title: Věc C-686/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 7. prosince 2017 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V. v. Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 7. prosince 2017 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V. v. Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH
   (Věc C-686/17)
   (2018/C 104/17)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.

      Žalovaná: Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutno při výkladu pojmu země původu ve smyslu čl. 113a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 (1) a čl. 76 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 (2) vycházet z ustanovení, která jsou uvedena v článku 23 a násl. celního kodexu (3) a v článku 60 celního kodexu Unie (4)?

               2)

               Mají pěstované žampiony, které jsou sklízeny v tuzemsku, podle článku 23 nařízení (EHS) č. 2913/92 a čl. 60 odst. 1 nařízení (EU) č. 952/2013 tuzemský původ, pokud podstatné kroky při jejich produkci byly učiněny v jiných členských státech Evropské unie a tyto žampiony byly do tuzemska přivezeny teprve tři nebo méně dnů před první sklizní?

               3)

               Je nutno zákaz uvedení v omyl, který je zakotven v čl. 2 odst. 1 písm. a) bodě i) směrnice č. 2000/13/ES (5) a čl. 7 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1169/2011 (6), použít na povinnost uvést zem původu, kterou stanoví čl. 113a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 a čl. 76 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013?

               4)

               Mohou být k označení země původu, jehož uvedení požaduje čl. 113a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 a čl. 76 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013, připojeny vysvětlující dodatky, aby se zabránilo uvedení v omyl, které je podle čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu i) směrnice č. 2000/13/ES a čl. 7 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1169/2011 zakázáno?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007 , kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (Úř. věst. 2007, L 299, s. 1).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013 , kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 671).

      (3)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. 1992, L 302, s. 1).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013 , kterým se stanoví celní kodex Unie (Úř. věst. 2013, L 269, s. 1).

      (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (Úř. věst. 2000, L 109, s. 29).

      (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (Úř. věst. 2011, L 304, s. 18).


title: Věc C-699/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 14. prosince 2017 – Allianz Vorsorgekasse AG

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 14. prosince 2017 – Allianz Vorsorgekasse AG
   (Věc C-699/17)
   (2018/C 104/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: Allianz Vorsorgekasse AG

      Zúčastněné osoby: Bundestheater-Holding GmbH, Burgtheater GmbH, Wiener Staatsoper GmbH, Volksoper Wien GmbH, ART for ART Theaterservice GmbH, fair-finance Vorsorgekasse AG

      Předběžná otázka

   Jsou ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/ES ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek (1), resp. články 49 a 56 SFEU a zásady rovného zacházení, zákazu diskriminace a transparentnosti, které z nich pro veřejné zakázky vyplývají, použitelné na smlouvy, které uzavírají veřejní zadavatelé s Betriebliche Vorsorgekassen (instituce zajišťující povinné podnikové spoření na odstupné), jejichž předmětem je správa a investování příspěvků srážených ze mzdy (Entgeltbeiträge), pokud uzavření smlouvy a tedy i výběr této instituce vyžaduje souhlas zaměstnanců resp. jejich zástupců a veřejný zadavatel tedy nemůže tuto smlouvu uzavřít sám?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. L 94, s. 65).


title: Věc T-235/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. února 2018 – Pari Pharma v. EMA „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty v držení EMA předložené v rámci žádosti o registraci léčivého přípravku Vantobra — Rozhodnutí zpřístupnit dokumenty třetí osobě — Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů — Neexistence obecné domněnky důvěrnosti“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. února 2018 – Pari Pharma v. EMA
   (Věc T-235/15) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty v držení EMA předložené v rámci žádosti o registraci léčivého přípravku Vantobra - Rozhodnutí zpřístupnit dokumenty třetí osobě - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů - Neexistence obecné domněnky důvěrnosti“)
   (2018/C 104/33)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Pari Pharma GmbH (Starnberg, Německo) (zástupci: M. Epping a W. Rehmann, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (zástupci: T. Jabłoński, A. Rusanov, S. Marino, A. Spina a N. Rampal Olmedo, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: D. Colas a J. Traband, zmocněnci) a Novartis Europharm Ltd (Camberley, Spojené království) (zástupce: C. Schoonderbeek, advokátka)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí EMA ze dne 24. dubna 2015 EMA/271043/2015, kterým se na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331) zpřístupňují třetí osobě dokumenty obsahující informace předložené v rámci žádosti o registraci léčivého přípravku Vantobra.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Pari Pharma GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA), včetně nákladů řízení o předběžném opatření.

               3)

               Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení.

               4)

               Společnost Novartis Europharm Ltd ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 221, 6.7.2015.


title: Věc T-457/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. února 2018 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Le Coq de France — Starší národní obrazová ochranná známka le coq — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Podobnost výrobků a služeb — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 2017/1001]“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. února 2018 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France)
   (Věc T-457/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Le Coq de France - Starší národní obrazová ochranná známka le coq - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Podobnost výrobků a služeb - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 2017/1001]“)
   (2018/C 104/44)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Německo) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Schifko a D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Schwamm & Cie. mbH (Saarbrücken, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. června 2016 (věc R 1786/2015-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Schwamm & Cie a Aldi Einkauf.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016.


title: Věc T-477/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. února 2018 – European Dynamics Luxembourg a další v. ECHA „Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Poskytování služeb informačních technologií pro aplikace ECHA — Odmítnutí nabídky uchazeče — Kritéria pro udělení — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení — Mimosmluvní odpovědnost“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. února 2018 – European Dynamics Luxembourg a další v. ECHA
   (Věc T-477/15) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Poskytování služeb informačních technologií pro aplikace ECHA - Odmítnutí nabídky uchazeče - Kritéria pro udělení - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Mimosmluvní odpovědnost“)
   (2018/C 104/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Luxembourg SA (Lucemburk, Lucembursko), European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgie), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, (Atény, Řecko) (zástupci: M. Sfyri, D. Papadopoulou a C.-N. Dede, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: původně E. Maurage, W. Broere a M. Heikkilä, poté W. Broere a M. Heikkilä, zmocněnci, ve spolupráci s J. Stuyck a A. M. Vandromme, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí, která byla žalobkyním doručena dopisem ze dne 25. června 2015, jimiž ECHA odmítla nabídku konsorcia European Dynamics ohledně udělení zakázky ECHA/2014/86 týkající se poskytování služeb informačních technologií pro aplikace ECHA a udělila tuto zakázku jinému uchazeči a dále návrh na základě článku 268 SFEU domáhající se náhrady škody, kterou žalobkyně údajně utrpěly.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro chemické látky (ECHA).

      (1)  Úř. věst. C 363, 3.11.2015.


title: Věc C-723/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 29. prosince 2017 – Lies Craeynest a další v. Brussels Hoofdstedelijk Gewest und Brussels Instituut voor Milieubeheer; Další účastník řízení: Belgische Staat

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 29. prosince 2017 – Lies Craeynest a další v. Brussels Hoofdstedelijk Gewest und Brussels Instituut voor Milieubeheer; Další účastník řízení: Belgische Staat
   (Věc C-723/17)
   (2018/C 104/21)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Lies Craeynest, Cristina Lopez Devaux, Frédéric Mertens, Stefan Vandermeulen, Karin De Schepper, Clientearth vzw

      Žalovaní: Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Brussels Instituut voor Milieubeheer

      Další účastník řízení: Belgische Staat

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat čl. 4 odst. 3 a čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec Smlouvy o Evropské unii se čl. 288 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie a články 6 a 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES (1) ze dne [21.] května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu v tom smyslu, že, pokud uvádí, že členský stát nezřídil místa odběru vzorků v dané zóně v souladu s kritérii uvedenými v části B bodu 1 písm. a) přílohy III směrnice, mají vnitrostátní soudy pravomoc přezkoumat na žádost jednotlivců, kteří jsou přímo dotčeni překročením mezních hodnot uvedených v čl. 13 odst. 1 směrnice, zda místa odběru vzorků byla zřízena v souladu s těmito kritérii, a, pokud tomu tak není, přijmout vůči vnitrostátnímu orgánu všechna nezbytná opatření, jako například nařízení, aby byla zřízena místa v souladu s těmito kritérii?

               2)

               Je mezní hodnota ve smyslu čl. 13 odst. 1 a čl. 23 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne [21.] května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu překročena, pokud je překročení mezní hodnoty zjištěno v průměrované době kalendářního roku, jak je stanoveno v příloze VII této směrnice, na základě výsledků měření pouze jednoho místa odběru vzorků ve smyslu článku 7 směrnice, nebo se jedná o takové překročení pouze tehdy, pokud vyplývá z průměru výsledků měření všech míst odběru vzorků v určité zóně ve smyslu směrnice?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (Úř. věst. 2008, L 152, s. 1).


title: Věc T-506/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. února 2018 – Řecko v. Komise „EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Výdaje vynaložené Řeckem — Paušální finanční opravy — Režim podpor na plochu — Pojem ‚stálé pastviny‘ — Podmínky uložení paušální opravy ve výši 25 % — Sdělení uvedené v čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 885/2006 — Článek 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 — Podmíněnost — Kontrola požadavků v oblasti řízení stanovených právní úpravou — Kontrolo dobrých zemědělských a environmentálních podmínek — Povinnost uvést odůvodnění — Odečtení opravy zrušené rozsudkem Tribunálu“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. února 2018 – Řecko v. Komise
   (Věc T-506/15) (1)

   („EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Výdaje vynaložené Řeckem - Paušální finanční opravy - Režim podpor na plochu - Pojem ‚stálé pastviny‘ - Podmínky uložení paušální opravy ve výši 25 % - Sdělení uvedené v čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 885/2006 - Článek 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 - Podmíněnost - Kontrola požadavků v oblasti řízení stanovených právní úpravou - Kontrolo dobrých zemědělských a environmentálních podmínek - Povinnost uvést odůvodnění - Odečtení opravy zrušené rozsudkem Tribunálu“)
   (2018/C 104/35)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, O. Tsirkinidou a A. Vasilopoulou, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. Kranenborg a D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Španělské království (zástupce: A. Gavela Llopis, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/1119 ze dne 22. června 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2015, L 182, s. 39).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Řecká republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 371, 9. 11. 2015.


title: Věc T-775/16: Usnesení Tribunálu ze dne 7. února 2018 – Kondyterska korporatsiia „Roshen“ v. EUIPO – Krasnyiy oktyabr (vyobrazení raka) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka znázorňující raka — Starší mezinárodní zápis obrazové ochranné známky РАКОВЫЕ ШЕЙКИ — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001]“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. února 2018 – Kondyterska korporatsiia „Roshen“ v. EUIPO – Krasnyiy oktyabr (vyobrazení raka)
   (Věc T-775/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka znázorňující raka - Starší mezinárodní zápis obrazové ochranné známky РАКОВЫЕ ШЕЙКИ - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001]“)
   (2018/C 104/45)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dočirnje pidpryjemstvo Kondyterska korporacja „Rošen“ (Kyjev, Ukrajina) (zástupkyně: R. Žabolienė a I. Lukauskienė, advokátky)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: A. Lukošiūtė a D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Moscow Confectionery Factory „Krasnyj okťabr“ OAO (Moskva, Rusko) (zástupci: O. Spuhler, M. Geitz a J. Stock, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. srpna 2016 (věc R 2419/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Moscow Confectionery Factory „Krasnyj okťabr“ a Dočirnje pidpryjemstvo Kondyterska korporacja „Rošen“.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Dočirnje pidpryjemstvo Kondyterska korporacja „Rošen“ se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 475, 19.12.2016.


title: Věc C-1/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 2. ledna 2018 – SIA Oriola Rīga v. Valsts ieņēmumu dienests

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 2. ledna 2018 – SIA Oriola Rīga v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Věc C-1/18)
   (2018/C 104/23)
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka podávající kasační opravný prostředek: SIA Oriola Rīga

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Valsts ieņēmumu dienests

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud jsou dovezeným zbožím léčivé přípravky, je třeba při určování celní hodnoty zboží podle čl. 30 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (1) ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, a čl. 151 odst. 4 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (2) ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Komise (EHS) č. 2913/92, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, za podobné zboží považovat takové léčivé přípravky, jejichž účinná látka a její množství je stejné (nebo podobné), nebo má být při identifikaci podobného zboží zohledněno také postavení dovezeného léčivého přípravku na trhu, to znamená jeho obliba a poptávka po něm, a jeho výrobce?

               2)

               Má být při stanovení celní hodnoty zboží podle čl. 30 odst. 2 písm. c) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, lhůta devadesáti dnů stanovená v čl. 152 odst. 1 písm. b) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, použita pružně?

               3)

               Použije-li se zmíněná lhůta pružně, je třeba dát přednost údajům o transakcích bližších době dovozu zboží, jehož celní hodnota má být stanovena, jejichž předmětem je stejné nebo podobné zboží, které se prodává v množství dostatečném k určení jednotkové ceny, nebo naopak údajům o ne tak blízkých transakcích, jejichž předmětem je však dovezené zboží?

               4)

               Mají být při stanovení celní hodnoty dovezeného zboží podle čl. 30 odst. 2 písm. c) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, uplatněny poskytnuté slevy, které určily cenu, za kterou bylo zboží skutečně prodáno?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307).

      (2)  Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, 11.10.1993, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3).


title: Věc C-433/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 24. ledna 2018 – Evropská komise v. Italská republika „Nesplnění povinnosti státem — Mléko a mléčné výrobky — Doplňková dávka z mléka — Hospodářské roky 1995/1996 až 2008/2009 — Nařízení (ES) č. 1234/2007 — Články 79, 80 a 83 — Nařízení (ES) č. 595/2004 — Články 15 a 17 — Porušení — Neuhrazení dávky ve stanovených lhůtách — Nevymáhání v případech neuhrazení dávky“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/2

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 24. ledna 2018 – Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-433/15) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Mléko a mléčné výrobky - Doplňková dávka z mléka - Hospodářské roky 1995/1996 až 2008/2009 - Nařízení (ES) č. 1234/2007 - Články 79, 80 a 83 - Nařízení (ES) č. 595/2004 - Články 15 a 17 - Porušení - Neuhrazení dávky ve stanovených lhůtách - Nevymáhání v případech neuhrazení dávky“)
   (2018/C 104/02)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Rossi, D. Nardi a J. Guillem Carrau, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Gentilim a S. Fiorentinem, avocatti dello Stato)

      Výrok

               1)

               Italská republika tím, že nezajistila, aby doplňková dávka dlužná za množství vyprodukovaná v Itálii nad rámec vnitrostátní kvóty od prvního hospodářského roku, ve kterém se doplňková dávka v Itálii skutečně uplatnila (1995/1996), až do posledního hospodářského roku, v němž vznikl přebytek produkce v Itálii (2008/2009),

                           —

                           byla skutečně přičtena k tíži jednotlivých producentů, kteří se podíleli na každém z překročení produkce, a

                           —

                           byla včas uhrazena na základě předchozího oznámení dlužné výše odběratelem nebo producentem v případě přímých prodejů, nebo

                           —

                           nebyla-li uhrazena ve stanovené lhůtě, aby byla zaregistrována a případně vymáhána od těchto odběratelů nebo producentů,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 1 a 2 nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 ze dne 28. prosince 1992, kterým se zavádí doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků, z článku 4 nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků, z článků 79, 80 a 83 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů), jakož i, co se týče prováděcích předpisů Komise, z článku 7 nařízení (EHS) č. 536/93 ze dne 9. března 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla týkající se doplňkové dávky v odvětví mléka a mléčných výrobků, z čl. 11 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1392/2001 ze dne 9. července 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 3950/92, jakož i na posledním místě z článků 15 a 17 nařízení (ES) č. 595/2004 ze dne 30. března 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady č. 1788/2003, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1468/2006 ze dne 4. října 2006.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 354, 26.10.2015.


title: Věc T-17/18: Žaloba podaná dne 19. ledna 2018 – Delfant Hoylaerts v. Komise

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/44

         Žaloba podaná dne 19. ledna 2018 – Delfant Hoylaerts v. Komise
   (Věc T-17/18)
   (2018/C 104/57)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Isabelle Delfant Hoylaerts (Montredon-des-Corbières, Francie) (zástupkyně: E. Conquet, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil zamítavé rozhodnutí Komise ze dne 21. března 2017;

               —

               zrušil implicitní zamítavé rozhodnutí Komise ze dne 20. října 2017;

               —

               uložil Komisi povinnost uhradit výdaje vynaložené docházení do speciálně pedagogického centra od 20. října 2017;

               —

               uložil Komisi povinnost zaplatit I. Delfant Hoylaerts částku 3 000 eur z titulu náhrady finanční a nemajetkové újmy;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení a povinnosti zaplatit I. Delfant Hoylaerts částku 3 000 eur z titulu nevratných nákladů.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, vycházející z porušení článku 72 služebního řádu úředníků Evropské unie, jehož ustanovení jsou převzata do Společných předpisů pro zdravotní pojištění úředníků Evropské unie, zejména do článku 20, a do příručky pro činnost výboru pro děti se zdravotním postižením úředníků.
   Podle žalobkyně Komise porušila výše citovaná ustanovení, když přijala rozhodnutí neuhradit výdaje na docházení jejího dítěte se zdravotním postižením do speciálně pedagogického centra (institut médico-éducatif, dále jen „IME“). V této souvislosti má za to, že uvedené rozhodnutí vychází z ryze administrativního neporozumění a že chybí právní základ, ze kterého by Komise mohla vycházet.
   Žalobkyně konečně tvrdí, že jednání Komise v rozporu s dobrými mravy má závažné dopady, neboť sama není schopna hradit náklady na IME, byť docházení do něj je pro její dítě životně důležité. V důsledku pochybení Komise se tak zhoršily její morální i finanční poměry.


title: Věc T-794/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2018 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zacharieva (Obal na zmrzlinové kornouty) „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující zmrzlinový kornout — Dřívější mezinárodní zápis s vyznačením Bulharska — Důvody neplatnosti — Použití rozlišovacího označení, jehož majitel má právo zakázat užití, v pozdějším (průmyslovém) vzoru — Článek 25 odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 6/2002 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 62 nařízení č. 6/2002 — Povinnost postupovat s řádnou péčí — Článek 63 odst. 1 nařízení č. 6/2002“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2018 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zacharieva (Obal na zmrzlinové kornouty)
   (Věc T-794/16) (1)

   („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující zmrzlinový kornout - Dřívější mezinárodní zápis s vyznačením Bulharska - Důvody neplatnosti - Použití rozlišovacího označení, jehož majitel má právo zakázat užití, v pozdějším (průmyslovém) vzoru - Článek 25 odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 6/2002 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 62 nařízení č. 6/2002 - Povinnost postupovat s řádnou péčí - Článek 63 odst. 1 nařízení č. 6/2002“)
   (2018/C 104/47)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turecko) (zástupce: T. Tsenova, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Elka Zacharieva (Plovdiv, Bulharsko) (zástupce: A. Kostov, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. září 2016 (věc R 1144/2015-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret a E. Zacharievou.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 12. září 2016 (věc R 1144/2015-3) se zrušuje.

               2.

               Návrhu na prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru zapsaného pod č. 002343244-0001 se vyhovuje.

               3.

               EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v řízení před Tribunálem a odvolacím senátem.

               4.

               Elka Zacharieva ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 23.1.2017.


title: Věc T-518/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. února 2018 – Francie v. Komise „EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Program rozvoje francouzského venkova — Opatření na podporu rozvoje venkova — Oblasti s přírodním znevýhodněním — Paušální finanční oprava — Výdaje vynaložené Francií — Kontroly na místě — Kritérium intenzity chovu — Počítání zvířat — Navýšení procenta paušální opravy z důvodu opakovaného nedostatku — Procesní záruky“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. února 2018 – Francie v. Komise
   (Věc T-518/15) (1)

   („EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Program rozvoje francouzského venkova - Opatření na podporu rozvoje venkova - Oblasti s přírodním znevýhodněním - Paušální finanční oprava - Výdaje vynaložené Francií - Kontroly na místě - Kritérium intenzity chovu - Počítání zvířat - Navýšení procenta paušální opravy z důvodu opakovaného nedostatku - Procesní záruky“)
   (2018/C 104/36)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: původně G. de Bergues, D. Colas, R. Coesme a A. Daly, poté D. Colas, R. Coesme a A. Daly, nakonec D. Colas, R. Coesme, S. Horrenberger a E. de Moustier, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, A. Lewis a J. Aquilina, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Španělské království (zástupci: původně M. Sampol Pucurull, poté V. Ester Casas, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na částečné zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/1119 ze dne 22. června 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2015, L 182, s. 39).

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/1119 ze dne 22. června 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), se zrušuje v rozsahu, v jakém v něm byla uplatněna paušální oprava zvýšená o 10 % z důvodu, že nedostatek vytýkaný francouzským orgánům v souvislosti s počítáním zvířat byl opakovaný a z jejich strany nedošlo ke zlepšení.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Francouzská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

               4)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 354, 26.10.2015.


title: Věc T-21/18: Žaloba podaná dne 19. ledna 2018 – Polsko v. Komise

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/45

         Žaloba podaná dne 19. ledna 2018 – Polsko v. Komise
   (Věc T-21/18)
   (2018/C 104/58)
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2017/2014 ze dne 8. listopadu 2017, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (oznámeno pod číslem C(2017) 7263) (Úř. věst. 2017, L 292, s. 61), v rozsahu, v němž jsou z financování Evropskou unií vyloučeny částky ve výši 48 317 806,79 eur a 26 638 201,22 eur netto, jež vyplatila platební agentura schválená Polskou republikou,

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 52 odst. 1 nařízení č. 1306/2013 (1), jež spočívá v tom, že finanční oprava byla provedena na základě nesprávného skutkového zjištění a nesprávného výkladu právu, přestože byly výdaje Polskou republikou vynaloženy v souladu s unijními předpisy.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 52 odst. 2 nařízení č. 1306/2013, jež spočívá v tom, že paušální finanční oprava byla uplatněna v nadměrně vysoké částce v poměru k riziku finanční ztráty pro unijní rozpočet.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 296 druhého pododstavce SFEU v důsledku nedostatečného odůvodnění uplatněné opravy.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 549).


title: Věc T-795/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2017 – Krasnyj oktjabr v. EUIPO – Konditerska korporacija „Rošen“ (CRABS) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka CRABS — Starší mezinárodní zápis obrazové ochranné známky РАКОВЫЕ ШЕЙКИ — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2017 – Krasnyj oktjabr v. EUIPO – Konditerska korporacija „Rošen“ (CRABS)
   (Věc T-795/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka CRABS - Starší mezinárodní zápis obrazové ochranné známky РАКОВЫЕ ШЕЙКИ - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 104/48)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: moskevská cukrárenská továrna „Krasnyj oktjabr“ OAO (Moskva, Rusko) (zástupci: O. Spuhler, M. Geitz a J. Stock, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė a D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Dočirne pidprijemstvo Konditerska korporacija „Rošen“ (Kyjev, Ukrajina) (zástupci: R. Žabolienė a I. Lukauskienė, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. srpna 2016 (věc R 2507/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi moskevskou cukrárenskou továrnou „Krasnyj oktjabr“ a Dočirne pidprijemstvo Konditerska korporacija „Rošen“

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Dočirne pidprijemstvo Konditerska korporacija „Rošen“ se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 9.1.2017.


title: Věc C-179/16: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – F. Hoffmann-La Roche Ltd a další v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato „Řízení o předběžné otázce — Hospodářská soutěž — Článek 101 SFEU — Kartelová dohoda — Léčivé přípravky — Směrnice 2001/83/ES — Nařízení (ES) č. 726/2004 — Tvrzení týkající se rizik plynoucích z používání léčivého přípravku, na který se nevztahuje registrace léčivého přípravku (mimo RLP) — Vymezení relevantního trhu — Vedlejší omezení — Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu — Výjimka“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – F. Hoffmann-La Roche Ltd a další v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Věc C-179/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Hospodářská soutěž - Článek 101 SFEU - Kartelová dohoda - Léčivé přípravky - Směrnice 2001/83/ES - Nařízení (ES) č. 726/2004 - Tvrzení týkající se rizik plynoucích z používání léčivého přípravku, na který se nevztahuje registrace léčivého přípravku (mimo RLP) - Vymezení relevantního trhu - Vedlejší omezení - Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu - Výjimka“)
   (2018/C 104/03)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: F. Hoffmann-La Roche Ltd, Roche SpA, Novartis AG, Novartis Farma SpA

      Odpůrce: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      za přítomnosti: Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds), Società Oftalmologica Italiana (SOI) – Associazione Medici Oculisti Italiani (AMOI), Regione Emilia-Romagna, Altroconsumo, Regione Lombardia, Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (Codacons), Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Výrok

               1)

               Článek 101 SFEU je třeba vykládat v tom smyslu, že pro účely jeho uplatnění může vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž zahrnout do relevantního trhu kromě léčivých přípravků povolených k léčbě předmětných onemocnění i další léčivý přípravek, jehož registrace léčivého přípravku se na tuto léčbu nevztahuje, který se ale k tomuto účelu používá, a nachází se tedy v konkrétním vztahu zastupitelnosti s prvně uvedenými léčivými přípravky. K určení toho, zda takový vztah zastupitelnosti existuje, musí tento orgán, pokud příslušné orgány nebo soudy provedly přezkum slučitelnosti dotčeného výrobku s použitelnými ustanoveními upravujícími jeho výrobu nebo jeho uvádění na trh, zohlednit výsledek tohoto přezkumu, zhodnocením jeho případných účinků na strukturu poptávky a nabídky.

               2)

               Článek 101 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že kartelová dohoda uzavřená mezi dvěma stranami licenční smlouvy týkající se využívání léčivého přípravku, která za účelem snížení konkurenčního tlaku na používání tohoto léčivého přípravku pro léčbu daných onemocnění, směřuje k omezení jednání třetích stran spočívajícího v podporování užívání jiného léčivého přípravku k léčbě stejných onemocnění, není vyňata z působnosti tohoto ustanovení z důvodu, že by tato kartelová dohoda byla ve vztahu k uvedené smlouvě vedlejší.

               3)

               Článek 101 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že kartelová dohoda mezi dvěma podniky uvádějícími na trh dva konkurenční léčivé přípravky, která se v kontextu vyznačujícím se nejistotou vědeckých poznatků týká šíření u Evropské agentury pro léčivé přípravky, zdravotnických pracovníků a široké veřejnosti klamavých informací o nežádoucích účincích užívání jednoho z těchto léčivých přípravků pro léčbu onemocnění, na které se nevztahuje jeho registrace léčivého přípravku, s cílem snížení konkurenčního tlaku vyplývajícího z tohoto užívání na užívání druhého léčivého přípravku představuje omezení hospodářské soutěže „z hlediska účelu“ ve smyslu tohoto ustanovení.

               4)

               Článek 101 SFEU je třeba vykládat v tom smyslu, že se na takovou kartelovou dohodu nemůže vztahovat výjimka uvedená v odstavci 3 tohoto článku.

      (1)  Úř. věst. C 222, 20.6.2016.


title: Věc T-22/18: Žaloba podaná dne 19. ledna 2018 – Bulharsko v. Komise

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/46

         Žaloba podaná dne 19. ledna 2018 – Bulharsko v. Komise
   (Věc T-22/18)
   (2018/C 104/59)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bulharská republika (zástupkyně: E. Petranova a L. Zacharieva, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2017/2014 ze dne 8. listopadu 2017, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (oznámené pod číslem C(2017) 7263) v jeho částech spadajících do rozpočtové položky 6711, v nichž jsou určité výdaje Bulharské republiky ve výši 11 685 774,48 eur, s finančním dopadem ve výši 11 412 865,79 eur, po odečtení 272 908,69 eur, vyloučeny z financování Evropskou unií v rámci EZFRV

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně deset žalobních důvodů.

               1.

               Důvody, které se vztahují na částky, které jsou vyloučeny z unijního financování z důvodu nedostatků v klíčové kontrole „dostatečná kvalita kontrol na místě“ a nedostatky v klíčové kontrole „přiměřené ověřování žádostí o platbu“, z důvodu nedostatků v klíčové kontrole „náležité hodnocení přiměřenosti nákladů“ – výdaje týkající se přímých nákupů a z důvodu nedostatků v klíčové kontrole „náležité hodnocení přiměřenosti nákladů“ – výdaje týkající se hodnoticího výboru:

                           —

                           Porušení postupu schvalování souladu podle článku 52 nařízení č. 1306/2013 a článku 34 prováděcího nařízení č. 908/2014 v rozsahu, v němž Komise na oporu svých konstatování ohledně kvality kontrol na místě přidala nové důvody;

                           —

                           Porušení zásady právní jistoty v rozsahu, v němž ohledně dostatečné kvality kontrol na místě chyběla jasná kritéria a jasné pokyny;

                           —

                           Porušení zásady řádného finančního řízení a postupu schvalování souladu podle článku 52 nařízení č. 1306/2013 v rozsahu, v němž byly provedeny neodůvodněné finanční opravy;

                           —

                           Porušení postupu schvalování souladu podle článku 52 nařízení č. 1306/2013 a pokynů pro výpočet finančních oprav v souvislosti s finanční opravou provedenou podle opatření 311 pro rozpočtové roky 2013, 2014 a 2015;

                           —

                           Porušení pokynů pro výpočet finančních oprav v rozsahu, v němž finanční oprava byla provedena tak, že není přiměřená skutečnému nebezpečí finančních škod pro Unii;

                           —

                           Porušení postupu schvalování souladu podle článku 52 nařízení č. 1306/2013 a pokynů pro výpočet finančních oprav při provedení finančních oprav v souvislosti s dostatečnou kvalitou kontrol na místě;

                           —

                           Porušení čl. 34 odst. 6 prováděcího nařízení č. 908/2014, čl. 12 odst. 8 nařízení č. 907/2014 přijatého v přenesené pravomoci, pokynů pro výpočet finančních oprav a zásady proporcionality v souvislosti s provedením oprav u všech výdajů, ohledně nichž byla uplatněna náhrada;

                           —

                           Porušení postupu schvalování souladu podle čl. 52 odst. 2 nařízení č. 1306/2013, pokynů pro výpočet finančních oprav a zásady proporcionality v souvislosti se zjištěním základu pro provedení oprav ohledně projektů v monitorovací fázi;

               2.

               Důvody, které se vztahují pouze na částky, které jsou vyloučeny z unijního financování z důvodu nedostatků v klíčové kontrole „náležité hodnocení přiměřenosti nákladů“ – výdaje týkající se hodnoticího výboru:

                           —

                           Porušení postupu schvalování souladu podle článku 52 nařízení č. 1306/2013, článku 12 nařízení č. 907/2014 vydaného v přenesené pravomoci a zásady právní jistoty v souvislosti s pokyny pro výpočet finančních oprav při použití metodiky pro výpočet finančních oprav;

                           —

                           Porušení zásady proporcionality v souvislosti s rozsahem finančních oprav provedených Komisí.


title: Věc C-3/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. února 2018 Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 23. října 2017 ve věci T-712/14, Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) v. Evropská komise

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. února 2018 Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 23. října 2017 ve věci T-712/14, Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) v. Evropská komise
   (Věc C-3/18 P)
   (2018/C 104/25)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) (zástupce: P. A. Benczek, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Rolex, SA, The Swatch Group SA

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil výrok rozsudku Tribunálu; a

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 29. července 2014 ve věci AT.39097 – Watch Repair;

               —

               alternativně, vrátil tuto věc zpět Tribunálu k dalšímu řízení;

               —

               uložil Komisi a dalším účastnicím řízení nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené CEAHR v řízení v prvním stupni, jakož i veškeré náklady vzniklé v souvislosti s řízením o tomto kasačním opravném prostředku.

               —

               alternativně, uložil dalším účastnicím řízení nést vlastní náklady související s řízením v prvním stupni a veškeré náklady vzniklé v souvislosti s řízením o tomto kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Svým prvním důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když vycházel z analogie mezi posouzením selektivních systémů prodeje v judikatuře tohoto soudu a důkladným posouzením selektivního systému oprav dotčeného v projednávané věci.
   Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál se dopustil řady nesprávných právních posouzení a nesprávných posouzení, když dospěl k závěru, že selektivní systémy oprav a odmítnutí dodávek dotčené v projednávané věci jsou odůvodněné a přiměřené. Navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil zjevně nesprávného posouzení, když rozhodl, že Komise mohla oprávněně dospět k závěru, že hodinky Prestige Watches jsou složité a že tato skutečnost odůvodňuje selektivní systém oprav a odmítnutí dodávek dotčené v projednávané věci. Navrhovatelka dále tvrdí, že Tribunál se dopustil zjevně nesprávného posouzení, když rozhodl, že Komise mohla dospět k závěru, že existuje riziko padělání hodinek Prestige Watches, které odůvodňuje selektivní systém oprav a odmítnutí dodávek dotčené v projednávané věci. Tribunál se podle jejího názoru dopustil zjevně nesprávného posouzení, když konstatoval, že Komise mohla dospět k závěru, že podmínky uložené výrobci hodinek pravděpodobně nepřesahují rámec toho, co je nezbytné
   Svým třetím a čtvrtým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka zpochybňuje posouzení Tribunálu, které je podle jejího názoru zjevně nesprávné a týká se dopadu odmítnutí dodávat náhradní díly na existenci účinné hospodářské soutěže na trhu se službami spočívajícími v provádění oprav a údržby předmětných hodinek, jakož i s tím související závěr Komise, že bylo málo pravděpodobné, že by mohlo být prokázáno zneužití dominantního postavení v projednávané věci. Navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil zjevně nesprávného posouzení, když rozhodl, že existuje hospodářská soutěž mezi autorizovanými opraváři, jakož i mezi těmito opraváři a interními opravářskými centry u výrobců.
   Svým pátým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál porušil její procesní práva, když odmítl, aby předložila odpovědi k vyjádřením vedlejších účastníků z toho důvodu, že v důsledku mimořádných okolností nedodržela lhůtu, a když odmítl, aby bylo znovu zahájeno jednání v návaznosti na její žádost o předložení nových důkazů.
   Svým šestým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál nesprávně uplatnil svou pravomoc uvážení, když rozhodoval o tom, zda mají vedlejší účastníci řízení nést své náklady řízení, které vynaložili v průběhu řízení v prvním stupni.


title: Věc T-852/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2018 – Access Info Europe v. Komise „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Deklarace EU-Turecko ze dne 8. a 18. března 2016 — Provádění stanovených opatření ze strany Evropské unie či členských států — Dokumenty vypracované či přijaté právními službami orgánu — Právní stanoviska — Analýzy týkající se legality stanovených opatření v rámci provádění deklarace EU-Turecko ze dne 18. března 2016 — Odepření přístupu — Článek 4 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1049/2001 — Výjimka týkající se ochrany veřejného zájmu, pokud jde o mezinárodní vztahy — Článek 4 odst. 2 druhá odrážka nařízení č. 1049/2001 — Výjimka týkající se ochrany soudních řízení — Výjimka týkající se ochrany právního poradenství“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2018 – Access Info Europe v. Komise
   (Věc T-852/16) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Deklarace EU-Turecko ze dne 8. a 18. března 2016 - Provádění stanovených opatření ze strany Evropské unie či členských států - Dokumenty vypracované či přijaté právními službami orgánu - Právní stanoviska - Analýzy týkající se legality stanovených opatření v rámci provádění deklarace EU-Turecko ze dne 18. března 2016 - Odepření přístupu - Článek 4 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1049/2001 - Výjimka týkající se ochrany veřejného zájmu, pokud jde o mezinárodní vztahy - Článek 4 odst. 2 druhá odrážka nařízení č. 1049/2001 - Výjimka týkající se ochrany soudních řízení - Výjimka týkající se ochrany právního poradenství“)
   (2018/C 104/50)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Access Info Europe (Madrid, Španělsko) (zástupci: O. Brouwer, E. Raedts a J. Wolfhagen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Buchet a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C(2016) 6030 ze dne 19. září 2016, kterým bylo potvrzeno odmítnutí přístupu žalobkyně, o nějž žádala, k dokumentům právních služeb uvedeného orgánu, které se údajně týkají legality opatření přijatých Evropskou unií a jejími členskými státy s cílem provést opatření popsaná v deklaraci hlav států a vlád Unie ze dne 18. března 2016, přijatá v návaznosti na setkání z téhož dne s tureckým ministerským předsedou.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Access Info Europe se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 53, 20.2.2017.


title: Věc C-18/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 10. ledna 2018 – Eva Glawishing-Piesczek v. Facebook Ireland Limited

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 10. ledna 2018 – Eva Glawishing-Piesczek v. Facebook Ireland Limited
   (Věc C-18/18)
   (2018/C 104/26)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Eva Glawishing-Piesczek

      Žalovaná: Facebook Ireland Limited

      Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu („směrnice o elektronickém obchodu“) (1) obecně některé z níže uvedených povinností poskytovatele hostingových služeb, který neprodleně neodstranil protiprávní informace, a to povinnosti odstranit nejen tyto protiprávní informace ve smyslu čl. 14 odst. 1 písm. a) směrnice o elektronickém obchodu, ale i další informace doslovně stejného znění:

                           a.a.

                           celosvětově?

                           a.b.

                           v příslušném členském státě?

                           a.c.

                           konkrétního uživatele celosvětově?

                           a.d.

                           konkrétního uživatele v příslušném členském státě?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Platí to v každém z uvedených případů i pro významově stejné informace?

               3)

               Platí to také pro významově stejné informace, jakmile se poskytovatel o této skutečnosti dozvěděl?

      (1)  Úř. věst. 2000, L 178, s. 1.


title: Věc C-267/16: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of Gibraltar – Spojené království) – The Queen, na žádost Alberta Buhagiara a dalších v. Minister for Justice „Řízení o předběžné otázce — Územní působnost unijního práva — Článek 355 odst. 3 SFEU — Akt o podmínkách přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a o úpravách smluv — Článek 29 — Příloha I část I bod 4 — Vyloučení Gibraltaru z celního území Evropské unie — Dosah — Směrnice 91/477/EHS — Článek 1 odst. 4 — Článek 12 odst. 2 — Příloha II — Evropský zbrojní pas — Lov a sportovní střelba — Použitelnost na území Gibraltaru — Povinnost provedení — Neexistence — Platnost“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of Gibraltar – Spojené království) – The Queen, na žádost Alberta Buhagiara a dalších v. Minister for Justice
   (Věc C-267/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Územní působnost unijního práva - Článek 355 odst. 3 SFEU - Akt o podmínkách přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a o úpravách smluv - Článek 29 - Příloha I část I bod 4 - Vyloučení Gibraltaru z celního území Evropské unie - Dosah - Směrnice 91/477/EHS - Článek 1 odst. 4 - Článek 12 odst. 2 - Příloha II - Evropský zbrojní pas - Lov a sportovní střelba - Použitelnost na území Gibraltaru - Povinnost provedení - Neexistence - Platnost“)
   (2018/C 104/04)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of Gibraltar

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: The Queen, na žádost Alberta Buhagiara, Wayna Piriho, Stephanie Piri, Arthura Taylora, Henryho Bonifacia, Colina Tomlinsona, Darrena Sheriffa

      Odpůrce: Minister for Justice

      Výrok

               1)

               Článek 29 Aktu o podmínkách přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a úpravách Smluv, ve spojení s přílohou I částí I bodem 4 tohoto aktu, musí být vykládán v tom smyslu, že se čl. 12 odst. 2 směrnice Rady 91/477/EHS ze dne 18. června 1991 o kontrole nabývání a držení zbraní, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/51/ES ze dne 21. května 2008, ve spojení s čl. 1 odst. 4 a přílohou II této směrnice, nepoužije na území Gibraltaru.

               2)

               Přezkum předběžných otázek neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost směrnice 91/477, ve znění směrnice 2008/51.

      (1)  Úř. věst. C 260, 18.7.2016.


title: Věc T-25/18: Žaloba podaná dne 19. ledna 2018 – PAN Europe v. Komise

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/47

         Žaloba podaná dne 19. ledna 2018 – PAN Europe v. Komise
   (Věc T-25/18)
   (2018/C 104/60)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel, Belgie) (zástupkyně: B. Kloostra, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2017) 7604 final ze dne 9. listopadu 2017, kterým byl žalobkyni částečně odepřen přístup k dokumentům vztahujícím se k návrhu nařízení v přenesené pravomoci týkající se vědeckých kritérií pro hodnocení látek narušujících funkci endokrinního systému;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise tím, že přijala napadené rozhodnutí, porušila čl. 4 odst. 3 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 1049/2001, který i nesprávně použila. (1)

                           —

                           Komise porušila čl. 4 odst. 3 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 1049/2001, který i nesprávně použila, tím, že jej uplatnila na informace o skončeném rozhodovacím procesu.

                           —

                           Komise porušila čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1049/2001, jelikož nevyložila ani neuplatnila základ pro odepření dostatečně restriktivně a neprokázala, že by zpřístupnění závažným způsobem ohrozilo rozhodovací proces.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise tím, že přijala napadené rozhodnutí, porušila čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1367/2006 (2) a čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001.

                           —

                           Komise porušila čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1367/2006 tím, že konkrétně a individuálně nezkoumala dokumenty, na které bylo odkazováno v žádosti o přístup, a ve vztahu ke každému konkrétnímu dokumentu neuvedla důvod, pro který nemůže být zpřístupněn, přičemž nevyložila základ pro odepření čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1049/2001 dostatečně restriktivně; dále Komise porušila výše uvedená ustanovení, protože nezvážila zvláštní zájem ochrany rozhodovací procesu a obecný zájem na zpřístupnění informací o životním prostředí a protože neuvedla dostatečné odůvodnění pro odepření.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise nesprávně nezohlednila převládající veřejný zájem na zpřístupnění požadovaných informací.

                           —

                           Z důvodu zásadní změny politiky během rozhodovacího procesu a zásadní změny návrhu vědeckého kritérií stanovených během tohoto procesu existuje v této věci převládající veřejný zájem na zpřístupnění požadovaných informací.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001 L 145, s. 43).

      (2)  Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. 2006 L 264, s. 13).


title: Věc C-20/18: Žaloba podaná dne 9. ledna 2018 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/21

         Žaloba podaná dne 9. ledna 2018 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-20/18)
   (2018/C 104/27)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Hottiaux, J. Samnadda, G. von Rintelen, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo do 10. dubna 2016 právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/26/EU ze dne 26. února 2014 o kolektivní správě autorského práva a práv s ním souvisejících a udělování licencí pro více území k právům k užití hudebních děl online na vnitřním trhu (Úř. věst. L 84, 20.3.2014, s. 72) a v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 43 odst. 1 této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství v souladu s čl. 260 odst. 3 SFEU zaplacení penále ve výši 12 920,00 eur za den ode dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci kvůli nesplnění povinnosti sdělit opatření provádějící směrnici 2014/26/EU;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle čl. 43 odst. 1 směrnice 2014/26/EU měly členské státy povinnost přijmout do 10. dubna 2016 vnitrostátní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Vzhledem k tomu, že Lucemburské velkovévodství neoznámilo Komisi prováděcí opatření, rozhodla se Komise předložit věc Soudnímu dvoru.
   Ve své žalobě Komise navrhuje uložit Lucembursku penále ve výši 12 290,00 eur za den. Výše penále byla stanovena s přihlédnutím k závažnosti a délce trvání porušení, jakož i odstrašujícímu účinku na základě platební schopnosti tohoto členského státu.


title: Věc T-729/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. února 2018 – MSD Animal Health Innovation a Intervet international v. EMA „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty v držení EMA předložené v rámci žádosti o registraci veterinárního léčivého přípravku Bravecto — Rozhodnutí zpřístupnit dokumenty třetí osobě — Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů — Neexistence obecné domněnky důvěrnosti“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. února 2018 – MSD Animal Health Innovation a Intervet international v. EMA
   (Věc T-729/15) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty v držení EMA předložené v rámci žádosti o registraci veterinárního léčivého přípravku Bravecto - Rozhodnutí zpřístupnit dokumenty třetí osobě - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů - Neexistence obecné domněnky důvěrnosti“)
   (2018/C 104/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: MSD Animal Health Innovation GmbH (Schwabenheim, Německo) a Intervet international BV (Boxmeer, Nizozemsko) (zástupci: původně P. Bogaert, advokát, B. Kelly a H. Billson, solicitors, J. Stratford, QC, a C. Thomas, barrister, poté P. Bogaert, B. Kelly, J. Stratford a C. Thomas)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (zástupci: T. Jabłoński, A. Spina, S. Marino, A. Rusanov a N. Rampal Olmedo, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí EMA EMA/785809/2015 ze dne 25. listopadu 2015, kterým se na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331) zpřístupňují třetí osobě dokumenty obsahující informace předložené v rámci žádosti o registraci veterinárního léčivého přípravku Bravecto.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti MSD Animal Health Innovation GmbH a Intervet international BV ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA), včetně nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 59, 15.2.2016.


title: Věc T-37/18: Žaloba podaná dne 23. ledna 2018 – Stirlinx Arkadiusz Kamusiński v. EUIPO – Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/49

         Žaloba podaná dne 23. ledna 2018 – Stirlinx Arkadiusz Kamusiński v. EUIPO – Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)
   (Věc T-37/18)
   (2018/C 104/62)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Stirlinx Arkadiusz Kamusiński (Varšava, Polsko) (zástupce: M. Pruszczyk, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Heinrich Bauer Verlag KG (Hamburk, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Brave Paper“ – přihláška č. 13 774 211

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. listopadu 2017 ve věci R 391/2017-4

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               rozhodl, že ochranná známka má být zapsána pro všechno zboží a služby, pro které je přihlášena;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-105/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. února 2018 – Philip Morris Brands v. EUIPO – Explosal (Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel — Starší mezinárodní obrazová ochranná známka Marlboro — Relativní důvod pro zamítnutí — Dobré jméno — Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem — Posuzovací pravomoc odvolacího senátu — Článek 76 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 95 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001] — Pravidlo 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. února 2018 – Philip Morris Brands v. EUIPO – Explosal (Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel)
   (Věc T-105/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel - Starší mezinárodní obrazová ochranná známka Marlboro - Relativní důvod pro zamítnutí - Dobré jméno - Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Článek 76 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 95 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001] - Pravidlo 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95“)
   (2018/C 104/40)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Philip Morris Brands Sàrl (Neuchâtel, Švýcarsko) (zástupce: L. Alonso Domingo, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard-Monguiral a M. Simandlova, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Explosal Ltd (Larnaca, Kypr) (zástupce: D. McFarland, barrister)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. ledna 2016 (věc R 2775/2014-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Philip Morris a Explosal.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 4. ledna 2016 (věc R 2775/2014-1) se zrušuje.

               2.

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3.

               EUIPO a společnost Explosal Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Philip Morris Brands Sàrl.

      (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc T-40/18: Žaloba podaná dne 24. ledna 2018 – Ecolab USA v. EUIPO (SOLIDPOWER)

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/50

         Žaloba podaná dne 24. ledna 2018 – Ecolab USA v. EUIPO (SOLIDPOWER)
   (Věc T-40/18)
   (2018/C 104/63)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ecolab USA, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: V. Töbelmann a K. Middelhoff, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie slovní ochranné známky „SOLIDPOWER“ – Přihláška č. 1 310 671

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. listopadu 2017, ve věci R 1182/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 7 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 2 nařízení č. 2017/1001.


title: Věc T-208/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. února 2018 – Ranocchia v. ERCEA „Výzkum a technický rozvoj — Výzvy k předkládání a související činnosti v rámci pracovního programu Evropské rady pro výzkum na rok 2015 — Rámcový program pro výzkum a inovace (2014 – 2020) — Horizont 2020 — Rozhodnutí ERCEA, kterým se prohlašuje návrh předložený žalobcem za nesplňující požadavky — Projekt týkající se identifikace matematických algoritmů, které mají usnadnit čtení a analýzu určitých starobylých rukopisů — Zneužití pravomoci — Nesprávné posouzení faktů — Nesprávné právní posouzení — Zjevně nesprávné posouzení“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. února 2018 – Ranocchia v. ERCEA
   (Věc T-208/16) (1)

   („Výzkum a technický rozvoj - Výzvy k předkládání a související činnosti v rámci pracovního programu Evropské rady pro výzkum na rok 2015 - Rámcový program pro výzkum a inovace (2014 – 2020) - Horizont 2020 - Rozhodnutí ERCEA, kterým se prohlašuje návrh předložený žalobcem za nesplňující požadavky - Projekt týkající se identifikace matematických algoritmů, které mají usnadnit čtení a analýzu určitých starobylých rukopisů - Zneužití pravomoci - Nesprávné posouzení faktů - Nesprávné právní posouzení - Zjevně nesprávné posouzení“)
   (2018/C 104/41)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Graziano Ranocchia (Řím, Itálie) (zástupce: C. Intino, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentura Evropské rady pro výzkum (ERCEA) (zástupci: původně M. E. Chacon Mohedano, R. Maggio Panizza a L. Moreau, poté E. Chacon Mohedano, R. Maggio Panizza a F. Sgritta, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU, který zní zaprvé na zrušení rozhodnutí ERCEA Ares (2016) 1020667 ze dne 26. února 2016 o zamítnutí odvolání žalobce proti rozhodnutí, kterým byl zamítnut grant na projekt výzkumu č. 682937, nadepsaný „PHercSchools2 – The Hellenistic Philosophical Schools in the Herculaneum Papyri“, zadruhé na zrušení rozhodnutí ERCEA Ares(2015) 5922529, ze dne 17. prosince 2015, o zamítnutí grantu na tento projekt výzkumu, a zatřetí na zrušení všech aktů předchozích, následných a souvisejících s výše uvedenými akty, zejména seznamu projektů schválených pro grantový program „ERC-Consolidator Grant“, který byl zveřejněn tiskovou zprávou ERCEA ze dne 12. února 2016.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Grazianu Ranocchiovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 243, 4.7.2016.


title: Věc T-43/18: Žaloba podaná dne 24. ledna 2018 – Rietze v. EUIPO – Volkswagen (Voitures)

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/50

         Žaloba podaná dne 24. ledna 2018 – Rietze v. EUIPO – Volkswagen (Voitures)
   (Věc T-43/18)
   (2018/C 104/64)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Německo) (zástupce: M. Krogmann, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Volkswagen AG (Wolfsburg, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: (průmyslový) vzor Společenství č. 5467-0001

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. listopadu 2017, ve věci R 1204/2016-3

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodnutí třetího odvolacího senátu zrušil a prohlásil (průmyslový) vzor Společenství č. 5467-0001 za neplatný;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 4 odst. 1 ve spojení s čl. 6 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002.


title: Věc C-314/16: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 25. ledna 2018 – Evropská komise v. Česká republika „Nesplnění povinnosti státem — Doprava — Směrnice 2006/126/ES — Řidičské průkazy — Definice skupin C1 a C a skupiny D1“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/5

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 25. ledna 2018 – Evropská komise v. Česká republika
   (Věc C-314/16) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Doprava - Směrnice 2006/126/ES - Řidičské průkazy - Definice skupin C1 a C a skupiny D1“)
   (2018/C 104/05)
   Jednací jazyk: čeština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: J. Hottiaux a Z. Malůšková, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Česká republika (zástupci: M. Smolek, T. Müller a J. Vláčil, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Nezajištěním povinnosti, aby se definice skupin C1 a C vztahovala pouze na vozidla jiná než vozidla skupin D1 nebo D, Česká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 a odst. 4 písm. d) a f) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech.

               2)

               Omezením definice skupiny D1 na vozidla navržená a zkonstruovaná pro přepravu více než osmi cestujících Česká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 a odst. 4 písm. h) této směrnice.

               3)

               České republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 287, 8.8.2016.


title: Věc T-45/18: Žaloba podaná dne 29. ledna 2018 – Novenco Building & Industry v. EUIPO – Novenco Ventilator (Beijing) (NOVENCO)

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/51

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2018 – Novenco Building & Industry v. EUIPO – Novenco Ventilator (Beijing) (NOVENCO)
   (Věc T-45/18)
   (2018/C 104/65)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novenco Building & Industry A/S (Næstved, Dánsko) (zástupce: A. Rasmussen, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Novenco Ventilator (Beijing) Co. Ltd (Beijing, Čína)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie týkající se obrazového označení „NOVENCO“ – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 187 938

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. listopadu 2017 ve věci R 2354/2016-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí částečně zrušil zejména ohledně výrobků třídy 7, na které se vztahuje mezinárodní zápis č. 1187938;

               —

               rozhodl, že EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené třetí stranou, včetně nákladů vzniklých v odvolacím a námitkovém řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001.


title: Věc C-360/16: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Bundesrepublik Deutschland v. Aziz Hasan „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (EU) č. 604/2013 — Určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané v některém z členských států státním příslušníkem třetí země — Podmínky a lhůty stanové pro předložení žádosti o přijetí zpět — Nelegální návrat státního příslušníka třetí země do členského státu, který provedl přemístění — Článek 24 — Řízení o přijetí zpět — Článek 27 — Opravné prostředky — Rozsah soudního přezkumu — Okolnosti následující po přemístění“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Bundesrepublik Deutschland v. Aziz Hasan
   (Věc C-360/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (EU) č. 604/2013 - Určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané v některém z členských států státním příslušníkem třetí země - Podmínky a lhůty stanové pro předložení žádosti o přijetí zpět - Nelegální návrat státního příslušníka třetí země do členského státu, který provedl přemístění - Článek 24 - Řízení o přijetí zpět - Článek 27 - Opravné prostředky - Rozsah soudního přezkumu - Okolnosti následující po přemístění“)
   (2018/C 104/06)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: Bundesrepublik Deutschland

      Odpůrce v řízení o opravném prostředku „Revision“: Aziz Hasan

      Výrok

               1)

               Článek 27 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, musí být ve světle bodu 19 odůvodnění tohoto nařízení a článku 47 Listiny základních práv Evropské unie vykládán v tom smyslu, že nebrání takovým vnitrostátním právním předpisům, jako jsou předpisy, o které se jedná ve věci v původním řízení, které stanoví, že soudní přezkum rozhodnutí o přemístění musí spočívat na skutkovém stavu v době konání posledního jednání před soudem, jemuž byl podán opravný prostředek nebo v případě, že se toto jednání nekoná, v době, kdy uvedený soud rozhoduje o opravném prostředku.

               2)

               Článek 24 nařízení č. 604/2013 musí být vykládán v tom smyslu, že v takové situaci, jako je situace, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, v níž byl státní příslušník třetí země po podání žádosti o mezinárodní ochranu v prvním členském státě přemístěn do tohoto členského státu v důsledku zamítnutí nové žádosti podané v druhém členském státě a poté se bez povolení k pobytu vrátil na území tohoto druhého členského státu, může být tento státní příslušník předmětem řízení o přijetí zpět a tuto osobu nelze bez takového řízení znovu přemístit do prvního z těchto členských států.

               3)

               Článek 24 odst. 2 nařízení č. 604/2013 musí být vykládán v tom smyslu, že v takové situaci, jako je situace, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, v níž se státní příslušník třetí země bez povolení k pobytu vrátil na území členského státu, který v minulosti provedl jeho přemístění do jiného členského státu, musí být žádost o přijetí zpět zaslána ve lhůtách stanovených v tomto ustanovení a tyto lhůty nemohou začít běžet před tím, než se dožadující členský stát dozví, že se dotyčná osoba vrátila na jeho území.

               4)

               Článek 24 odst. 3 nařízení č. 604/2013 musí být vykládán v tom smyslu, že pokud není žádost o přijetí zpět předložena ve lhůtách stanovených v čl. 24 odst. 2 tohoto nařízení, je členský stát, na jehož území se bez povolení k pobytu zdržuje dotyčná osoba, příslušný k posouzení nové žádosti o mezinárodní ochranu, kterou musí být tato osoba oprávněna podat.

               5)

               Článek 24 odst. 3 nařízení 604/2013 musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že stále probíhá řízení o opravném prostředku podaném proti rozhodnutí, kterým byla zamítnuta první žádost o mezinárodní ochranu podaná v členském státě, nesmí být považována za rovnocennou podání nové žádosti o mezinárodní ochranu v tomto členském státě ve smyslu tohoto ustanovení.

               6)

               Článek 24 odst. 3 nařízení 604/2013 být vykládán v tom smyslu, že pokud není žádost o přijetí zpět předložena ve lhůtách stanovených v čl. 24 odst. 2 tohoto nařízení a dotyčná osoba nevyužila možnosti podat novou žádost o mezinárodní ochranu, kterou musí mít k dispozici:

                           —

                           členský stát, na jehož území se bez povolení k pobytu zdržuje tato osoba, může ještě předložit žádost o přijetí zpět a

                           —

                           toto ustanovení neopravňuje k přemístění uvedené osoby do jiného členského státu, aniž je předložena taková žádost.

      (1)  Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


title: Spojené věci T-125/13, T-152/13 a T-167/13: Usnesení Tribunálu ze dne 22. ledna 2018 – Itálie a další v. Komise „Státní podpory — Služby pozemního odbavení — Kapitálové vklady provedené společností SEA ve prospěch společnosti Sea Handling — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její vrácení — Částečné vyškrtnutí — Zastavení řízení — Částečné nevydání rozhodnutí ve věci — Výmaz z podnikového rejstříku“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/40

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. ledna 2018 – Itálie a další v. Komise
   (Spojené věci T-125/13, T-152/13 a T-167/13) (1)

   („Státní podpory - Služby pozemního odbavení - Kapitálové vklady provedené společností SEA ve prospěch společnosti Sea Handling - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její vrácení - Částečné vyškrtnutí - Zastavení řízení - Částečné nevydání rozhodnutí ve věci - Výmaz z podnikového rejstříku“)
   (2018/C 104/52)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně ve věci T-125/13: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s S. Fiorentinem, avvocato dello Stato)

      Žalobkyně ve věci T-152/13: Sea Handling SpA (Somma Lombardo, Itálie) (zástupci: původně B. Nascimbene, F. Rossi dal Pozzo, M. Merola a L. Cappelletti, poté B. Nascimbene, F. Rossi dal Pozzo a M. Merola, advokáti)

      Žalobkyně ve věci T-167/13: Comune di Milano (Itálie) (zástupci: původně S. Grassani a A. Franchi, poté S. Grassani, advokáti)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni ve věci T-152/13: Società per azioni esercizi aeroportuali (SEA) (Segrate, Itálie) (zástupci: M. Merola, B. Nascimbene, F. Rossi dal Pozzo a M. C. Toniolo, advokáti) a Comune di Milano (Itálie) (zástupci: původně S. Grassani a A. Franchi, poté S. Grassani, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Conte a D. Grespan, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2015/1225 ze dne 19. prosince 2012 týkající se navýšení kapitálu společností SEA S.p.A. ve prospěch společnosti SEA Handling S.p.A. (SA.21420 [(C 14/10) (ex NN 25/10) (ex CP 175/06)]) (Úř. věst. 2015, L 201, s. 1).

      Výrok

               1)

               Věci T-125/13, T-152/13 a T-167/13 se pro účely ústní části řízení a rozhodnutí, jímž se končí řízení, vylučují k samostatnému řízení.

               2)

               Věc T-125/13 je vyškrtnuta z rejstříku Tribunálu.

               3)

               Není již třeba rozhodnout o žalobě podané společností Sea Handling SpA ve věci T-152/13.

               4)

               Ve věci T-125/13 ponesou Italská republika a Evropská komise vlastní náklady řízení.

               5)

               Ve věci T-152/13 ponesou společnost Sea Handling a Evropská komise vlastní náklady řízení, včetně nákladů řízení o předběžném opatření. Società per azioni esercizi aeroportuali (SEA) a Comune di Milano (Itálie) ponesou vlastní náklady řízení související s věcí T-152/13.

               6)

               Ve věci T-167/13 bude o nákladech řízení rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 114, 20.4.2013.


title: Věc T-56/18: Žaloba podaná dne 26. ledna 2018 – NGV v. EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/52

         Žaloba podaná dne 26. ledna 2018 – NGV v. EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)
   (Věc T-56/18)
   (2018/C 104/67)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: NGV GmbH (Wildeshausen, Německo) (zástupci: O. Spieker, A. Schönfleisch, M. Alber, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „WEIN FÜR PROFIS“ – Přihláška č. 15 326 549

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. listopadu 2017 ve věci R 501/2017-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a g) nařízení č. 2017/1001.


title: Věc T-57/18: Žaloba podaná dne 29. ledna 2018 – NGV v. EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/53

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2018 – NGV v. EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)
   (Věc T-57/18)
   (2018/C 104/68)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: NGV GmbH (Wildeshausen, Německo) (zástupci: Rechtsanwälte O. Spieker, A. Schönfleisch a M. Alber)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „WEIN FÜR PROFIS“ – Přihláška č. 15 326 531

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. listopadu 2017, ve věci R 502/2017-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a g) nařízení č. 2017/1001.


title: Věc T-846/16: Usnesení Tribunálu ze dne 23. ledna 2018 – QF v. Komise „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Podpora poskytnutá španělskými orgány ve prospěch některých profesionálních fotbalových klubů — Preferenční daňová sazba uplatněná v rámci daně z příjmů právnických osob — Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou s vnitřním trhem — Neexistence právního zájmu na podání žaloby — Zjevná nepřípustnost“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/42

         Usnesení Tribunálu ze dne 23. ledna 2018 – QF v. Komise
   (Věc T-846/16) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Podpora poskytnutá španělskými orgány ve prospěch některých profesionálních fotbalových klubů - Preferenční daňová sazba uplatněná v rámci daně z příjmů právnických osob - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou s vnitřním trhem - Neexistence právního zájmu na podání žaloby - Zjevná nepřípustnost“)
   (2018/C 104/54)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: QF (zástupci: L. Ruiz Ezquerra, R. Oncina Borrego, I. Sobrepera Millet a A. Hernández Pardo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Luengo, B. Stromsky a P. Němečková, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C (2016) 4046 final ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), poskytnuté Španělskem některým fotbalovým klubům.

      Výrok

               1)

               Návrh na nevydání rozhodnutí ve věci samé se zamítá.

               2)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               3)

               Není již důvodné rozhodnout o návrzích podaných Španělským královstvím a Fútbol Club Barcelona na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

               4)

               QF se ukládá náhrada nákladů řízení.

               5)

               QF, Evropská komise, Španělské království a Fútbol Club Barcelona ponesou vlastní náklady řízení související s návrhy na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

      (1)  Úř. věst. C 53, 20.2.2017.


title: Věc T-60/18: Žaloba podaná dne 29. ledna 2018 – Hangzhou Lezoo traveling equipment v. EUIPO – Promotional Traders (GREEN HERMIT)

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/53

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2018 – Hangzhou Lezoo traveling equipment v. EUIPO – Promotional Traders (GREEN HERMIT)
   (Věc T-60/18)
   (2018/C 104/69)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hangzhou Lezoo traveling equipment Co. Ltd (Hangzhou, Čína) (zástupce: D. Burghardt, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Promotional Traders Pty Ltd (Subiaco, Austrálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „GREEN HERMIT“ – známka Evropské unie č. 11 835 964

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. listopadu 2017 ve věci R 857/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               vrátil věc čtvrtému odvolacímu senátu EUIPO

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001;

               —

               Porušení čl. 95 odst. 1 nařízení č. 2017/1001.


title: Věc T-812/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. ledna 2018 – Seco Belgium a Vinçotte v. Parlament („Řízení o předběžných opatřeních — Veřejné zakázky — Návrh na odklad vykonatelnosti — Zrušení napadeného aktu — Částečné nevydání rozhodnutí ve věci — Návrh na uložení příkazu — Neexistence naléhavosti“)

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/42

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. ledna 2018 – Seco Belgium a Vinçotte v. Parlament
   (Věc T-812/17 R)
   ((„Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky - Návrh na odklad vykonatelnosti - Zrušení napadeného aktu - Částečné nevydání rozhodnutí ve věci - Návrh na uložení příkazu - Neexistence naléhavosti“))
   (2018/C 104/55)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Seco Belgium (Brusel, Belgie), Vinçotte (Vilvoorde, Belgie) (zástupci: A. Delvaux a R. Simar, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: P. López-Carceller a Z. Nagy, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící jednak na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Parlamentu ze dne 1. prosince 2017, kterým byla odmítnuta nabídka žalobkyň předložená v rámci zadávacího řízení 06D 20/2017/M005 označeného jako „Kontrolní úkoly a technické konzultace v rámci pořizování, projektů a prací na budovách Evropského parlamentu v Bruselu“ a zakázka byla zadána jinému uchazeči, a jednak na uložení příkazu Parlamentu.

      Výrok

               1)

               Není na místě rozhodovat o návrhu znějícímu na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 1. prosince 2017, kterým byla odmítnuta nabídka společností Seco Belgium a Vinçotte předložená v rámci zadávacího řízení 06D 20/2017/M005 označeného jako „Kontrolní úkoly a technické konzultace v rámci pořizování, projektů a prací na budovách Evropského parlamentu v Bruselu“ a zakázka byla zadána jinému uchazeči.

               2)

               Ve zbývající části se návrh na nařízení předběžného opatření zamítá.

               3)

               Usnesení ze dne 21. prosince 2017, Seco Belgium a Vinçotte v. Parlament (T-812/17 R), se zrušuje.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později