9. března 2017 – Puma v. EUIPO – Senator (TRINOMIC)

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/63

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. března 2017 – Puma v. EUIPO – Senator (TRINOMIC)
   (Věc T-896/16) (1)

   (2017/C 144/99)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Tribunálu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 53, 20.2.2017.


title: Věc T-767/14: Žaloba podaná dne 17. listopadu 2014 – Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn v. CPVO – Artevos a Dachverband Kulturpflanzen- und Nutztiervielfalt (Oksana)

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/53

         Žaloba podaná dne 17. listopadu 2014 – Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn v. CPVO – Artevos a Dachverband Kulturpflanzen- und Nutztiervielfalt (Oksana)
   (Věc T-767/14)
   (2015/C 046/69)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn BV (Uden, Nizozemsko) (zástupce: P. Jonker, advokát)

      Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Artevos GmbH (Karlsruhe, Německo) a Dachverband Kulturpflanzen- und Nutztiervielfalt eV (Bielefeld, Německo)

      Údaje týkající se řízení před CPVO

      Žadatelka o odrůdové právo Společenství: žalobkyně

      Sporné odrůdové právo Společenství: Oksana – přihláška č. 2005/1046

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí odvolacího senátu CPVO ze dne 2. července 2014 ve věci A007/2013

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               jako důsledek tohoto zrušení vyhověl žalobě podané žalobkyní proti rozhodnutím CPVO R 1232, OBJ 13-086, OBJ 13-087, OBJ 13-088 a OBJ 13-090, posoudil odrůdu žalobkyně jako (zcela) novou ve smyslu článku 10 nařízení č. 2100/94 a poskytl odrůdě žalobkyně odrůdové právo Společenství;

               —

               uložil CPVO a dalším účastnicím řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení článků 10 a 76 nařízení č. 2100/94.


               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/1

         2009/C 180/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 167, 18.7.2009

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 153, 4.7.2009

      Úř. věst. C 141, 20.6.2009

      Úř. věst. C 129, 6.6.2009

      Úř. věst. C 113, 16.5.2009

      Úř. věst. C 102, 1.5.2009

      Úř. věst. C 90, 18.4.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-502/09: Žaloba podaná dne 11. prosince 2009 — Inovis v. OHIM — Sonaecom (INOVIS)

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/35

         Žaloba podaná dne 11. prosince 2009 — Inovis v. OHIM — Sonaecom (INOVIS)
   (Věc T-502/09)
   2010/C 51/68
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Inovis, Inc. (Alpharetta, Spojené státy) (zástupci: R. Black a B. Ladas, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sonaecom — Serviços de Communicações, S.A. (Maia, Portugalsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. září 2009 ve věci R 1691/2008-1;

               —

               uložit odvolacímu senátu žalovaného zapsat přihlášku ochranné známky Společenství; a

               —

               rozhodnout, že žalovaný ponese vlastní náklady řízení, a uložit mu náhradu nákladů řízení žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „INOVIS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35, 38 a 42

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis portugalské slovní ochranné známky „NOVIS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35, 37, 38, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně: i) nepřihlédl k jasným odlišnostem mezi výrobky a službami, kterých se týkají dotčené ochranné známky, včetně skutečnosti, že měl chybně za to, že se starší ochranná známka týká tříd 9 a 42, zatímco zápis pro tyto třídy byl portugalským úřadem pro ochranné známky zamítnut a takový zápis nebyl každopádně v průběhu řízení prokázán; ii) nepřihlédl k jasným pojmovým rozdílům mezi dotčenými ochrannými známkami; a iii) rozhodl, že mezi dotčenými ochrannými známkami pravděpodobně existuje nebezpečí záměny.


title: Věc T-326/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. dubna 2016 – Novomatic v. EUIPO – Granini France (HOT JOKER) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie HOT JOKER — Starší národní obrazová ochranná známka Joker — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. dubna 2016 – Novomatic v. EUIPO – Granini France (HOT JOKER)
   (Věc T-326/14) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie HOT JOKER - Starší národní obrazová ochranná známka Joker - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 191/30)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Rakousko) (zástupce: W. Mosing, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Granini France (Mâcon, Francie) (zástupkyně: D. Lichtlen, advokátka)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. února 2014 (věc R 589/2013-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Granini France a Novomatic AG.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Novomatic AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 28.7.2014.


title: Věc T-649/14: Žaloba podaná dne 29. srpna 2014 – NTS Energie- und Transportsysteme v. OHIM – Schütz (X-Windwerk)

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/55

      Žaloba podaná dne 29. srpna 2014 – NTS Energie- und Transportsysteme v. OHIM – Schütz (X-Windwerk)
      (Věc T-649/14)
      (2014/C 395/68)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: NTS Energie- und Transportsysteme GmbH (Berlín, Německo) (zástupkyně: S. Mach, advokátka)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Schütz GmbH & Co. KGaA (Selters, Německo)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 23. května 2014 ve věci R 978/2013-1

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

         Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „X-Windwerk“ pro služby zařazené do tříd 39, 40 a 42 – přihláška ochranné známky Společenství č. 10 719 466

         Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „Wind Werk“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 7, 9, 37 a 42

         Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky

         Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

         Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-109/07: Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. května 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Prud'homie de pêche – Francie) – Jonathan Pilato v. Jean-Claude Bourgault (Pojem, vnitrostátní soud' — Nepříslušnost Soudního dvora)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/15

         Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. května 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Prud'homie de pêche – Francie) – Jonathan Pilato v. Jean-Claude Bourgault
   (Věc C-109/07) (1)

   (Pojem, vnitrostátní soud' - Nepříslušnost Soudního dvora)
   (2008/C 209/20)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Prud'homie de pêche
   Účastníci řízení

      Žalobce: Jonathan Pilato

      Žalovaný: Jean-Claude Bourgault
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Prud'homie de pêche de Martigues – Výklad článku 11a nařízení Rady (ES) č. 894/97 ze dne 29. dubna 1997 o některých technických opatřeních pro zachování rybolovných zdrojů (Úř. věst. L 132, s. 1, Zvl. vyd. 04/03, s. 156), ve znění nařízení Rady (ES) č. 1239/98 ze dne 8. června 1998 (Úř. věst. L 171, s. 1, Zvl. vyd. 04/03, s. 256) – Definice pojmu „unášená tenatová síť“ – Zahrnutí zařízení „thonaille“ – Environmentální cíl zakazujícího opatření stanoveného v uvedeném článku – Platnost tohoto ustanovení s ohledem zejména na právní základ pro jeho přijetí
   Výrok
   Soudní dvůr Evropských společenství je zjevně nepříslušný ke zodpovězení otázek položených rozhodnutím Prud'homie de pêche de Martigues ze dne 17. prosince 2006.

      (1)  Úř. věst. C 95, 28.4.2007.


title: Věc F-43/06: Žaloba podaná dne  21. dubna 2006  – Talvela v. Komise

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/38

         Žaloba podaná dne 21. dubna 2006 – Talvela v. Komise
   (Věc F-43/06)
   (2006/C 143/73)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Tuomo Talvela (Oslo, Norsko) [zástupce: E. Boigelot, advokát]

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit hodnotící zprávu služebního postupu žalobce pro období od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2004, jakož i rozhodnutí posuzovatele odvolání ze dne 31. srpna 2005 potvrzující a definitivně schvalující uvedenou hodnotící zprávu;

               —

               zrušit konkludentní rozhodnutí o zamítnutí návrhu žalobce ze dne 25. února 2005, jakož i všechny následné akty nebo akty vztahující se k tomuto rozhodnutí;

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 11. ledna 2006, doručené dne 13. ledna 2006, které obsahuje zamítnutí stížnosti podané žalobcem dne 23. září 2005 a směřuje ke zrušení napadených rozhodnutí;

               —

               přiznat žalobci náhradu škody z důvodu utrpěné hmotné a nehmotné škody, jakož i z důvodu zásahu do služebního postupu, ohodnocené ex aequo et bono na částku 4 000 eur s výhradou změn v průběhu řízení;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce se nejprve dovolává porušení čl. 25 odst. 2, článků 6 a 43 služebního řádu, jakož i obecných ustanoveních k provedení článku 43, které žalovaná přijala dne 3. března 2004, zvláštních pravidel pro zaměstnance přidělené do vnější služby a pokynů pro hodnocení.
   Krom toho uplatňuje, že žalovaná porušila obecná prováděcí ustanovení, která vydala k datu 28. dubna 2004 ohledně vedení správního šetření a disciplinárních řízení.
   Dále si stěžuje na porušení podstatných náležitostí řízení, nedodržení obecných právních zásad, jako práv obhajoby, zásady řádné správy a povinnosti péče, zásady rovného zacházení a zásad, které orgánu oprávněnému ke jmenování ukládají, aby přijal rozhodnutí pouze na základě zákonně přípustných odůvodnění, tj. relevantních a nestižených zjevně nesprávným právním či skutkovým posouzením.
   Žalobce konečně uplatňuje, že orgán oprávněný ke jmenování vydáním napadeného hodnocení za hodnotící období 2004 za uvedených podmínek zjevně správně nepoužil a nevyložil ustanovení služebního řádu a výše uvedené zásady. Jeho rozhodnutí údajně spočívá na nepřesných právních i skutkových odůvodněních. Žalobce se v důsledku toho podle svého názoru nachází v situaci správní diskriminace, která není v souladu s jeho očekáváním a legitimními zájmy.


title: Věc C-562/14 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. května 2017 – Švédské království v. Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Evropská komise, Česká republika, Dánské království, Španělské království, Finská republika „Kasační opravný prostředek — Právo veřejnosti na přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Článek 4 odst. 2 třetí odrážka — Výjimky z práva na přístup k dokumentům — Nesprávný výklad — Ochrana cílů inspekce, vyšetřování a auditu — Převažující veřejný zájem odůvodňující zpřístupnění dokumentů — Obecná domněnka důvěrnosti — Dokumenty týkající se řízení Pilot EU“

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/2

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. května 2017 – Švédské království v. Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Evropská komise, Česká republika, Dánské království, Španělské království, Finská republika
   (Věc C-562/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Právo veřejnosti na přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Článek 4 odst. 2 třetí odrážka - Výjimky z práva na přístup k dokumentům - Nesprávný výklad - Ochrana cílů inspekce, vyšetřování a auditu - Převažující veřejný zájem odůvodňující zpřístupnění dokumentů - Obecná domněnka důvěrnosti - Dokumenty týkající se řízení Pilot EU“)
   (2017/C 239/02)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Švédské království (zástupci: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson a L. Swedenborg, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Evropská komise (zástupci: H. Krämer a P. Costa de Oliveira, zmocněnci), Česká republika (zástupci: M. Smolek, D. Hadroušek a J. Vláčil, zmocněnci), Dánské království (zástupce: C. Thorning, zmocněnec), Španělské království (zástupkyně: M. J. García-Valdecasas Dorrego, zmocněnkyně), Finská republika (zástupce: S. Hartikainen, zmocněnec)

      Vedlejší účastník řízení podporující Evropskou komisi: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a A. Lippstreu, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

               3)

               Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Španělské království a Finská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 9.2.2015.


title: Věc T-444/16: Žaloba podaná dne 9. srpna 2016 – Vasco Group a Astra Sweets v. Komise

text:
               26.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/26

         Žaloba podaná dne 9. srpna 2016 – Vasco Group a Astra Sweets v. Komise
   (Věc T-444/16)
   (2016/C 350/32)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Vasco Group (Dilsen-Stokken, Belgie) a Astra Sweets (Turnhout, Belgie) (zástupce: H. Giliams, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 11. ledna 2016 o režimu státních podpor v případě výjimek pro nadměrné zisky SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) realizovaném Belgickým královstvím;

               —

               podpůrně, zrušil články 2-4 uvedeného rozhodnutí;

               —

               každopádně zrušil články 2-4 uvedeného rozhodnutí v rozsahu, ve kterém tyto články (a) vyžadují navrácení od jiných entit než těch, ve vztahu ke kterým bylo vydáno „předběžné rozhodnutí správce daně týkající se nadměrného zisku“ ve smyslu uvedeného rozhodnutí, a (b) vyžaduje navrácení částky rovnající se daňovým úsporám příjemce, aniž by Belgie mohla vzít v úvahu skutečné navýšení (upwards adjustment) provedené jinou daňovou správou;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, překročení pravomoci a opomenutí uvést adekvátní odůvodnění v tom rozsahu, ve kterém rozhodnutí Komise ze dne 11. ledna 2016 o režimu státních podpor v případě výjimek pro nadměrné zisky SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) realizovaném Belgickým královstvím vychází z domnělé existence režimu podpor.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 107 SFEU a povinnosti uvést odůvodnění a ze zjevně nesprávného posouzení v rozsahu, ve kterém sporné rozhodnutí kvalifikuje domnělý režim jako selektivní opatření.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článku 107 SFEU a ze zjevně nesprávného posouzení v rozsahu, ve kterém sporné rozhodnutí tvrdí, že domnělý režim zakládá výhodu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článku 107 SFEU, porušení legitimních očekávání, zjevně nesprávného posouzení, překročení pravomoci a opomenutí uvést adekvátní odůvodnění v rozsahu, ve kterém sporné rozhodnutí ukládá Belgii vybrat podporu nazpět.


title: Spojené věci C-237/11 a 238/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. prosince 2012 — Francouzská republika v. Evropský parlament ( „Žaloba na neplatnost — Institucionální právo — Rozvrh plenárních zasedání Evropského parlamentu na rok 2012 a 2013 — Protokoly o umístění sídel orgánů a některých institucí, subjektů a útvarů Evropské unie“ )

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. prosince 2012 — Francouzská republika v. Evropský parlament
   (Spojené věci C-237/11 a 238/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Institucionální právo - Rozvrh plenárních zasedání Evropského parlamentu na rok 2012 a 2013 - Protokoly o umístění sídel orgánů a některých institucí, subjektů a útvarů Evropské unie)
   2013/C 38/06
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: E. Belliard, G. de Bergues a A. Adam, zmocněnci)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: C. Pennera, N. Lorenz aE. Waldherr, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 9. března 2011 týkající se rozvrhu zasedání Parlamentu na rok 2012 — Rozvrh, podle kterého se mají dvě ze dvanácti měsíčních plenárních zasedání konat během jediného týdne v měsíci říjnu — Porušení protokolů č. 3 a 6 o umístění sídel orgánů a některých institucí, subjektů a útvarů Evropské unie — Pracoviště Evropského parlamentu

      Výrok

               1)

               Usnesení Evropského parlamentu ze dne 9. března 2011, jež se týkají rozvrhu zasedání Parlamentu na rok 2012 a 2013, se zrušují v rozsahu, v němž na rok 2012 a 2013 nestanoví dvanáct měsíčních plenárních zasedání ve Štrasburku.

               2)

               Evropskému parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Lucemburské velkovévodství ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 226, 30.7.2011.


title: Věc T-341/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. března 2008 – Compagnie générale de diététique v. OHIM (GARUM) (Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky GARUM — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Relevantní veřejnost — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/24

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. března 2008 – Compagnie générale de diététique v. OHIM (GARUM)
   (Věc T-341/06) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky GARUM - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Relevantní veřejnost - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)
   (2008/C 107/40)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Compagnie générale de diététique SAS (Caen, Francie) (zástupci: J.-J. Evrard a T. de Haan, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. září 2006 (věc R 1401/2005-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení GARUM jako ochranné známky Společenství.
   Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 7. září 2006 (věc R 1401/2005-1) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení vynaložených Compagnie générale de diététique SAS.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc C-412/05 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. dubna 2007 – Alcon Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Biofarma SA (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 43 odst. 2 a 3 — Skutečné užívání — Nový důvod — Slovní ochranná známka TRAVATAN — Námitky majitele starší národní ochranné známky TRIVASTAN)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/13

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. dubna 2007 – Alcon Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Biofarma SA
   (Věc C-412/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 43 odst. 2 a 3 - Skutečné užívání - Nový důvod - Slovní ochranná známka TRAVATAN - Námitky majitele starší národní ochranné známky TRIVASTAN)
   (2007/C 96/20)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Navrhovatelka: Alcon Inc. (zástupci: G. Breen, solicitor a J. Gleeson SC)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), Biofarma SA (zástupci: V. Gil Vega a A. Ruiz López, avocats)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 22. září 2005, Alcon, Inc. v. OHIM (T-130/03), kterým byla zamítnuta žaloba na neplatnost podaná přihlašovatelem ochranné známky Společenství „TRAVATAN “pro výrobky zařazené do třídy 5, proti rozhodnutí R 968/2001-3 třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 30. ledna 2003, kterým bylo zamítnuto odvolání podané proti rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byl zamítnut zápis uvedené ochranné známky v rámci námitkového řízení zahájeného majitelem národní slovní ochranné známky „TRIVASTAN “pro výrobky zařazené do třídy 5.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Alcon Inc. ponese kromě vlastních nákladů řízení náklady řízení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

               3)

               Biofarma SA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Věc T-403/09: Usnesení Tribunálu ze dne 30. června 2011 — Tecnoprocess v. Komise ( „Žaloba na náhradu škody — Bezdůvodné obohacení — Návrh na zahájení řízení — Formální požadavky — Nepřípustnost“ )

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 30. června 2011 — Tecnoprocess v. Komise
   (Věc T-403/09) (1)

   (Žaloba na náhradu škody - Bezdůvodné obohacení - Návrh na zahájení řízení - Formální požadavky - Nepřípustnost)
   2011/C 282/34
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tecnoprocess Srl (Řím, Itálie) (zástupce: A. Majoli, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bordes a L. Prete, zmocněnci)

      Předmět

   Žaloba, na jejímž základě má být určeno bezdůvodné obohacení ze strany Evropské komise a delegací Evropské unie v Maroku a Nigérii a nařízeno Komisi, aby zaplatila částku 114 069,94 eura a úroků z této částky

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Společnosti Tecnoprocess Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 297, 5.12.2009.


title: Věc C-85/13: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 10. dubna 2014 – Evropská komise v. Italská republika „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 91/271/EHS — Čištění městských odpadních vod — Články 3 až 5 a 10 — Příloha I A a B“

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/11

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 10. dubna 2014 – Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-85/13) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/271/EHS - Čištění městských odpadních vod - Články 3 až 5 a 10 - Příloha I A a B“)
   2014/C 175/13
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Manhaeve a L. Cimaglia, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupkyně: G. Palmieri, zmocněnkyně, M. Russo, avvocato dello Stato)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí nebo neoznámení předpisů nezbytných k dosažení souladu s články 3, 4, 5 a 10 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 ze dne 22. října 2008 (Úř. věst. L 311, s. 1), ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala opatření nezbytná k zajištění, aby:

                           —

                           aglomerace Melegnano, Mortara, Olona Nord, Olona Sud, Robecco sul Naviglio, San Giuliano Milanese Est, Trezzano sul Naviglio a Vigevano (Lombardie) s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 PE, které vypouštějí městské odpadní vody do recipientů považovaných za „citlivé oblasti“ podle čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod, byly vybaveny stokovými soustavami v souladu s článkem 3 uvedené směrnice;

                           —

                           v aglomeracích Pescasseroli (Abruzzo), Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado (Furlánsko-Julské Benátsko), Broni, Calco, Casteggio, Melegnano, Mortara, Orzinuovi, Rozzano, Trezzano sul Naviglio, Valle San Martino, Vigevano (Lombardia), Pesaro, Urbino (Marche), Alta Val Susa (Piemonte), Nuoro (Sardinie), Castellammare del Golfo I, Cinisi, Terrasini (Sicílie), Courmayeur (Valle d’Aosta) a Thiene (Veneto) s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 PE byly městské odpadní vody odváděné stokovými soustavami před vypuštěním podrobeny sekundárnímu čištění nebo jinému rovnocennému čištění v souladu s článkem 4 směrnice 91/271, ve znění nařízení č. 1137/2008;

                           —

                           v aglomeracích Pescasseroli (Abruzzo), Aviano Capoluogo, Cividale del Friuli, Codroipo/Sedegliano/Flaibano, Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado, Latisana Capoluogo, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile, Udine (Furlánsko-Julské Benátsko), Frosinone (Lazio), Francavilla Fontana, Trinitapoli (Puglia), Dorgali, Nuoro, ZIR Villacidro (Sardinie), jakož i Castellammare del Golfo I, Cinisi, Partinico, Terrasini a Trappeto (Sicílie) s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 PE, které vypouštějí do recipientů považovaných za „citlivé oblasti“ podle směrnice 91/271, ve znění nařízení č. 1137/2008, městské odpadní vody odváděné stokovými soustavami, byly tyto vody před vypuštěním čištěny podle přísnějších požadavků, než je sekundární nebo jiné rovnocenné čištění, v souladu s článkem 5 uvedené směrnice, a

                           —

                           byly čistírny městských odpadních vod stavěné způsobem vyhovujícím požadavkům článků 4 až 7 směrnice 91/271, ve znění nařízení č. 1137/2008, projektovány, budovány, provozovány a udržovány tak, aby byla zaručena jejich dostatečná účinnost za všech běžných místních klimatických podmínek a aby se při projektování čistíren vzaly v úvahu sezónní rozdíly zatížení v aglomeracích Pescasseroli (Abruzzo), Aviano Capoluogo, Cividale del Friuli, Codroipo/Sedegliano/Flaibano, Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado, Latisana Capoluogo, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile, Udine (Furlánsko-Julské Benátsko), Frosinone (Lazio), Broni, Calco, Casteggio, Melegnano, Mortara, Orzinuovi, Rozzano, Trezzano sul Naviglio, Valle San Martino, Vigevano (Lombardie), Pesaro, Urbino (Marche), Alta Val Susa (Piemonte), Francavilla Fontana, Trinitapoli (Puglia), Dorgali, Nuoro, ZIR Villacidro (Sardinie), Castellammare del Golfo I, Cinisi, Partinico, Terrasini, Trappeto (Sicílie), Courmayeur (Valle d’Aosta) a Thiene (Veneto),
                           nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 3, 4 a 5, jakož i článku 10 směrnice 91/271, ve znění nařízení č. 1137/2008.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 147, 25.5.2013.


title: Věc C-114/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 16. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Brussel-Belgie) — Belpolis Benelux SA v. Belgische Staat

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/31

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 16. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Brussel-Belgie) — Belpolis Benelux SA v. Belgische Staat
   (Věc C-114/10) (1)

   ()
   2011/C 30/53
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 134, 22.5.2010.


title: Věc C-70/11: Žaloba podaná dne 16. února 2011 — Evropská komise v. Švédské království

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/6

         Žaloba podaná dne 16. února 2011 — Evropská komise v. Švédské království
   (Věc C-70/11)
   2011/C 120/10
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Enegren a M. Owsiany-Hornung, jako zmocněnci)

      Žalované: Švédské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Švédské království tím, že stanovilo, že v případě, že spotřebitel využije svého práva odstoupit od smlouvy, může podnikatel po spotřebiteli požadovat nejen zaplacení té části finanční služby, která byla již poskytnuta, ale že může požadovat rovněž zaplacení přiměřených nákladů na služby za dobu, podnikatel přijal potvrzení spotřebitele, že od smlouvy odstoupil, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES (1) ze dne 23. září 2002 o uvádění finančních služeb pro spotřebitele na trh na dálku a o změně směrnice Rady 90/619/EHS a směrnic 97/7/ES a 98/27/ES, a

               —

               uložit Švédskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V souladu s třináctým bodem odůvodnění směrnice by členské státy v oblastech harmonizovaných touto směrnicí neměly smět přijímat jiná ustanovení, která stanoví tato směrnice, ledaže je v této směrnici výslovně uvedeno jinak.
   Z ustanovení čl. 6 odst. 1 směrnice je zřejmé, že členské státy mají zajistit, aby měl spotřebitel lhůtu 14 kalendářních dnů na odstoupení od smlouvy bez smluvní pokuty a bez uvedení důvodu.
   Podle čl. 7 odst. 1 směrnice může být po spotřebiteli, když vykonává právo na odstoupení, požadováno, aby zaplatil jen za službu skutečně poskytnutou poskytovatelem podle smlouvy uzavřené na dálku.
   Z článku 11 druhé věty kapitoly 3 zákona o prodeji na dálku a podomním prodeji (2005:59) (distans- och hemförsäljningslagen) vyplývá, že podnikatelé mohou nad rámec zaplacení skutečně poskytnutých služeb požadovat rovněž zaplacení přiměřených nákladů.
   Do právních předpisů k provedení dotčené směrnice tak Švédsko vložilo ustanovení, která jdou v souvislosti s právem spotřebitele na odstoupení od smlouvy nad rámec právní úpravy stanovené v čl. 7 odst. 1 směrnice.
   Každopádně se jeví, že Švédsko neprovedlo čl. 7 odst. 1 směrnice s jasností a přesností vyžadovanou Soudním dvorem k tomu, aby byl splněn požadavek právní jistoty.

      (1)  Úř. věst. L 271, s. 16; Zvl. vyd. 06/04, s. 321.


title: Věc C-302/05: Žaloba podaná dne 28. července 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/10

         Žaloba podaná dne 28. července 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-302/05)
   (2005/C 229/20)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 28. července 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou B. Schimou a D. Recchia z její právní služby.
   Komisí Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Italská republika tím, že stanovila, že doložka o výhradě vlastnictví musí být potvrzena na jednotlivých fakturách pro po sobě jdoucí dodávky, které mají ověřené datum předcházející zabavení a řádně zanesené do účetnictví, aby byla uplatnitelná vůči dlužníkovi prodávajícího, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/35/ES (1) ze dne 29. června 2000 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích;

               2.

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Článek 4 odst. 1 směrnice 2005/35/ES za účelem zajištění výhrady vlastnictví ke zboží až do úplného zaplacení kupní ceny stanoví, že kupující a prodávající musí uzavřít dohodu za tímto účelem před dodáním zboží.
   Článek 11 odst. 3 Decreto Legislativo č. 231/2002 (opatření, kterým se provádí směrnice 2000/35/ES do italského práva) stanoví, že doložka o výhradě vlastnictví bude vůči dlužníkovi prodávajícího uplatnitelná, pouze pokud je tato doložka potvrzena na jednotlivých fakturách pro po sobě jdoucí dodávky, které mají ověřené datum předcházející zabavení a jsou řádně zaneseny do účetnictví.
   Možnost prodávajícího uplatnit výhradu vlastnictví vůči dlužníkům představuje podstatnou součást dohody o výhradě vlastnictví. Podmínky stanovené v čl. 11 odst. 3 č. 231/2002 vytváří pro prodávajícího řadu dodatečných povinností nad rámec povinností stanovených v čl. 4 odst. 1 směrnice 2000/35/ES. Komise má proto za to, že tyto podmínky jsou v rozporu s čl. 4 odst. 1 směrnice 2000/35/ES.

      (1)  Úř. věst. L 200, 8.8.2000, s. 35.


title: Věc C-163/14: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. ledna 2016 – Evropská komise v. Belgické království „Nesplnění povinnosti státem — Článek 343 SFEU — Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie — Článek 3 — Osvobození od daně — Region Brusel-hlavní město — Příspěvky na dodávky elektřiny a plynu“

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. ledna 2016 – Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-163/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Článek 343 SFEU - Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie - Článek 3 - Osvobození od daně - Region Brusel-hlavní město - Příspěvky na dodávky elektřiny a plynu“)
   (2016/C 098/05)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart a I. Martínez del Peral, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království (zástupci: J. -C. Halleux, S. Vanrie a T. Materne, zmocněnci, ve spolupráci s G. Block, D. Remy a H. Delahaije, advokáti)

      Výrok

               1)

               Belgické království tím, že nepřiznalo orgánům Evropské unie osvobození od příspěvků stanovených v článku 26 nařízení o organizaci trhu s elektřinou v regionu Brusel-hlavní město v platném znění, jakož i v článku 20 nařízení o organizaci trhu s plynem v regionu Brusel-hlavní město v platném znění, a tím, že odmítlo vrátit tyto příspěvky takto obdržené regionem Brusel-hlavní město, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 3 druhého pododstavce Protokolu ze dne 8. dubna 1965 o výsadách a imunitách Evropské unie, který byl původně přílohou Smlouvy o vytvoření jednotné Rady a jednotné Komise Evropských společenství a nyní je podle Lisabonské smlouvy přílohou Smluv o EU, o FEU a o ESAE jakožto protokol č. 7.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 16. 6. 2014.


title: Věc T-15/10 R II: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. září 2010 — Noko Ngele v. Komise ( „Předběžné opatření — Návrh na nařízení předběžných opatření — Nový návrh — Nepřípustnost“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/41

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. září 2010 — Noko Ngele v. Komise
      (Věc T-15/10 R II)
      (Předběžné opatření - Návrh na nařízení předběžných opatření - Nový návrh - Nepřípustnost)
      (2010/C 288/79)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Mariyus Noko Ngele (Brusel, Belgie) (zástupce: F. Sabakunzi, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupce: A. Bordes, zmocněnec)

         Předmět věci

      Návrh směřující v podstatě k prohlášení protiprávnosti protokolu ze dne 27. května 2009 (2009) 1874 v konečném znění v rozsahu, ve kterém se jeví, že Komise přijala rozhodnutí o poskytnutí právní pomoci jednomu ze svých bývalých členů a několika zmocněncům.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-633/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Najwyższy (Polsko) dne 3. prosince 2013 : Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji z siedzibą w Warszawie v. Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Najwyższy (Polsko) dne 3. prosince 2013: Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji z siedzibą w Warszawie v. Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
      (Věc C-633/13)
      (2014/C 71/11)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Najwyższy

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji z siedzibą w Warszawie

         Žalovaný: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 13 odst. 1 směrnice 2002/19/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) (1) vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní regulační orgány mohou v rámci povinnosti regulace cen zajišťovatelům sítě s významnou tržní silou uložit povinnost neužívat nadměrně vysoké sazby za službu ukončování hlasového volání v telefonní síti těchto zajišťovatelů?

         (1)  Úř. věst. L 108, s. 7; Zvl. vyd. 13/29, s. 323


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. května 2005 ve věci C-132/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato): Ministero della Salute proti Coordinamento delle associazioni per la difesa dell'ambiente e dei diritti degli utenti e dei consumatori (Codacons), Federconsumatori (Nařízení (ES) č. 1139/98 — Článek 2 odst. 2 písm. b) — Doplňující zvláštní požadavky na označování potravin — Povinné uvádění údajů o přítomnosti látek pocházejících z určitých geneticky modifikovaných organismů (GMO) — Geneticky modifikované sójové boby a kukuřice — Osvobození od požadavku v případě náhodné přítomnosti GMO nepřesahující určenou tolerovanou hodnotu — Potraviny určené pro zvláštní výživu — Kojenci nebo malé děti — Použitelnost osvobození — Zásada obezřetnosti)

text:
               29.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 26. května 2005
   ve věci C-132/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato): Ministero della Salute proti Coordinamento delle associazioni per la difesa dell'ambiente e dei diritti degli utenti e dei consumatori (Codacons), Federconsumatori (1)

   (Nařízení (ES) č. 1139/98 - Článek 2 odst. 2 písm. b) - Doplňující zvláštní požadavky na označování potravin - Povinné uvádění údajů o přítomnosti látek pocházejících z určitých geneticky modifikovaných organismů (GMO) - Geneticky modifikované sójové boby a kukuřice - Osvobození od požadavku v případě náhodné přítomnosti GMO nepřesahující určenou tolerovanou hodnotu - Potraviny určené pro zvláštní výživu - Kojenci nebo malé děti - Použitelnost osvobození - Zásada obezřetnosti)
   (2005/C 271/04)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-132/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Consiglio di Stato (Itálie) ze dne 28. ledna 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 25. března 2003, v řízení Ministero della Salute proti Coordinamento delle associazioni per la difesa dell'ambiente e dei diritti degli utenti e dei consumatori (Codacons), Federconsumatori, za přítomnosti: Lega delle Cooperative, Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Adusbef, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans (zpravodaj), předseda senátu, C. Gulmann a R. Schintgen, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 26. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 2 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1139/98 ze dne 26. května 1998 o povinném uvádění údajů, které nejsou stanoveny ve směrnici 79/112/EHS, při označování určitých potravin vyrobených z geneticky modifikovaných organismů, ve znění nařízení Komise (ES) č. 49/2000 ze dne 10. ledna 2000, musí být vykládán v tom smyslu, že jím stanovené osvobození od povinnosti předepsané čl. 2 odst. 1 a 3 téže směrnice uvádět při označování potravin údaje o přítomnosti látky pocházející z určitých GMO v případě, kdy taková přítomnost vyplývá z náhodné kontaminace a nepřesahuje prahovou hodnotu de minimis ve výši 1 %, se použije zároveň na potraviny určené pro zvláštní výživu kojenců a malých dětí.

      (1)  Úř. věst. C 135, 07.06.2003


title: Věc F-81/10: Žaloba podaná dne 24. září 2010 — Praskevicius v. Parlament

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/66

         Žaloba podaná dne 24. září 2010 — Praskevicius v. Parlament
   (Věc F-81/10)
   ()
   2010/C 301/108
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Vidas Praskevicius (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: P. Nelissen Grade a G. Leblanc, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí žalovaného o nezařazení žalobce na seznam povýšených úředníků do platové třídy AD6 z titulu povyšování za rok 2009 a žádost o náhradu nemajetkové újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Orgánu oprávněného ke jmenování (AIPN) ze dne 21. června 2010, kterým se zamítá stížnost žalobce;

               —

               zrušit rozhodnutí AIPN ze dne 24. listopadu 2009, oznámené dne 2. prosince 2009, o nezařazení žalobce na seznam povýšených úředníků do platové třídy AD6 z titulu povyšování za rok 2009;

               —

               informovat AIPN o účincích, které s sebou nese zrušení napadených rozhodnutí a zejména zařazení do platové třídy AD6, jakož i zpětná účinnost povýšení do platové třídy AD6 ke dni, kdy mělo nabýt účinnosti, a to dne 1. ledna 2009;

               —

               přiznat žalobci 500 eur jako náhradu za vzniklou újmu;

               —

               uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-273/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 4. června 2012 — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières v. Harry Winston SARL

text:
               4.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 4. června 2012 — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières v. Harry Winston SARL
   (Věc C-273/12)
   2012/C 235/17
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières

      Odpůrkyně: Harry Winston SARL

      Předběžné otázky

               1)

               Má být článek 206 nařízení Rady č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), vykládán v tom smyslu, že krádež zboží umístěného do režimu uskladňování v celním skladu, ke které došlo za okolností projednávaného případu, představuje nenahraditelnou ztrátu a případ vyšší moci, v důsledku čehož se v takovém případě má za to, že při dovozu zboží nevznikl žádný celní dluh?

               2)

               Dochází krádeží zboží umístěného v režimu uskladňování v celním skladu k uskutečnění zdanitelného plnění a ke vzniku daňové povinnosti podle článku 71 směrnice [Rady 2006/112/ES ze dne 28.listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty] (2)?

      (1)  Úř. věst. L 302, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc C-1/15: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. září 2015 – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL v. Evropská komise „Návrh na přivolení k zajišťovacímu zabavení pohledávky za Komisí Evropských společenství“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/16

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. září 2015 – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL v. Evropská komise
   (Věc C-1/15) (1)

   („Návrh na přivolení k zajišťovacímu zabavení pohledávky za Komisí Evropských společenství“)
   (2016/C 038/23)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL (zástupce: J.-Y. Steyt, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupce: A. Aresu, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Návrh se zamítá.

               2)

               La Chaîne hôtelière La Frontière, Shotef SPRL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 73, 2.3.2015.


title: Věc C-195/05: Žaloba podaná dne 2. května 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/25

         Žaloba podaná dne 2. května 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-195/05)
   (2005/C 182/46)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 2. května 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou M. Konstantinidisem, členem právní služby Komise, a G. Bambarou, z Milánské advokátní komory.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Italská republika tím, že přijala pokyny platné na celém vnitrostátním území, vysvětlené zejména v oběžníku Ministerstva životního prostředí ze dne 28. června 1998 a v oběžníku Ministerstva zdravotnictví ze dne 22. července 2002, které vylučují potravinové odpady pocházející ze zemědělsko-potravinářského průmyslu, určené k výrobě krmiv, z oblasti působnosti právních předpisů o odpadech; tím, že článkem 23 zákona č. 179 ze dne 31. července 2002 vyloučila zbytky vznikající při přípravě jakýchkoliv typů vařených a syrových pevných pokrmů, které nebyly podány, určené pro domácí zvířata v útulcích, z oblasti působnosti právních předpisů o odpadech; nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 1 písm. a) směrnice 75/442/EHS (1) o odpadech ve znění směrnice 91/156/ES (2).

               2.

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise Evropských společenství uvádí, že Italská republika tím, že přijala pokyny platné na celém vnitrostátním území vysvětlené zejména v oběžníku Ministerstva životního prostředí ze dne 28. června 1998 a v oběžníku Ministerstva zdravotnictví ze dne 22. července 2002, které vylučují potravinové odpady pocházející ze zemědělsko-potravinářského průmyslu, určené k výrobě krmiv, z oblasti působnosti právních předpisů o odpadech; tím, že článkem 23 zákona č. 179 ze dne 31. července 2002 vyloučila zbytky vznikající při přípravě jakýchkoliv typů vařených a syrových pevných pokrmů, které nebyly podány, určené pro domácí zvířata v útulcích, z oblasti působnosti právních předpisů o odpadech; nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 1 písm. a) směrnice 75/442/EHS o odpadech ve znění směrnice 91/156/ES.

      (1)  Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 39.

      (2)  Úř. věst. L 78, 26.3.1991, s. 32.


title: Věc T-447/08: Žaloba podaná dne 29. září 2008 – FIFA v. OHIM – Ferrero (WORLD CUP GERMANY)

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/51

         Žaloba podaná dne 29. září 2008 – FIFA v. OHIM – Ferrero (WORLD CUP GERMANY)
   (Věc T-447/08)
   (2008/C 313/91)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Curych, Švýcarsko) (zástupci: D. Alexander QC, A. Barav, barrister, R. Buchel a C. Rassmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit zcela nebo částečně rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. června 2008 ve věci R. 1469/2005-1 a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „WORLD CUP GERMANY“ pro výrobky a služby třídy 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 a 42 – zápis ochranné známky Společenství č. 2 152 635

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: i) porušení článku 73 a čl. 74 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 40/94, jelikož odvolací senát založil své rozhodnutí převážně na čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94, ustanovení, které nebylo uplatněno ani další účastnicí před odvolacím senátem ani zrušovacím oddělením; ii) podpůrně, porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94, jelikož odvolací senát nepřezkoumal celkový dojem, kterým na průměrného spotřebitele působí zapsaná ochranná známka Společenství, která je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti, a jelikož nepoužil relevantní ustanovení týkající se posouzení popisného charakteru ochranné známky pro požadované výrobky a služby; iii) porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, jelikož odvolací senát chybně tvrdil, že zapsaná ochranná známka Společenství, která je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti, neměla nezbytnou rozlišovací způsobilost.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne  27. října 2005  ve věci C-387/03: Řecká republika proti Komisi Evropských společenství (EZOZF — Účetní závěrka — Účetní období 1999 a 2000 — Rozhodnutí 2003/536/ES — Odvětví vína, olivového oleje a hovězího a jehněčího masa)

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 27. října 2005
   ve věci C-387/03: Řecká republika proti Komisi Evropských společenství (1)

   (EZOZF - Účetní závěrka - Účetní období 1999 a 2000 - Rozhodnutí 2003/536/ES - Odvětví vína, olivového oleje a hovězího a jehněčího masa)
   (2005/C 330/06)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-387/03, jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 15. září 2003, Řecká republika (zmocněnci: I. Chalkias a E. Svolopoulou) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: M. Condou-Durande, ve spolupráci s N. Korogiannakisem), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, zastupující předseda čtvrtého senátu (zpravodaj), E. Juhász a M. Ilešič, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, náměstek vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 27. října 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 264, 1.11.2003.


title: Věc C-50/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Ivrea (Itálie) dne 4. února 2011 — Trestní řízení proti Lucky Emegorovi

text:
               9.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Ivrea (Itálie) dne 4. února 2011 — Trestní řízení proti Lucky Emegorovi
   (Věc C-50/11)
   2011/C 113/14
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Ivrea

      Účastník původního řízení

   Lucky Emegor

      Předběžná otázka

   Brání s ohledem na zásady loajální spolupráce a užitečného účinku směrnic články 15 a 16 směrnice 2008/115/ES (1) možnosti, aby státnímu příslušníku třetí země, jehož pobyt na území státu je neoprávněný, byl uložen trest odnětí svobody v délce trvání do čtyř let v případě, že nesplnil první příkaz questore k ukončení pobytu na území státu do pěti dnů od oznámení, a trest odnětí svobody v délce trvání od jednoho roku do pěti let v případě, že nesplnil následné příkazy, současně s povinností policie dotyčného zadržet jako v případě přistižení při páchání trestného činu, pouze v důsledku toho, že nedostatečně spolupracoval v rámci řízení o vyhoštění, a zvláště v návaznosti na to, že nesplnil správní příkaz k ukončení pobytu?

      (1)  Úř. věst. L 348, s. 98.


title: Věc C-435/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bari (Itálie) dne 22. září 2014 – trestní řízení proti Maurovi Barlettovi

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bari (Itálie) dne 22. září 2014 – trestní řízení proti Maurovi Barlettovi
   (Věc C-435/14)
   (2014/C 448/06)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Bari

      Účastník původního trestního řízení

   Mauro Barletta

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 49 a násl. SFEU a článek 56 a násl. SFEU, jak jsou vykládány v rozsudku Soudního dvora Evropské unie č. 72 ze dne 16. února 2012 [ve spojených věcech C-72/10 a C-77/10], vykládat v tom smyslu, že brání vyhlášení veřejné zakázky týkající se koncesí s kratší dobou platnosti, než měly koncese udělené v minulosti, pokud byla uvedená veřejná zakázka vyhlášena z důvodu zhojení následků vyplývajících z protiprávního vyloučení určitého počtu hospodářských subjektů z předchozích zadávacích řízení?

               2)

               Je třeba článek 49 a násl. SFEU a článek 56 a násl. SFEU, jak jsou vykládány ve výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské unie, vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby požadavek časového sladění dob platnosti koncesí představoval adekvátní odůvodnění kratší doby platnosti koncesí nabízených v zadávacím řízení, ve srovnání s dobou platnosti koncesí udělených v minulosti?

               3)

               Je třeba článek 49 a násl. SFEU a článek 56 a násl. SFEU, jak jsou vykládány ve výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské unie, vykládat v tom smyslu, že brání uložení povinnosti bezplatně převést právo užívat hmotný a nehmotný majetek, který je tvořen sítí provozování a sběru sázek, v případě ukončení činnosti z důvodu uplynutí doby platnosti koncese nebo v důsledku rozhodnutí o zániku koncese či jejího odebrání?