title: Věc C-293/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Gerechtshof te Amsterdam ze dne 14. června 2004 ve věci Beemsterboer Coldstore Services B.V. proti Inspecteur der Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Gerechtshof te Amsterdam ze dne 14. června 2004 ve věci Beemsterboer Coldstore Services B.V. proti Inspecteur der Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem
   (Věc C-293/04)
   (2004/C 228/56)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemsko) ze dne 14. června 2004 ve věci Beemsterboer Coldstore Services B.V. proti Inspecteur der Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 9. července 2004, předložena žádost o rozhodnutí o následujících předběžných otázkách:

               1)

               Může být čl. 220 odst. 2 písm. b) celního kodexu, v novém znění (1), použit v případě, že celní dluh vznikl a k dodatečnému výběru cla došlo před vstupem tohoto ustanovení v platnost?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, je potvrzení EUR.1, u něhož nelze zjistit, zda je skutečně nesprávné, neboť původ zboží, pro něž bylo potvrzení vydáno, nemohl být při dodatečné kontrole zjištěn, zatímco uvedenému zboží bylo již z tohoto důvodu upřeno preferenční zacházení, „nesprávným potvrzením“ ve smyslu čl. 220 odst. 2 písm. b) celního kodexu, v novém znění, a není-li tomu tak, může se pak dotčená osoba s úspěchem odvolat na toto ustanovení?

               3)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku, kdo nese důkazní břemeno pro tvrzení, že se potvrzení zakládá na nesprávném popisu skutečností podaném vývozcem, nebo kdo musí prokázat, že orgány vydávající potvrzení si byly vědomy nebo si měly být vědomy toho, že zboží nesplňuje podmínky pro preferenční zacházení?

               4)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, může se dotčená osoba s úspěchem odvolat na čl. 220 odst. 2 písm. b) celního kodexu, ve znění platném do 19. prosince 2000, v případě, že nelze dodatečně zjistit, zda celní orgány vydaly potvrzení EUR.1 v okamžiku jeho vydání z dobrých důvodů a oprávněně?

      (1)  Úř. věst. L 311, 12.12.2000, s. 17.


title: Věc T-288/04: Žaloba podaná dne 15. července 2004 Krisem Van Neyghemem proti Výboru regionů

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/26

         Žaloba podaná dne 15. července 2004 Krisem Van Neyghemem proti Výboru regionů
   (Věc T-288/04)
   (2004/C 251/47)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 15. července 2004 žaloba podaná proti Výboru regionů Krisem Van Neyghemem, s bydlištěm Tienen (Belgie), zastoupeným Dirkem Janssensem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí 87/03;

               —

               zrušil všechna rozhodnutí s tímto rozhodnutím související nebo z něj vyplývající;

               —

               zařadil žalobce do platové třídy B1, přinejmenším však do platové třídy B4/4;

               —

               uložil Výboru regionů náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce je od 1. prosince 2002 úředníkem ve Výboru regionů. Napadá rozhodnutí ze dne 26. března 2003, kterým byl v konečném důsledku zařazen do platové třídy B5, stupně 4.
   K odůvodnění své žaloby se žalobce odvolává na nedostatek odůvodnění napadeného rozhodnutí, porušení čl. 5 odst. 3, čl. 31 a 33 služebního řádu, jakož i porušení zásady rovného zacházení.


title: Věc T-418/16: Žaloba podaná dne 29. července 2016 – Galletas Gullon v. EUIPO – O2 Holdings (tvar obalu)

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/43

         Žaloba podaná dne 29. července 2016 – Galletas Gullon v. EUIPO – O2 Holdings (tvar obalu)
   (Věc T-418/16)
   (2016/C 343/58)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Galletas Gullon SA (Aguilar de Campoo, Španělsko) (zástupce: M. Escudero Pérez, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: O2 Holdings Ltd (Slough, Spojené království)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie (tvar obalu) – ochranná známka Evropské unie č. 3 417 847

      Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. května 2016, ve věci R 1614/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a další účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-34/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2011 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung v. Komise ( Finanční podpora vyplacená v rámci programu Daphné II — Stanovení částky, kterou je třeba vyplatit příjemci — Nesprávné posouzení )

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2011 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung v. Komise
   (Věc T-34/08) (1)

   (Finanční podpora vyplacená v rámci programu Daphné II - Stanovení částky, kterou je třeba vyplatit příjemci - Nesprávné posouzení)
   2011/C 319/21
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung e.V. (Berlín, Německo) (zástupci: původně B. Henning, poté U. Claus, a nakonec S. Reichmann a L. J. Schmidt, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně S. Grünheid a B. Simon, poté S. Grünheid a F. Dintilhac, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 16. listopadu 2007 o částečném uznání nákladů žalobce v rámci „Daphne Grant Agreement JAI/DAP/2004-2/052W“.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise ze dne 16. listopadu 2007 o částečném uznání nákladů vzniklých Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung e.V. v rámci „Daphne Grant Agreement JAI/DAP/2004-2/052W“ se prohlašuje za neplatné pokud jde o položky A 6, A 39, A 40, A 41, A 43 a E 41

               2)

               Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung se ukládá náhrada dvou třetin vlastních nákladů a dvou třetin nákladů Evropské komise. Komise ponese třetinu svých nákladů a třetinu nákladů Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung.

      (1)  Úř. věst. C 79, 29.3.2008.


title: Věc C-220/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. listopadu 2009 — Komise Evropských společenství v. Maltská republika

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/29

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. listopadu 2009 — Komise Evropských společenství v. Maltská republika
   (Věc C-220/09) (1)

   2010/C 51/55

      Jednací jazyk: maltština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 193, 15.8.2009.


title: Věc C-134/04: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 19. dubna 2007 – Španělské království v. Rada Evropské unie (Rybolov — Nařízení (ES) č. 2287/2003 o rozdělení kvót odlovu mezi členské státy — Akt o přistoupení Španělska — Konec přechodného období — Požadavek relativní stability — Zásada zákazu diskriminace — Nová rybolovná práva)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/3

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 19. dubna 2007 – Španělské království v. Rada Evropské unie
   (Věc C-134/04) (1)

   (Rybolov - Nařízení (ES) č. 2287/2003 o rozdělení kvót odlovu mezi členské státy - Akt o přistoupení Španělska - Konec přechodného období - Požadavek relativní stability - Zásada zákazu diskriminace - Nová rybolovná práva)
   (2007/C 96/04)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupci: A. Sampol Pucurull a E. Braquehais Conesa, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: F. Florindo Gijón a G. Ramos Ruano, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Komise Evropských společenství (zástupci: T. van Rijn a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)
   Předmět věci
   Částečné zrušení nařízení Rady (ES) č. 2287/2003 ze dne 19. prosince 2003, kterým se pro rok 2004 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů (Úř. věst. L 344, s. 1; Zvl. vyd. 04/06, s. 109), v rozsahu, v němž nová rybolovná práva pro Severní moře a Baltské moře nejsou přidělena s ohledem na zájmy Španělska a to navzdory skončení přechodného období – Diskriminace – Použití čl. 20 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (Úř. věst. L 358, s. 59; Zvl. vyd. 04/05, s. 460)
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc T-372/08: Žaloba podaná dne 10. září 2008 – Murnauer Markenvertrieb v. OHIM – Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons)

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/34

         Žaloba podaná dne 10. září 2008 – Murnauer Markenvertrieb v. OHIM – Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons)
   (Věc T-372/08)
   (2008/C 313/62)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Německo) (zástupce: H. Daniel a O. I. Halen, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Fitne Gesundheits- und Wellness GmbH (Salzhemmendorf, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí odvolacího senátu OHIM ze dne 10. července 2008, věc R 909/2007-1;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „Notfall Bonbons“ pro výrobky zařazené do tříd 5 a 30 (ochranná známka Společenství č. 3 563 251)

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Fitne Gesundheits- und Wellness GmbH

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti dotčené ochranné známky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení a vyhovění návrhu na prohlášení neplatnosti dotčené ochranné známky

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 40/94, jelikož ochranná známka „Notfall Bonbons“ pro chráněné výrobky ani není popisná, ani nepostrádá rozlišovací způsobilost.


               23.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/13

         Žaloby podané dne 21. prosince 2005 Kontrolním úřadem ESVO na Lichtenštejnské knížectví
   (spojené věci E-5/05, E-7/05, E-8/05, E-9/05)
   (2006/C 71/08)
   Dne 21. prosince 2005 podal Kontrolní úřad ESVO zastoupený prostřednictvím zástupců, kterými byli Tor Arne Solberg-Johansen a Elisabethann Wright a kteří jednali v zájmu Kontrolního úřadu ESVO, 35, Rue Belliard, B-1040 Brusel, k Soudu ESVO pět žalob na Lichtenštejnské knížectví.
   Žalobce navrhuje, aby soud:

               1.

               ve věci E-5/05: prohlásil, že nepřijetím opatření nutných k provedení aktu uvedeného v bodu 5 písm. cm) přílohy XI k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě)), ve znění protokolu č. 1 k této dohodě a ve znění odvětvových úprav obsažených v příloze XI k této dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ve stanovené lhůtě nesplnilo Lichtenštejnské knížectví své povinnosti podle tohoto aktu a podle článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               ve věci E-6/05: prohlásil, že nezajištěním slučitelnosti s ustanoveními aktu uvedeného v bodu 13 písm. a) přílohy XIV a bodu 5 písm. cg) přílohy XI k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Komise 2002/77/ES ze dne 16. září 2002 o hospodářské soutěži na trzích sítí a služeb elektronických komunikací), ve znění protokolu 1 k Dohodě o EHP a ve znění odvětvových úprav obsažených v příloze XIV a příloze XI k této dohodě, nebo neposkytnutím informací, které tuto slučitelnost potvrzují, Kontrolnímu úřadu ve stanovené lhůtě, nesplnilo Lichtenštejnské knížectví své povinnosti podle tohoto aktu a podle článku 7 Dohody o EHP;

               3.

               ve věci E-7/05: prohlásil, že nepřijetím opatření nutných k provedení aktu uvedeného v bodu 5 písm. cj) přílohy XI k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice), ve znění protokolu č. 1 k této dohodě a ve znění odvětvových úprav obsažených v příloze XI k této dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ve stanovené lhůtě nesplnilo Lichtenštejnské knížectví své povinnosti podle tohoto aktu a podle článku 7 Dohody o EHP;

               4.

               ve věci E-8/05: prohlásil, že nepřijetím opatření nutných k provedení aktu uvedeného v bodu 5 písm. cl) přílohy XI k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice), ve znění protokolu č. 1 k této dohodě a ve znění odvětvových úprav obsažených v příloze XI k této dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ve stanovené lhůtě nesplnilo Lichtenštejnské knížectví své povinnosti podle tohoto aktu a podle článku 7 Dohody o EHP;

               5.

               ve věci E-9/05: prohlásil, že nepřijetím opatření nutných k provedení aktu uvedeného v bodu 5 písm. ck) přílohy XI k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice), ve znění protokolu č. 1 k této dohodě a ve znění odvětvových úprav obsažených v příloze XI k této dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ve stanovené lhůtě nesplnilo Lichtenštejnské knížectví své povinnosti podle tohoto aktu a podle článku 7 Dohody o EHP;
               a

               6.

               uložil Lichtenštejnskému knížectví nést náklady řízení.

         Právní a skutkové souvislosti a právní odůvodnění:

               —

               Věc se týká neprovedení telekomunikačních směrnic.

               —

               Lichtenštejnsko nezpochybňuje skutečnost, že ve stanovené lhůtě nepřijalo opatření nutná k provedení těchto směrnic.


title: Věc C-613/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln (Německo) dne 28. listopadu 2016 – Juhler Holding A/S v. Bundeszentralamt für Steuern

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln (Německo) dne 28. listopadu 2016 – Juhler Holding A/S v. Bundeszentralamt für Steuern
   (Věc C-613/16)
   (2017/C 104/37)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Köln

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Juhler Holding A/S

      Žalovaný: Bundeszentralamt für Steuern

      Předběžné otázky

               1)

               Brání článek 43 ve spojení s článkem 48 ES (nyní článek 49 ve spojení se článkem 54 SFEU) vnitrostátnímu daňovému právnímu předpisu, jako je právní předpis dotčený v původním řízení, který nerezidentní mateřské společnosti, která je v rámci skupiny činné ve státě, v němž má sídlo, trvale vyčleněna jako holdingová společnost, odmítá přiznat osvobození od daně z kapitálových příjmů z rozdělení zisku,
               pokud v ní mají podíl osoby, které nemají nárok na vrácení daně nebo osvobození od daně, pokud dosáhly příjmů přímo a

                           1)

                           pro zapojení nerezidentní mateřské společnosti chybějí hospodářské nebo jinak závažné důvody nebo

                           2)

                           nerezidentní mateřská společnost nedosáhne více než 10 % svých celkových hrubých příjmů dotčeného hospodářského roku z vlastní hospodářské činnosti (což mimo jiné není splněno, pokud zahraniční společnost dosáhne svých hrubých příjmů ze spravování hospodářských aktiv) nebo

                           3)

                           se nerezidentní mateřská společnost neúčastní všeobecného hospodářského styku obchodním podnikem, který byl přiměřeným způsobem zřízený pro její obchodní účel, zatímco rezidentním mateřským společnostem je přiznáno osvobození od daně z kapitálových příjmů bez ohledu na výše uvedené podmínky?

               2)

               Brání čl. 5 odst. 1 ve spojení s čl. 1 odst. 2 směrnice 90/435/EHS (1) vnitrostátnímu daňovému právnímu předpisu, jako je právní předpis dotčený v původním řízení, který nerezidentní mateřské společnosti, která je v rámci skupiny činné ve státě, v němž má sídlo, trvale vyčleněna jako holdingová společnost, odmítá přiznat osvobození od daně z kapitálových příjmů z rozdělení zisku,
               pokud v ní mají podíl osoby, které nemají nárok na vrácení daně nebo osvobození od daně, pokud dosáhly příjmů přímo a

                           1)

                           pro zapojení nerezidentní mateřské společnosti chybějí hospodářské nebo jinak závažné důvody nebo

                           2)

                           nerezidentní mateřská společnost nedosáhne více než 10 % svých celkových hrubých příjmů dotčeného hospodářského roku z vlastní hospodářské činnosti (což mimo jiné není splněno, pokud zahraniční společnost dosáhne svých hrubých příjmů ze spravování hospodářských aktiv) nebo

                           3)

                           se nerezidentní mateřská společnost neúčastní všeobecného hospodářského styku obchodním podnikem, který byl přiměřeným způsobem zřízený pro její obchodní účel, zatímco rezidentním mateřským společnostem je poskytnuto osvobození od daně z kapitálových příjmů, aniž záleží na výše uvedených podmínkách?

      (1)  Směrnice Rady 90/435/EHS o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (Úř. věst. L 225, s. 6).


title: Věc C-148/14: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Bundesrepublik Deutschland v. Nordzucker AG „Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Směrnice 2003/87/ES — Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Unii — Určení rozsahu povinnosti vyřadit povolenky — Sankce — Článek 16 odstavce 1 a 3“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Bundesrepublik Deutschland v. Nordzucker AG
   (Věc C-148/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Směrnice 2003/87/ES - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Unii - Určení rozsahu povinnosti vyřadit povolenky - Sankce - Článek 16 odstavce 1 a 3“)
   (2015/C 213/14)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Bundesrepublik Deutschland

      Žalovaná: Nordzucker AG

      Výrok

   Článek 16 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/101/ES ze dne 27. října 2004, musí být vykládán v tom smyslu, že se nepoužije na provozovatele, který vyřadí počet povolenek na emise skleníkových plynů odpovídající emisím předchozího roku, tak jak byly vykázány a ověřeny v souladu s článkem 15 této směrnice, jestliže po dalším ověření vykonaném příslušným vnitrostátním orgánem po uplynutí lhůty pro vyřazení vyjde najevo, že bylo uvedeno příliš nízké množství těchto emisí, takže počet vyřazených povolenek je nedostatečný.
   Členským státům přísluší stanovit sankce, které mohou být v takové situaci uloženy v souladu s čl. 16 odst. 1 směrnice 2003/87, ve znění směrnice 2004/101.

      (1)  Úř. věst. C 235, 21.7.2014.


title: Věc T-219/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. dubna 2017 – Regione autonoma della Sardegna v. Komise „Státní podpory — Námořní doprava — Vyrovnání za závazky veřejné služby — Navýšení kapitálu — Rozhodnutí, kterým se prohlašují podpory za neslučitelné s vnitřním trhem a nařizuje jejich navrácení — Likvidace podniku-příjemce — Zachování právního zájmu na podání žaloby — Neexistence případu nevydání rozhodnutí ve věci samé — Pojem ‚podpora‘ — Služba obecného hospodářského zájmu — Kritérium soukromého investora — Zjevně nesprávné posouzení — Nesprávné právní posouzení — Námitka protiprávnosti — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na obhajobu — Rozhodnutí 2011/21/EU — Pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích — Unijní rámec použitelný na státní podpory ve formě vyrovnání za závazky veřejné služby — Rozsudek Altmark“

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. dubna 2017 – Regione autonoma della Sardegna v. Komise
   (Věc T-219/14) (1)

   („Státní podpory - Námořní doprava - Vyrovnání za závazky veřejné služby - Navýšení kapitálu - Rozhodnutí, kterým se prohlašují podpory za neslučitelné s vnitřním trhem a nařizuje jejich navrácení - Likvidace podniku-příjemce - Zachování právního zájmu na podání žaloby - Neexistence případu nevydání rozhodnutí ve věci samé - Pojem ‚podpora‘ - Služba obecného hospodářského zájmu - Kritérium soukromého investora - Zjevně nesprávné posouzení - Nesprávné právní posouzení - Námitka protiprávnosti - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Rozhodnutí 2011/21/EU - Pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích - Unijní rámec použitelný na státní podpory ve formě vyrovnání za závazky veřejné služby - Rozsudek Altmark“)
   (2017/C 161/27)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Regione autonoma della Sardegna (Itálie) (zástupci: T. Ledda, S. Sau, G. M. Roberti, G. Bellitti a I. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Conte, D. Grespan a A. Bouchagiar, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Compagnia italiana di navigazione SpA (Neapol, Itálie) (zástupci: půdvodně F. Sciaudone, R. Sciaudone, D. Fioretti a A. Neri, poté M. Merola, B. Carnevale a M. Toniolo, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C(2013) 9101 final ze dne 22. ledna 2014 o státních podporách SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C) a SA.32016 (2011/C), které poskytl Autonomní region Sardinie společnosti Saremar, v rozsahu, v němž uvedené rozhodnutí označilo opatření ve formě vyrovnání za závazky veřejné služby a navýšení kapitálu za státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem a nařídilo její vrácení

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Regione autonoma della Sardegna (Itálie) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí a Compagnia Italiana di Navigazione SpA.

      (1)  Úř. věst. C 175, 10.6.2014.


title: Věc C-359/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Ítélőtábla (Maďarsko) dne 7. září 2009 — Dr. Donat Cornelius Ebert v. Budapesti Ügyvédi Kamara

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Ítélőtábla (Maďarsko) dne 7. září 2009 — Dr. Donat Cornelius Ebert v. Budapesti Ügyvédi Kamara
   (Věc C-359/09)
   2009/C 312/20
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Ítélőtábla

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Dr. Donat Cornelius Ebert

      Odpůrkyně: Budapesti Ügyvédi Kamara

      Předběžné otázky

               1)

               Mohou se směrnice Rady 89/48/EHS (1) a směrnice Parlamentu a Rady 98/5/ES (2) vykládat v tom smyslu, že navrhovatel, který má německou státní příslušnost a úspěšně složil advokátní zkoušku v Německu, kde je zapsán jako advokát, ale má povolení k pobytu a pracuje v Maďarsku, má právo používat při soudních a správních řízeních, kromě německého označení „Rechtsanwalt“ (advokát) a maďarského označení „európai közösségi jogász“ (právník Společenství), označení „ügyvéd“ (advokát), oficiální v hostitelském členském státě (Maďarsko), přestože se nezapsal v Maďarské advokátní komoře a ani neobdržel žádné povolení?

               2)

               Doplňuje směrnice 98/5/ES směrnici 89/4[8]/EHS v tom smyslu, že směrnice 98/5/ES o výkonu povolání advokáta je zvláštním právním předpisem v oblasti advokacie, zatímco směrnice 89/4[8]/EHS upravuje uznávání vysokoškolských diplomů obecně?

      (1)  Směrnice Rady 89/48/EHS, ze dne 21. prosince 1988, o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. L 19, s. 16).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES, ze dne 16. února 1998 o usnadnění trvalého výkonu povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace (Úř. věst. L 77, s. 36).


title: Věc T-68/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2013 — Kastenholz v. OHIM — Qwatchme (Hodinkové ciferníky) ( „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — (Průmyslový) vzor Společenství představující hodinkové ciferníky — Starší nezapsané (průmyslové) vzory — Důvod neplatnosti — Novost — Články 4 a 5 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 — Individuální povaha — Odlišný celkový dojem — Články 4 a 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002 — Starší autorské právo — Článek 25 odst. 1 písm. f) nařízení č. 6/2002“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/66

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2013 — Kastenholz v. OHIM — Qwatchme (Hodinkové ciferníky)
   (Věc T-68/11) (1)

   ((Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - (Průmyslový) vzor Společenství představující hodinkové ciferníky - Starší nezapsané (průmyslové) vzory - Důvod neplatnosti - Novost - Články 4 a 5 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 - Individuální povaha - Odlišný celkový dojem - Články 4 a 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002 - Starší autorské právo - Článek 25 odst. 1 písm. f) nařízení č. 6/2002)
   2013/C 225/146
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Erich Kastenholz (Troisdorf, Německo) (zástupce: L. Acker, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně S. Hanne, poté D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Qwatchme A/S (Løsning, Dánsko) (zástupce: M. Zöbisch, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 2. listopadu 2010 (věc R 1086/2009-3), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Erichem Kastenholzem a společností Qwatchme A/S.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Erichu Kastenholzovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 9.4.2011.


title: Věc T-220/13: Žaloba podaná dne 16. dubna 2013 — Scuola Elementare Maria Montessori v. Komise

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/35

         Žaloba podaná dne 16. dubna 2013 — Scuola Elementare Maria Montessori v. Komise
   (Věc T-220/13)
   2013/C 171/66
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (Řím, Itálie) (zástupci: A. Nucara a E. Gambaro, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-219/13, Ferracci v. Komise.


title: Věc C-217/04: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne  2. května 2006  – Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Evropský parlament, Rada Evropské unie (Nařízení (ES) č. 460/2004 — Evropská agentura pro bezpečnost sítí a informací — Volba právního základu)

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/8

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. května 2006 – Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Evropský parlament, Rada Evropské unie
   (Věc C-217/04) (1)

   (Nařízení (ES) č. 460/2004 - Evropská agentura pro bezpečnost sítí a informací - Volba právního základu)
   (2006/C 143/16)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: M. Bethell, zmocněnec, ve spolupráci s Lordem Goldmithem a N. Painesem jakož i T. Wardem, advokáti)

      Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: K. Bradley a U. Rösslein, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: M. Veiga a A. Lopes Sabino, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci řízení podporující žalované: Finská republika (zástupci: T. Pynnä a A. Guimaraes-Purokoski, zmocněnci), Komise Evropských společenství (zástupci: F. Benyon a M. Shotter, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 460/2004 ze dne 10. března 2004 o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací (Úř. věst. L 77, s. 1) – Volba právního základu
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Finská republika a Komise Evropských společenství nesou vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 201, 7.8.2004.


title: Věc T-462/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Galp Energia España a další v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Španělský trh s penetračním bitumenem — Rozhodnutí, kterým bylo konstatováno porušení článku 81 ES — Roční dohody o rozdělení trhu a o koordinaci cen — Důkaz o účasti na kartelové dohodě — Výpočet výše pokuty“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Galp Energia España a další v. Komise
   (Věc T-462/07) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Španělský trh s penetračním bitumenem - Rozhodnutí, kterým bylo konstatováno porušení článku 81 ES - Roční dohody o rozdělení trhu a o koordinaci cen - Důkaz o účasti na kartelové dohodě - Výpočet výše pokuty)
   2013/C 336/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Galp Energia España, SA (Alcobendas, Španělsko); Petróleos de Portugal (Petrogal), SA (Lisabon, Portugalsko); a Galp Energia, SGPS, SA (Lisabon) (zástupci: M. Slotboom a G. Gentil Anastácio, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, zmocněnec, původně ve spolupráci s J. Rivas Andrés, advokát a s M. Heenan Bróna, solicitor, poté s J. Rivas Andrés)

      Předmět věci

   Návrh na úplné nebo částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 4441 konečné ze dne 3. října 2007 v řízení podle článku 81 [ES] [věc COMP/38.710 — Bitumen (Španělsko)], nebo podpůrně žádost o snížení pokuty uložené žalobkyním.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 rozhodnutí Komise K(2007) 4441 konečné ze dne 3. října 2007 v řízení podle článku 81 [ES] [věc COMP/38.710 — Bitumen (Španělsko)] se zrušuje v rozsahu, v jakém konstatuje účast společností Galp Energía España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, a Galp Energia, SGPS, SA, na souboru kartelových dohod a jednání ve vzájemné shodě na španělském trhu s bitumenem, v rozsahu, v jakém tento soubor zahrnuje jednak kontrolní systém provádění dohod o rozdělení trhu a zákazníků, a jednak mechanismus kompenzací určený k nápravě prohřešků vůči dohodám o rozdělení trhu a zákazníků.

               2)

               Článek 3 rozhodnutí K(2007) 4441 konečné se zrušuje v rozsahu, v jakém ukládá společnostem Galp Energía España, Petróleos de Portugal (Petrogal) a Galp Energia, SGPS ukončit protiprávní jednání konstatované v článku 1 uvedeného rozhodnutí a zdržet se jakékoli činnosti či jednání uvedeného v daném článku, nebo činnosti či jednání s podobným účinkem, v rozsahu, v jakém toto protiprávní jednání zahrnuje jednak kontrolní systém provádění dohod o rozdělení trhu a zákazníků, a jednak mechanismus kompenzací určený k nápravě prohřešků vůči dohodám o rozdělení trhu a zákazníků.

               3)

               Výše pokuty uložené společnostem Galp Energía España a Petróleos de Portugal (Petrogal) v článku 2 rozhodnutí K(2007) 4441 konečné je stanovena na 8 277 500 eur, zatímco výše pokuty uložené společnosti Galp Energia, SGPS, v článku 2 rozhodnutí K(2007) 4441 se stanoví na 6 149 000 eur.

               4)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               5)

               Účastníci řízení ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 23.2.2008.


title: Věc T-76/12: Žaloba podaná dne 15. února 2012 — Nu Air Compressors and Tools v. Komise

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/29

         Žaloba podaná dne 15. února 2012 — Nu Air Compressors and Tools v. Komise
   (Věc T-76/12)
   2012/C 118/49
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Nu Air Compressors and Tools SpA (Robassomero, Itálie) (zástupce: R. MacLean, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek 1 rozhodnutí Komise C(2011) 8824 final a článek 1 rozhodnutí Komise C(2011) 8812 final, obě rozhodnutí ze dne 6. prosince 2011, v rozsahu, v němž žalobkyni přiznávají pouze částečné vrácení zaplaceného antidupingového cla za dovozy kompresorů vyrobených v Číně, uloženého na základě nařízení Rady (ES) č. 261/2008 ze dne 17. března 2008, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovozy některých kompresorů pocházejících z Čínské lidové republiky (1);

               —

               ponechal v platnosti napadené rozhodnutí do okamžiku, kdy Evropská komise přijme opatření nezbytná pro dosažení souladu s případným rozsudkem Tribunálu vydaným v této věci; a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že

                           —

                           Evropská komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když uplatnila přiměřené a odůvodněné ziskové rozpětí nezávislého dovozce EU, přičemž nestanovila spolehlivou vývozní cenu pro účely výpočtu vrácení správné částky antidumpingového cla, což mělo za následek porušení čl. 2 odst. 9 a čl. 18 odst. 3 základního antidumpingového nařízení (2).

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že

                           —

                           Evropská Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když při výpočtu vývozní ceny odečetla antidumpingové clo jako náklady, čímž nestanovila spolehlivé dumpingové rozpětí pro účely výpočtu vrácení správné částky antidumpingového cla a porušila tak čl. 2 odst. 9 a 11 a čl. 11 odst. 10 nařízení základního antidumpingového nařízení.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že

                           —

                           Evropská komise žalobkyni neprodleně a přiměřeně neinformovala o požadavcích nezbytných pro splnění požadavků vyplývajících z čl. 11 odst. 10 základního antidumpingového nařízení, čímž porušila její právo na obhajobu, jakož i zásadu řádné správy, zakotvenou v obecném právu EU a uvedenou v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že

                           —

                           Evropská komise ve výsledku protiprávně zadržela dodatečné částky antidumpingového cla, na jejichž vrácení má žalobkyně z důvodu výše uvedených porušení práva EU legitimní nárok

      (1)  Úř. věst. 81, 20.3.2008, s. 1.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51).


title: Věc C-34/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 1. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het bedrijfsleven – Nizozemsko) – Maatschap J. en G.P. en A.C. Schouten v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Režim podpor Společenství — Nařízení (EHS) č. 3887/92 — Odvětví hovězího masa — Nařízení (ES) č. 1254/1999 — Krmná plocha, kterou lze využívat — Pojem — Zvláštní prémie — Podmínky poskytnutí — Pozemek dočasně zaplavený během dotčeného období)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/6

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 1. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het bedrijfsleven – Nizozemsko) – Maatschap J. en G.P. en A.C. Schouten v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Věc C-34/05) (1)

   (Režim podpor Společenství - Nařízení (EHS) č. 3887/92 - Odvětví hovězího masa - Nařízení (ES) č. 1254/1999 - Krmná plocha, kterou lze využívat - Pojem - Zvláštní prémie - Podmínky poskytnutí - Pozemek dočasně zaplavený během dotčeného období)
   (2007/C 95/09)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Maatschap J. en G.P. en A.C. Schouten

      Žalované: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – College van Beroep voor het bedrijfsleven – Výklad čl. 12 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (Úř. věst. L 160, s. 21) a čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení Komise (EHS) č. 3887/92 ze dne 23. prosince 1992 o způsobech použití integrovaného správního a kontrolního systému pro určité režimy podpor Společenství (Úř. věst. L 391, s. 36). – Krmná plocha, kterou „lze využívat “– Pozemek dočasně zaplavený během dotčeného období.
   Výrok
   Článek 12 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem a čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení Komise (EHS) č. 3887/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství, mají být vykládány v tom smyslu, že pozemek vykázaný jako krmná plocha může být kvalifikován jako pozemek, který „lze využívat “jednak, když je určen výlučně ke krmení zvířat, která jsou na něm chovaná po celý kalendářní rok, a jednak, když mohl být skutečně využíván k jejich krmení během období nejméně sedmi měsíců v témže kalendářním roce, které začíná dnem stanoveným vnitrostátní právní úpravou, jenž spadá mezi 1. leden a 31. březen, a to i když se na zmíněném pozemku tato zvířata nenacházejí nepřetržitě, zejména z důvodu jeho dočasného zaplavení.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Výmaz věci C-534/03

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/10

         Výmaz věci C-534/03 (1)

   (2004/C 239/21)
   Usnesením ze dne 11. června 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-534/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království.

      (1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004.


title: Věc T-504/17: Žaloba podaná dne 4. srpna 2017 – Estévez Puerto a další v. Komise a SRB

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/37

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2017 – Estévez Puerto a další v. Komise a SRB
   (Věc T-504/17)
   (2017/C 347/47)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: José Ramón Estévez Puerto (Jeréz de la Frontera, España) a 14 dalších žalobců (zástupci: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruíz de la Torre Esporrín a B. Fernández García, abogados)

      Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál zrušil následující akty:

               —

               rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí SRB/EES/2017/08 ze dne 7. června 2017 kterým byl schválen krizový plán pro Banco Popular Español SA;

               —

               rozhodnutí Komise (EU) 2017/1246 ze dne 7. června 2017 potvrzující krizový plán pro Banco Popular Español SA.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné jako žalobní důvody a hlavní argumenty ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno y SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí a T-498/17, Pablo Álvarez v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-766/14: Žaloba podaná dne 18. listopadu 2014 – Actega Terra v. OHIM – Heidelberger Druckmaschinen (FoodSafe)

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/53

         Žaloba podaná dne 18. listopadu 2014 – Actega Terra v. OHIM – Heidelberger Druckmaschinen (FoodSafe)
   (Věc T-766/14)
   (2015/C 046/68)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Actega Terra GmbH (Lehrte, Německo) (zástupkyně: C. Onken, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Heidelberger Druckmaschinen AG (Heidelberg, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „FoodSafe“ – ochranná známka Společenství č. 9 5 02  551

      Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. září 2004 ve věci R 2440/2013-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               pozměnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že bude zrušeno rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 14. října 2013, Az 6912 C a návrh na prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství č. 9 5 02  551 bude zamítnut;

               —

               podpůrně napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-516/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2014 – MasterCard a další v. Komise „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se studie o nákladech a výhodách pro obchodníky souvisejících s tím, že akceptují různé způsoby platby — Dokumenty pocházející od třetí osoby — Odmítnutí přístupu — Výjimka týkající se ochrany rozhodovacího procesu — Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetích osob“

text:
               20.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2014 – MasterCard a další v. Komise
   (Věc T-516/11) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se studie o nákladech a výhodách pro obchodníky souvisejících s tím, že akceptují různé způsoby platby - Dokumenty pocházející od třetí osoby - Odmítnutí přístupu - Výjimka týkající se ochrany rozhodovacího procesu - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetích osob“)
   2014/C 372/17
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: MasterCard, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy americké), MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy americké) a MasterCard Europe (Waterloo, Belgie) (zástupci: původně B. Amory, V. Brophy a S. McInnes, poté B. Amory a V. Brophy, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart a V. Bottka, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 12. července 2011, kterým byl žalobkyním odepřen přístup k některým dokumentům vypracovaným třetí osobou a týkajícím se studie o nákladech a výhodách pro obchodníky souvisejících s tím, že akceptují různé způsoby platby

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské komise ze dne 12. července 2011 odmítající poskytnout společnostem MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc. a MasterCard Europe přístup k některým dokumentům vypracovaným třetí osobou a týkajícím se studie o nákladech a výhodách pro obchodníky souvisejících s tím, že akceptují různé způsoby platby, se zrušuje v rozsahu, v němž odmítá poskytnout přístup k dokumentům souvisejícím s:

                           —

                           náklady a výhodami pro obchodníky souvisejícími s tím, že akceptují různé způsoby platby (původní zprávou ze dne 2. června 2009),

                           —

                           náklady a výhodami pro obchodníky souvisejícími s tím, že akceptují různé způsoby platby – částí 1 metodologické zprávy ze dne 28. září 2009 [revidovanou verzí zohledňující připomínky předané zúčastněnými generálnímu ředitelství Komise pro hospodářskou soutěž],

                           —

                           výsledky hloubkových rozhovorů týkajících se nákladů plateb: analýzami hloubkových rozhovorů konaných v Maďarsku, v Nizozemsku a ve Spojeném království ze dne 15. ledna 2010 (verzí předanou dne 9. března 2010),

                           —

                           návrhem on-line dotazníku ze dne 8. března 2010,

                           —

                           výsledky a závěry studie proveditelnosti na internetu: návrhem zprávy ze dne 24. května 2010.

               2)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 347, 26.11.2011.


title: Věc T-84/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2013 — EuroChem MCC v. Rada ( „Dumping — Dovoz roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska — Žádost o přezkum před pozbytím platnosti opatření — Žádost o předběžný přezkum — Přípustnost — Běžná hodnota — Vývozní cena — Články 1 a 2 a čl. 11 odst. 1 až 3 nařízení (ES) č. 384/96 (nyní články 1 a 2 a čl. 11 odst. 1 až 3 nařízení (ES) č. 1225/2009)“ )

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2013 — EuroChem MCC v. Rada
   (Věc T-84/07) (1)

   (Dumping - Dovoz roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska - Žádost o přezkum před pozbytím platnosti opatření - Žádost o předběžný přezkum - Přípustnost - Běžná hodnota - Vývozní cena - Články 1 a 2 a čl. 11 odst. 1 až 3 nařízení (ES) č. 384/96 (nyní články 1 a 2 a čl. 11 odst. 1 až 3 nařízení (ES) č. 1225/2009))
   2013/C 101/31
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Moskva, Rusko) (zástupci: původně P. Vander Schueren a B. Evtimov, advokáti, poté B. Evtimov a D. O’Keeffe, solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. P. Hix a B. Driessen, zmocněnci, ve spolupráci s G. Berrischem, advokátem)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: H. van Vliet a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost podaná proti nařízení Rady (ES) č. 1911/2006 ze dne 19. prosince 2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Alžírska, Běloruska, Ruska a Ukrajiny po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 (Úř. věst. L 365, s. 26)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Věc C-61/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. února 2015 společností Heli-Flight GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 11. prosince 2014 ve věci T-102/13, Heli-Flight GmbH &Co. KG v. Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA)

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. února 2015 společností Heli-Flight GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 11. prosince 2014 ve věci T-102/13, Heli-Flight GmbH &Co. KG v. Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA)
   (Věc C-61/15 P)
   (2015/C 155/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Heli-Flight GmbH & Co. KG (zástupce: T. Kittner, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               1.

               Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr

                           —

                           zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2014 ve věci Heli-Flight GmbH &Co. KG v. Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA) a navrhovatelce doručené rozhodnutí odpůrkyně ze dne 13. ledna 2012, kterým byla zamítnuta žádost navrhovatelky o schválení letových podmínek pro vrtulník typu Robinson R66 (sériové číslo 0034);

                           —

                           zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2014 ve věci Heli-Flight GmbH &Co. KG v. Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA) a přiznal navrhovatelce náhradu škody Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví, která navrhovatelce vznikla na základě uvedeného zamítavého rozhodnutí;

               2.

               podpůrně, aby Soudní dvůr

                           —

                           zrušil rozsudek Tribunálu uvedený v bodě 1 a rozhodnutí uvedené v bodě 1 v rozsahu, ve kterém v něm bylo zachováno rozhodnutí odpůrkyně;

                           —

                           zrušil rozsudek Tribunálu uvedený v bodě 1 v rozsahu, ve kterém v něm bylo zachováno rozhodnutí odvolacího senátu odpůrkyně ze dne 17. prosince 2012, spisová značka AP/01/2012, doručené navrhovatelce dne 27. prosince 2012;

                           —

                           zrušil rozsudek Tribunálu uvedený v bodě 1 a rozhodnutí odvolacího senátu odpůrkyně v rozsahu, ve kterém

                                       —

                                       bylo zachováno rozhodnutí odvolacího senátu odpůrkyně,

                                       —

                                       byla navrhovatelce uložena náhrada nákladů řízení,

                                 a rozhodl ve smyslu návrhových žádání žalobkyně a navrhovatelky kasačního opravného prostředku podaných v prvním stupni;

               3.

               dále podpůrně, aby Soudní dvůr zrušil rozsudek Tribunálu uvedený v bodě 1 a vrátil věc k rozhodnutí Tribunálu.

               4.

               dále podpůrně, aby Soudní dvůr uložil odpůrkyni náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tribunál neprávem přeformuloval žalobu žalobkyně na neplatnost v tom smyslu, že směřuje pouze proti rozhodnutí odvolacího senátu a je proto v rozporu s článkem 50 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 (1).
   Tribunál dále porušil zásadu přezkumu skutečností z moci úřední tím, že se při zjišťování skutkového stavu opíral pouze o argumentaci účastníků řízení. Tribunál se zejména nezabýval otázkou, zda je či není možné s vrtulníkem typu Robinson R66 bezpečně létat.
   Rozsudek Tribunálu je nutno zrušit také proto, že je v rozporu s hmotným unijním právem, neboť v projednávaném případě neoprávněně přenáší zásady posouzení „komplexních hospodářských skutečností“ na projednávaný právní stav. Judikaturu, která byla v této souvislosti vydána (mimo jiné rozsudek ze dne 17. září 2007, T-201/04 (2), Microsoft v. Komise, bod 87 a násl.), není možné použít pro projednávanou věc. Předmětem projednávaného sporu nejsou ani pravidla hospodářské soutěže, ani rozhodnutí Komise. Nejedná se dokonce ani o „komplexní technickou otázku“, neboť ani žalovaná, ani odvolací senát se takovýmito otázkami nezabývali.
   Tribunál konečně zastává názor, že odpovědnost za náhradu škody neexistuje, pokud nejsou splněny všechny podmínky, jimiž je podmíněna povinnost náhrady škody stanovená v článku 340 SFEU. Nesprávné právní posouzení Tribunálu v souvislosti s žalobou na neplatnost proto pokračuje, i pokud jde o zamítnutí žaloby na náhradu škody. Vzhledem k tomu, že Tribunál měl žalobě na neplatnost vyhovět, jak pokud jde o výchozí rozhodnutí, tak i o rozhodnutí odvolacího senátu, měl vyhovět i žalobě na náhradu škody.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670 EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES (Úř. věst. L 79, s. 1).

      (2)  ECLI:EU:T:2007:289.


title: Věc T-479/07: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 3. září 2008 – Nuova Agricast v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Přístup k dokumentům — Zpětvzetí rozhodnutí o odmítnutí přístupu — Zveřejnění dokumentů v rozporu s výslovným stanoviskem jejich autora — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/26

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 3. září 2008 – Nuova Agricast v. Komise
   (Věc T-479/07) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Přístup k dokumentům - Zpětvzetí rozhodnutí o odmítnutí přístupu - Zveřejnění dokumentů v rozporu s výslovným stanoviskem jejich autora - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2008/C 272/51)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nuova Agricast (Figgia, Itálie) (zástupce: A. Calabrese, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Costa de Oliveira a G. Conte, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 17. října 2007, které žalobkyni odmítá přístup k některým dokumentům, které italské orgány předaly Komisi v rámci vyšetřovacího řízení ohledně režimu státní podpory.
   Výrok

               1)

               Není již namístě vydávat rozhodnutí ve věci samé.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc T-427/10: Žaloba podaná dne 16. září 2010 — Trefilerías Quijano, SA v. Komise

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/38

         Žaloba podaná dne 16. září 2010 — Trefilerías Quijano, SA v. Komise
   (Věc T-427/10)
   ()
   2010/C 317/69
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Španělsko) (zástupci: E. González Díaz a A. Tresandí Blanco, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit na základě článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 30. června 2010 K(2010) 4387 v konečném znění ve věci COMP/38344 — Předpínací ocel;

               —

               podpůrně na základě článku 261 Smlouvy o fungování Evropské unie zrušit nebo snížit pokutu uloženou uvedeným rozhodnutím, a

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí napadené v tomto řízení je totožné s rozhodnutím sporným ve věci T-426/10, Moreda-Riviere Trefilerías v. Komise
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uplatněným v uvedené věci.
   Žalobkyně se brání přičtení odpovědnosti za údajné porušení článku 101 SFEU.


title: Věc T-565/16: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 25. října 2016 – Maubert v. Rada

text:
               16.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 14/55

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 25. října 2016 – Maubert v. Rada
   (Věc T-565/16) (1)

   (2017/C 014/67)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda Tribunálu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25.1.2016 (věc původně zaregistrovaná před Soudem pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-137/15 a postoupená Tribunálu Evropské unie dne 1. 9. 2016).


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-283/08 P ( Úř. věst. C 272, 25.10.2008, s. 28 )

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/61

         Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-283/08 P

      („
            Úřední věstník Evropské unie C 272 ze dne 25. října 2008, s. 28
         “)

   (2008/C 313/113)
   Sdělení v Úředním věstníku ve věci T-283/08 P, Longinidis/Cedefop, je třeba chápat takto:

         „Kasační opravný prostředek podaný dne 16. července 2008 Pavlosem Longinidisem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 24. dubna 2008 ve věci F-74/06, Pavlos Longinidis v. Cedefop
         (Věc T-283/08 P)
         (2008/C 272/54)
         Jednací jazyk: řečtina
         Účastníci řízení

            Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Pavlos Longinidis (Řecko) (zástupci: P. Giatagantzidis a S. Stavropoulou, advokáti)

            Další účastník řízení: Cedefop
         Návrhová žádání navrhovatele

                     —

                     zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 24. dubna 2008 ve věci F-74/06, Pavlos Longinidis v. Cedefop;

                     —

                     zrušit rozhodnutí ředitelky Cedefop ze dne 30. listopadu 2005, kterým byla ukončena pracovní smlouva navrhovatele na dobu neurčitou ze dne 4. března 2003, a každý jiný související správní akt;

                     —

                     zrušit rozhodnutí ředitelky Cedefop ze dne 11. listopadu 2005, kterým se mění složení odvolací komise Cedefop, a každý jiný související správní akt;

                     —

                     zrušit rozhodnutí odvolací komise Cedefop ze dne 24. května 2006, které zamítlo stížnost navrhovatele ze dne 28. února 2006, a každý jiný související správní akt;

                     —

                     vyhovět žalobě ze dne 19. června 2006 podané navrhovatelem;

                     —

                     uložit Cedefop náhradu nákladů řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku.

               Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
         Ve své žalobě se navrhovatel zejména domáhal zrušení rozhodnutí ředitelky Cedefop, kterým byla ukončena jeho pracovní smlouva na dobu neurčitou. Jeho žaloba byla zamítnuta rozsudkem Soudu pro veřejnou službu ze dne 24. dubna 2008.
         Navrhovatel se domnívá, že rozsudek napadený kasačním opravným prostředkem byl vydán za porušení pravidel upravujících provádění důkazů, neboť je založen na skutečnostech, které nebyly prokázány. Konkrétně, když Soud pro veřejnou službu přezkoumával argument navrhovatele, podle něhož mu byly důvody jeho propuštění sděleny ústně při setkání dne 23. listopadu 2005, dopustil se nesprávného právního posouzení, když změnil předmět důkazu.
         Krom toho navrhovatel uvádí, že rozsudek napadený kasačním opravným prostředkem je nedostatečně odůvodněn. Konkrétně uvádí, že Soud pro veřejnou službu nedostatečně odůvodnil své posouzení skutečnosti, že navrhovatel byl dostatečně a vhodně informován o důvodech svého propuštění a že neupřesnil všechny skutečnosti, které podle něj vedly k jeho propuštění.
         Navíc navrhovatel uvádí, že Soud pro veřejnou službu nesprávně vyložil a použil právo Společenství, pokud jde o následující skutečnosti: zaprvé se domnívá, že ve světle určitých skutečností této věci by dodržení povinnosti uvést odůvodnění bylo zajištěno pouze písemným oznámením důvodů jeho propuštění, zadruhé, že jeho propuštění z důvodu ojedinělé skutečnosti představuje zjevně nesprávné posouzení, a zatřetí, že bylo porušeno jeho právo na obhajobu vzhledem k tomu, že byl vyslechnut až po přijetí rozhodnutí o jeho propuštění, že v tomto ohledu nebylo provedeno žádné šetření ani neproběhlo žádné disciplinární řízení a že mu nebyly oznámeny rozhodné skutečnosti spisu ani nebylo požadováno jeho stanovisko ke skutečnostem, které mu byly vytýkány.
         Konečně se navrhovatel domnívá, že jeho stížnost ze dne 28. února 2006 proti rozhodnutí o propuštění odvolací komise Cedefop neposoudila objektivně a nestranně.“


title: Věc C-256/08: Žaloba podaná dne 16. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/16

         Žaloba podaná dne 16. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-256/08)
   (2008/C 197/27)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C. O'Reilly a M. Condou-Durande, zmocněnci)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   Návrhová žádání žalobkyně
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2004/83/ES (1) ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany, nebo v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice;

               —

               uložil Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 10. října 2006.

      (1)  Úř. věst. L 304, s. 12; Zvl. vyd. 19/07, s. 96.


title: Věc C-214/08 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. května 2009 — Philippe Guigard v. Komise Evropských společenství ( Kasační opravný prostředek — Žaloba na náhradu škody — Podmínky vzniku smluvní a mimosmluvní odpovědnosti Společenství — Článek 313 odst. 2 písm. k), článek 314 a čl. 317 písm. a) čtvrté úmluvy z Lomé, pozměněné dohodou podepsanou na Mauriciu )

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/2

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. května 2009 — Philippe Guigard v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-214/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Žaloba na náhradu škody - Podmínky vzniku smluvní a mimosmluvní odpovědnosti Společenství - Článek 313 odst. 2 písm. k), článek 314 a čl. 317 písm. a) čtvrté úmluvy z Lomé, pozměněné dohodou podepsanou na Mauriciu“)
   2009/C 167/02
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Philippe Guigard (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Bordes a F. Dintilhac, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 11. března 2008, Guigard v. Komise (T 301/05), kterým Soud zamítl žalobu, jíž se navrhovatel domáhal náhrady škody, která mu údajně byla způsobena v důsledku protiprávního jednání Komise, která neprodloužila jeho pracovní smlouvu uzavřenou v rámci technické spolupráce mezi Společenstvím a Nigerskou republikou financované z Evropského rozvojového fondu — Podmínky vzniku mimosmluvní odpovědnosti Společenství — Porušení čl. 313 odst. 2 písm. k) a článku 314 čtvrté úmluvy z Lomé (Úř. věst 1991, L 229, s. 1), pozměněné dohodou podepsanou na Mauriciu (Úř. věst. 1998, L 156, s. 3) — Porušení povinnosti uvést odůvodnění a práv obhajoby

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 11. března 2008, Guigard v. Komise (T-301/05), se zrušuje v rozsahu, v němž Soud prohlásil žalobu podanou P. Guigardem za přípustnou.

               2)

               Žaloba podaná P. Guigardem ve věci T-301/05 se zamítá.

               3)

               Není namístě rozhodovat o kasačním opravném prostředku podaném P. Guigardem.

               4)

               Philippu Guigardovi se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Komisí Evropských společenství v řízení před Soudním dvorem Evropských společenství a v řízení před Soudem prvního stupně Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc C-327/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. června 2011 United States Polo Association proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 13. dubna 2011 ve věci T-228/09, United States Polo Association v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a Textiles CMG, SA

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. června 2011 United States Polo Association proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 13. dubna 2011 ve věci T-228/09, United States Polo Association v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a Textiles CMG, SA
   (Věc C-327/11 P)
   2011/C 311/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: United States Polo Association (zástupci: P. Goldenbaum, Rechtsanwältin, T. Melchert, Rechtsanwalt a I. Rohr, Rechtsanwältin)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 13. dubna 2011 ve věci T-228/09,

               —

               zrušil rozhodnutí odvolacího senátu R 08861/2008-4,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení navrhovatelky,

               —

               v případě, že se Textil CMG S.A. bude účastnit řízení jako vedlejší účastník, uložil Textil CMG S.A, aby nesla vlastní náklady řízení

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že rozsudek Tribunálu se zakládá na nesprávném výkladu a nesprávném použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 (nyní čl. 8 odst. 1 písm.) b nařízení č. 207/2009) o ochranné známce Společenství (1).
   Na základě tohoto nesprávného výkladu a použití dospěl Tribunál nesprávně k závěru, že odvolací senát správně rozhodl, že existuje nebezpečí záměny mezi ochrannou známkou U.S. POLO ASSN. (napadnutá přihláška) a POLO-POLO (dřívější ochranná známka).
   Tribunál neprovedl správné a celkové posouzení pravděpodobnosti záměny a nedostatečně v tomto ohledu zohlednil nebo nesprávně použil zásady judikatury Soudního dvora Evropské Unie.
   Hlavní argumenty navrhovatelky týkající se nedostatků v závěrech Tribunálu lze shrnout takto:

               1)

               Tribunál nesprávně použil zásady stanovené v rozsudku Soudního dvora ze dne 6. října 2005, Medion, C-120/04, Sb. rozh. s. I-8551, pokud jde o možnou samostatnou rozlišovací funkci jednoho prvku ve složeném označení, přestože tento prvek v celkovém dojmu nepřevládá.
               Tribunál nejprve správně odmítl, že slovo „POLO“ bylo převládajícím prvkem v dřívější ochranné známce, ale následně nesprávně vyvodil údajnou samostatnou rozlišovací funkci prvku „POLO“ ze skutečnosti, že další prvky „U.S.“ a „ASSN.“ byly iniciálami nebo zkratkami a dále z předpokládaného nedostatku významu a údajné nedostatečné rozlišovací úrovně. Toto potvrzuje nesprávné pochopení požadavku samostatné rozlišovací funkce jednoho prvku ve složeném označení.
               Rozsudek ve věci Medion není možné v žádném případě vykládat v tom smyslu, že stanoví obecné pravidlo, podle kterého se má každý prvek s běžnou rozlišovací způsobilostí použitý pro dvě ochranné známky považovat za prvek, který má samostatnou rozlišovací funkci ve složeném označení. Tribunál nezohlednil, že podle rozhodnutí ve věci Medion existuje vztah mezi pravidlem a výjimkou, přitom obvykle průměrný spotřebitel vnímá ochrannou známku jako celek s tím, že v celkovém dojmu může převládat jeden nebo více prvků složeného označení a je výjimkou, že pokud prvek v celkovém dojmu nepřevládá, může mít samostatnou rozlišovací funkci jen výjimečně v případech, které se liší od obecné praxe. Tribunál pro takový výjimečný případ neuvedl žádné odůvodnění.

               2)

               Tribunál přisoudil výlučnou a rozhodující hodnotu skutečnosti, že dvě kolidující označení sdílejí prvek „POLO“, aniž řádně použil zásady celkového posouzení pravděpodobnosti záměny, jak vyplývají zejména z rozsudku Soudního dvora ze dne 11. listopadu 1997, SABEL, C-251/95, Sb. rozh. s. I-6191.
               Tribunál porušil zásadu, podle které široká veřejnost vnímá ochrannou známku jako celek a nezkoumá její jednotlivé detaily, ve vztahu k dřívější ochranné známce posoudil jen jeden prvek a tento srovnal s novější ochrannou známkou.
               Tribunál především nezohlednil všechny okolnosti projednávané věci, protože nezohlednil rozdíly mezi kolidujícími označeními, zejména výrazné zdvojení prvku „POLO“ v dřívější ochranné známce. Jediný prvek „POLO“ v dřívější ochranné známce „POLO-POLO“ ani nepřevládá ani nemá samostatnou rozlišovací funkci ve složeném označení a Tribunál ani takovou funkci v projednávaném případě neuvedl.
               Navíc dřívější ochranná známka „POLO-POLO“ jako celek nemá význam ani v jednom z jazyků Společenství. Z uvedeného důvodu není možné provést koncepční srovnání.

               3)

               Tribunál nezohlednil zásadu, že posouzení podobnosti jen na základě jednoho prvku je možné provést jen v případě, když jsou ostatní prvky ochranné známky zanedbatelné.

               4)

               Argumentace Tribunálu je rozporná a nekonzistentní v následujících bodech:
               Tribunál zaprvé dospěl k závěru, že prvky „U.S.“ a „ASSN.“ nemají samy o sobě žádný význam. Zadruhé zdůraznil, že „U.S.“ by relevantní veřejnost vnímala tak, že se týká zeměpisného původu. Dále i v případě, že by se připustilo, že někteří spotřebitelé by zkratku „ASSN.“ nemuseli pochopit, spotřebitelé by neměli důvod ji přehlédnout nebo přeslechnout, ale podle zásad stanovených ve věci MATRA TZEN by ji o to více vnímali jako rozlišující prvek.

      (1)  Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Spojené věci C-292/09 a C-293/09: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. ledna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Parma — Itálie) — Isabella Calestani (C-292/09), Paolo Lunardi (C-293/09) v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma ( Řízení o předběžné otázce — Zjevná nepřípustnost )

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/13

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. ledna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Parma — Itálie) — Isabella Calestani (C-292/09), Paolo Lunardi (C-293/09) v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
   (Spojené věci C-292/09 a C-293/09) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Zjevná nepřípustnost“)
   2010/C 100/20
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione tributaria provinciale di Parma

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Isabella Calestani (C-292/09), Paolo Lunardi (C-293/09)

      Žalovaná: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Commissione tributaria provinciale di Parma — Výklad čl. 13 bod B písm. c) směrnice 77/388/ES: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Osvobození dodávek zboží výlučně určeného k činnosti osvobozené od daně nebo vyloučené z práva na odpočet — Vnitrostátní právní předpisy vylučující osvobození od daně

      Výrok

   Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané rozhodnutími Commissione tributaria provinciale di Parma (Itálie) ze dne 9. a 17. června 2009 jsou zjevně nepřípustné.

      (1)  Úř. věst. C 233, 26.9.2009.


title: Věc T-176/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2011 — Seven v. OHIM — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SEVEN FOR ALL MANKIND — Starší obrazové ochranné známky Společenství a starší mezinárodní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek seven — Relativní důvod pro zamítnutí — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 )

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2011 — Seven v. OHIM — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)
   (Věc T-176/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SEVEN FOR ALL MANKIND - Starší obrazové ochranné známky Společenství a starší mezinárodní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „seven“ - Relativní důvod pro zamítnutí - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 340/35
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Seven SpA (Leinì, Itálie) (zástupce: L. Trevisan, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Seven for all mankind LLC (Vernon, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: A. Gautier-Sauvagnac, B. Guimberteau, M. Choukroun, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. ledna 2010 (věc R 1514/2008-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Seven SpA a Seven for all mankind LLC.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 28. ledna 2010 (věc R 1514/2008-2) se zrušuje.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů vzniklých společnosti Seven SpA v souvislosti s řízením před Tribunálem, jakož i nákladů vynaložených touto společností v rámci řízení před odvolacím senátem.

               4)

               Společnost Seven for all mankind LLC ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc C-109/06: Žaloba podaná dne  23. února 2006  – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/6

         Žaloba podaná dne 23. února 2006 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-109/06)
   (2006/C 108/08)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: W. Mölls, zmocněnec)

      Žalovaná: Spolková republika Německo
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spolková republika Německo tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro provedení směrnice Rady 2003/96/ES (1) ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, nebo tím, že o nich neinformovala Komisi, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 31. prosince 2003.

      (1)  Úř. věst. L 283, s. 51; Zvl. vyd. 09/01, s. 405.


title: Věc T-3/14: Žaloba podaná dne 2. ledna 2014 — Anudal Industrial v. Komise

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/50

         Žaloba podaná dne 2. ledna 2014 — Anudal Industrial v. Komise
   (Věc T-3/14)
   2014/C 52/96
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Anudal Industrial, SL (Badalona, Španělsko) (zástupci: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco a J. Corral García, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil články 1 až 6 rozhodnutí;

               —

               podpůrně zrušil článek 4 rozhodnutí v rozsahu, v němž nařizuje navrácení podpor, a

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí napadené touto žalobou je totéž jako rozhodnutí napadené ve věci T-515/13, Španělsko v. Komise.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               Napadené rozhodnutí nesplňuje podstatné procesní náležitosti a porušuje články 20 a 21, jakož i čl. 41 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie, neboť bylo vydáno na základě vyšetřování, ve kterém došlo k podstatným pochybením.

               2)

               Nesprávné právní posouzení vyplývající z porušení článků 107 SFEU a 108 SFEU a spočívající v závěru, že opatření, která jsou předmětem tohoto řízení, představují státní podporu, aniž byla prokázána jejich selektivita.

               3)

               Nesprávné právní posouzení vyplývající z porušení článků 107 SFEU a 108 SFEU a spočívající v závěru, že opatření, která jsou předmětem tohoto řízení, představují státní podporu, aniž bylo prokázáno, že předmětná opatření mají dopad na obchod mezi členskými státy.

               4)

               Nesprávné právní posouzení vyplývající z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a z nedostatku odůvodnění a spočívající v uznání existence státní podpory a v kvalifikaci hospodářských zájmových sdružení a jejich investorů coby příjemců, aniž tito získali z uvedené státní podpory soutěžní výhodu a aniž uvedená státní podpora ovlivnila obchod mezi členskými státy v jejich příslušných odvětvích.

               5)

               Nesprávné právní posouzení spočívající v nařízení navrácení případné podpory v rozporu se zásadou právní jistoty, zásadou legitimního očekávání a zásadou rovného zacházení, jakož i s článkem 14 nařízení (ES) č. 659/1999.


title: Věc T-652/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2015 – Sabbagh v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Zjevně nesprávné posouzení — Mimosmluvní odpovědnost“

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2015 – Sabbagh v. Rada
   (Věc T-652/11) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Zjevně nesprávné posouzení - Mimosmluvní odpovědnost“)
   (2015/C 118/30)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Bassam Sabbagh (Damašek, Sýrie) (zástupci: M. A. Bastin a J. M. Salva, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a S. Kyriakopoulou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1151/2011 ze dne 14. listopadu 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 442/2011 o omezujících opatření vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. L 296, s. 3), rozhodnutí 2011/782/SZBP ze dne 1. prosince 2011 o omezujících opatřeních vůči Sýrii a o zrušení rozhodnutí rozhodnutí 2011/273/SZBP (Úř. věst. L 319, s. 56) a nařízení Rady (EU) č. 36/2012 ze dne 18. ledna 2012 o omezujících opatření vzhledem k situaci v Sýrii a o zrušení nařízení (EU) č. 442/2011 (Úř. věst. L 16, s. 1) v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, a dále návrh na náhradu vzniklé škody včetně úroků z prodlení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Návrh na zrušení prováděcích nařízení Rady vydaných po přijetí nařízení Rady (EU) č. 36/2012 ze dne 18. ledna 2012 o omezujících opatření vzhledem k situaci v Sýrii a o zrušení nařízení č. 442/2011 se zamítá jako nepřípustný.

               2)

               V rozsahu, v němž se týkají Bassama Sabbagha, se zrušují tyto akty:

                           —

                           prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1151/2011 ze dne 14. listopadu 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 442/2011;

                           —

                           rozhodnutí 2011/782/SZBP ze dne 1. prosince 2011 o omezujících opatřeních vůči Sýrii a o zrušení rozhodnutí 2011/273/SZBP;

                           —

                           nařízení č. 36/2012.

               3)

               Účinky zrušených rozhodnutí a nařízení zůstávají vůči B. Sabbaghovi zachovány až do uplynutí lhůty pro podání kasačního opravného prostředku nebo v případě, že bude kasační opravný prostředek v této lhůtě podán, do případného odmítnutí kasačního opravného prostředku.

               4)

               Návrh na náhradu škody se zamítá.

               5)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů vynaložených B. Sabbaghem.

               6)

               Bassam Sabbagh ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 58, 25.2.2012.


title: Věc C-529/09: Žaloba podaná dne 18. prosince 2009 — Evropská komise v. Španělské království

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/21

         Žaloba podaná dne 18. prosince 2009 — Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-529/09)
   2010/C 51/34
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království tím, že nepřijalo opatření nezbytná pro provedení rozhodnutí Komise 1999/509/ES ze dne 14. října 1998 o poskytování podpory ze strany Španělska podnikům skupiny Magefesa a jejím právním nástupcům (Úř. věst. L 198, s. 15), pokud jde o společnost Industrias Domésticas, S.A. (Indosa), nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 288 odst. 4 SFEU a z článků 2 a 3 uvedeného rozhodnutí,

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Španělské království ve stanovené lhůtě nepřijalo opatření nezbytná k provedení rozhodnutí 1999/509/ES, pokud jde o společnost o Industrias Domésticas, S.A. (Indosa).


title: Věc T-332/17: Žaloba podaná dne 29. května 2017 – E-Control v. ACER

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/35

         Žaloba podaná dne 29. května 2017 – E-Control v. ACER
   (Věc T-332/17)
   (2017/C 249/51)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Vídeň, Rakousko) (zástupce: F. Schuhmacher, advokát)

      Žalovaná: Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí odvolacího senátu Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů ze dne 17. března 2017, věc A-001-2017 (konsolidovaná);

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První důvod vychází z nesprávného právního posouzení, když odvolací senát konstatoval, že ACER měl pravomoc změnit návrh přenosové soustavy.

                           —

                           Žalobce tvrdí, že odvolací senát pochybil, když měl za to, že ACER má pravomoc změnit návrh přenosové soustavy operátorů, protože nařízení Komise (EU) č. 2015/1222 (1) tuto pravomoc nestanoví.

               2.

               Druhý důvod vychází z nesprávného právního posouzení, když odvolací senát konstatoval, že ACER měl pravomoc, přestože nezohlednil žádost žalobce o změnu.

                           —

                           Žalobce tvrdí, že ACER nezohlednil jeho návrh na změnu podle čl. 9 odst. 12 nařízení Komise (EU) č. 2015/1222. Podle žalobce se odvolací senát dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že ACER měl pravomoc navzdory skutečnosti, že nezohlednil jeho návrh na změnu.

               3.

               Třetí důvod vychází z nesprávného právního posouzení, když odvolací senát konstatoval, že ACER měl pravomoc zavést hranici nabídkové zóny podle článku 15 nařízení Komise (EU) č. 2015/1222.

                           —

                           Žalobce tvrdí, že se odvolací senát dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že ACER měl pravomoc změnit nabídkovou zónu a zavést nové hranice podle článku 15 nařízení Komise (EU) č. 2015/1222. Podle žalobce ACER jednal ultra vires a porušil právní rámec a pravomoci členských států.

               4.

               Čtvrtý důvod vychází z nedostatku odůvodnění a z nesprávného právního posouzení, když odvolací senát konstatoval, že ACER prokázal, že na německo-rakouské hranici existuje strukturální přetížení.

                           —

                           Žalobce tvrdí, že jeho procesní práva nebyla dodržena, jelikož odvolací senát se nezabýval argumenty předloženými v odvolání, ale opřel se o obecné prohlášení bez konkrétního vztahu k projednávané věci. Pokud Soudní dvůr konstatuje, že odvolací senát poskytl dostačující odůvodnění, uplatňuje žalobce rovněž, že se odvolací senát dopustil nesprávního právního posouzení, když bez odkazu na právní standardy přijal závěr ACER založený na nesprávné definici přetížení.

               5.

               Pátý důvod vychází z neexistence řádného odůvodnění a nesprávného právního posouzení, když nebyly zohledněny žádosti o důkazy předložené žalobcem.

                           —

                           Žalobce tvrdí, že odvolací senát neuvedl smysluplné posouzení žádosti a že tím porušil povinnost uvést odůvodnění. Podle žalobce měl odvolací senát učinit odůvodněný závěr ohledně opodstatněnosti odvolání a měl povinnost žádat o informace nezbytné k rozhodnutí v projednávané věci. Podle žalobce se tedy odvolací senát dopustil nesprávného právního posouzení, když zamítl žádost žalobce o informace.

               6.

               Šestý důvod vychází z nedostatku odůvodnění a nesprávného právního posouzení, když odvolací senát konstatoval, že nastavení hranice nabídkové zóny bylo přiměřené.

                           —

                           Žalobce vznáší dva důvody, nedostatek odůvodnění jako porušení procesních práv a nesprávné právní posouzení ve vztahu k požadovanému právnímu standardu. Podle žalobce napadené rozhodnutí nezohlednilo základní zásadu proporcionality obsaženou v článku 16 nařízení (ES) č. 714/2009 (2), která je zároveň základní zásadou SFEU.

      (1)  Commission regulation (EU) 2015/1222 of 24 July 2015 establishing a guideline on capacity allocation and congestion management (OJ 2015, L197, p. 24).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003 (Úř. věst. L 211, s. 15).


               12.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/40

         Žaloba podaná dne 17. listopadu 2016 Kontrolním úřadem ESVO proti Islandu
   (Věc E-18/16)
   (2017/C 9/10)
   Dne 17. listopadu 2016 podal Kontrolní úřad ESVO (se sídlem na adrese 35, Rue Belliard, 1040 Brusel) zastoupený zplnomocněnými zástupci Carstenem Zatschlerem a Marlene Lie Hakkebo k Soudu ESVO žalobu na Island.
   Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soud ESVO:

               1.

               prohlásil, že Island nepřijal opatření nutná k tomu, aby akt uvedený v bodě l2zzq v kapitole XV přílohy II Dohody o EHP (nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 98/2013 ze dne 15. ledna 2013 o uvádění prekurzorů výbušnin na trh a o jejich používání), ve znění protokolu 1 k dohodě o EHP, převzal do svého vnitřního právního řádu, jak požaduje článek 7 Dohody o EHP,

               2.

               uložil Islandu uhradit náklady tohoto řízení.

      Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               tato žádost se týká skutečnosti, že Island nejpozději do 2. května 2016 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 2. března 2016, které se zabývá skutečností, že země do svého vnitřního právního řádu nepřevzala nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 98/2013 ze dne 15. ledna 2013 o uvádění prekurzorů výbušnin na trh a o jejich používání uvedené v bodě l2zzq kapitoly XV přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněné do uvedené dohody protokolem 1 k uvedené dohodě (dále jen „akt“),

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že Island ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nutná k převzetí aktu, čímž nesplnil své povinnosti vyplývající z aktu a z článku 7 Dohody o EHP.


title: Věc T-236/16: Žaloba podaná dne 10. května 2016 – Biogena Naturprodukte v. EUIPO (ZUM wohl)

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/46

         Žaloba podaná dne 10. května 2016 – Biogena Naturprodukte v. EUIPO (ZUM wohl)
   (Věc T-236/16)
   (2016/C 243/52)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Biogena Naturprodukte GmbH & Co KG (Salzburg, Rakousko) (zástupce: I. Schiffer, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „ZUM wohl“ – Přihláška č. 13 666 871

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. února 2016, ve věci R 1982/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               určil, že označení přihlášené pod číslem přihlášky GM 013 666 871 ze dne 23. ledna 2015 pro zboží a služby ve třídách 29, 30, 32 a 43 jako ochranné známky Evropské unie, je plně způsobilé k zápisu;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, které přihlašovatelce vzniky v řízení o přihlášce ochranné známky.

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů tohoto řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-268/08: Usnesení Soudního dvora ze dne 3. března 2009 — Christos Michail v. Komise Evropských společenství ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Články 12a a 24 služebního řádu — Psychické obtěžování — Povinnost poskytnout pomoc — Zkreslování skutkových okolností — Nesprávná právní kvalifikace skutkových okolností )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/19

         Usnesení Soudního dvora ze dne 3. března 2009 — Christos Michail v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-268/08) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Články 12a a 24 služebního řádu - Psychické obtěžování - Povinnost poskytnout pomoc - Zkreslování skutkových okolností - Nesprávná právní kvalifikace skutkových okolností“)
   2009/C 113/37
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Christos Michail (zástupce: C. Meïdanis, dikigoros)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a J. Currall, zmocněnci, E. Bourtzalas a I. Antypas, advokáti)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 16. dubna 2008, Michail v. Komise (T-486/04), kterým Soud zamítl žalobu účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek na zrušení rozhodnutí ze dne 20. března 2004, kterým Komise implicitně zamítá žádost o pomoc podanou účastníkem řízení podávajícím kasační opravný prostředek na základě článku 24 služebního řádu — Porušení článku 12a uvedeného řádu — Psychické obtěžování — Zkreslování skutkových okolností — Nesprávné právní posouzení uvedených okolností

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Ch. Michailovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.