title: Věc C-123/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 9. března 2011 — A Oy

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 9. března 2011 — A Oy
   (Věc C-123/11)
   2011/C 145/24
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: A Oy

      Další účastníci řízení: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö, Valtiovarainministeriö

      Předběžné otázky

               1)

               Upravují články 49 a 54 SFEU, že přejímající společnost může v rámci svého zdaňování provést odpočet ztrát společnosti, která byla usazená v jiném členském státě a má se s ní sloučit, z činností tam vykonávaných, které pocházejí z let před fúzí, jestliže přejímací společnosti nezůstane žádná pobočka ve státě, v němž má slučovaná společnost sídlo, a může podle vnitrostátních předpisů provést odpočet ztrát slučované společnosti pouze tehdy, jestliže slučovaná společnost je vnitrostátní společností nebo ztráty vznikly v pobočce usazené v tomto členském státě?

               2)

               Je-li první otázku třeba zodpovědět kladně: Mají články 49 a 54 SFEU význam pro to, zda je třeba výši odečitatelné ztráty vypočítat podle daňového práva státu, v němž má přejímající společnost sídlo, nebo zda je za odečitatelné ztráty třeba považovat ztráty zjištěné ve státě, v němž má sídlo slučovaná společnost, podle práva tohoto státu?


title: Věc T-786/14: Žaloba podaná dne 1. prosince 2014 – Bourdouvali a další v. Rada a další

text:
               2.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/40

      Žaloba podaná dne 1. prosince 2014 – Bourdouvali a další v. Rada a další
      (Věc T-786/14)
      (2015/C 073/52)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Eleni Pavlikka Bourdouvali (Meneou, Kypr) a 47 dalších žalobců (zástupce: P. Tridimas, barrister)

         Žalovaní: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská unie zastoupená Evropskou komisí, Euroskupina zastoupená Radou Evropské unie, Evropská centrální banka

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  uložil žalovaným zaplatit žalobcům částky uvedené v příloze k žalobě včetně úroků od 16. března 2013 do data vydání rozsudku Tribunálu;

                  —

                  uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

            Subsidiárně žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  určil, že Evropské unii nebo žalovaným orgánům vznikla mimosmluvní odpovědnost;

                  —

                  rozhodl, jak má být postupováno pro účely určení ztráty, která žalobcům skutečně vznikla a která má být nahrazena;

                  —

                  uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobci (celkem 48) jsou majitelé vkladů nebo akcionáři nebo držitelé dluhopisů Bank of Cyprus Public Company Ltd nebo Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd. Domáhají se náhrady podle článku 268, čl. 340 odst. 2 a čl. 340 odst. 3 SFEU upravujících mimosmluvní odpovědnost Evropské unie za ztráty, které utrpěli v důsledku opatření, kterými žalované orgány uložily Kyperské republice režim odepisování závazků (bail-in scheme).
      Žalobci jsou toho názoru, že žalované orgány přijaly režim odepisování závazků pro Kyperskou republiku, který přímo vedl ke ztrátě na jejich vkladech a akciích. Podle žalobců byla opatření na odepisování závazků přijatá Kyperskou republikou zavedena pouze za účelem provedení opatření, která přijaly žalované a která žalované orgány schválily.
      Žalobci mají za to, že režim odepisování závazků porušuje právo na vlastnictví chráněné čl. 17 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie a článek 1 protokolu 1 k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod. Žalobci taktéž tvrdí, že režim odepisování závazků je v rozporu se zásadou proporcionality, zásadou ochrany legitimního očekávání a zásadou zákazu diskriminace.


title: Věc T-604/14: Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Almashreq Investment Fund v. Rada

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/21

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Almashreq Investment Fund v. Rada
   (Věc T-604/14)
   2014/C 361/32
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobce: Almashreq Investment Fund (Damašek, Sýrie) (zástupci: E. Ruchal a C. Cornet d'Elzius, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu žalobce za přípustnou a opodstatněnou,

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí 2014/309/SZBP ze dne 28. května a následné prováděcí akty v rozsahu, v němž se týkají žalobce,

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody, které jsou v podstatných rysech totožné nebo obdobné jako žalobní důvody dovolávané ve věci T-432/11, Makhlouf v. Rada (1).

      (1)  Úř. věst. C 290, s. 13.


title: Věc C-116/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 7. března 2017 – Reinhard Nagel v. Swiss International Air Lines AG

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 7. března 2017 – Reinhard Nagel v. Swiss International Air Lines AG
   (Věc C-116/17)
   (2017/C 178/07)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Reinhard Nagel

      Žalovaná: Swiss International Air Lines AG

      Předběžné otázky

               1)

               Může letecký dopravce kdykoli uplatnit odpočet nebo tento odpočet závisí na tom, do jaké míry jej připouští vnitrostátní právo nebo jej soud považuje za přiměřený?

               2)

               V případě, že se tato skutečnost řídí vnitrostátním právem nebo má-li o ní soud rozhodnout na základě svého uvážení: je účelem náhrady, která je stanovena v článku 7 nařízení (1), výlučně odškodnění cestujících za utrpěné nepohodlí a časovou ztrátu v důsledku zrušení letu, nebo pokrývá rovněž majetkovou újmu?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, Úř. věst. L 46, s. 1.


title: Věc C-28/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. prosince 2007 – Ter Lembeek International NV v. Komise Evropských společenství

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/24

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. prosince 2007 – Ter Lembeek International NV v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-28/07) (1)

   (2008/C 92/49)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 82, 14.4.2007.


title: Věc T-635/14: Žaloba podaná dne 22. srpna 2014 – Urb Rulmenti Suceava v. OHIM – Adiguzel (URB)

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/28

         Žaloba podaná dne 22. srpna 2014 – Urb Rulmenti Suceava v. OHIM – Adiguzel (URB)
   (Věc T-635/14)
   2014/C 361/42
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Urb Rulmenti Suceava SA (Suceava, Rumunsko) (zástupce: I. Burdusel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Harun Adiguzel (Diosd, Maďarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 23. června 2014 ve věci R 1974/2013-4.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „URB“ pro výrobky a služby spadající do tříd 4, 6 až 9, 11, 12, 16, 17, 35, 37 a 39 až 42 – ochranná známka Společenství č. 8 6 56  605

      Majitel ochranné známky Společenství: další účastník řízení před odvolacím senátem

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: absolutní důvody pro neplatnost stanovené v čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství a relativní důvody pro neplatnost stanovené v čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení, ve spojení s čl. 53 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství a jeho čl. 8 odst. 1 písm. a) a b), ve spojení s čl. 53 odst. 1 písm. a) a čl. 53 odst. 2 uvedeného nařízení


title: Věc C-309/05: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. června 2006 (žádost o předběžné otázce Tribunale Civile di Bergamo – Itálie) – D.I.A. Srl, v likvidaci v. Cariere Paolo Pigna SpA

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/33

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. června 2006 (žádost o předběžné otázce Tribunale Civile di Bergamo – Itálie) – D.I.A. Srl, v likvidaci v. Cariere Paolo Pigna SpA
   (Věc C-309/05) (1)

   (2006/C 224/67)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 243, 1.10.2005.


title: Věc T-54/16: Žaloba podaná dne 5. února 2016 – Netguru v. EUIPO (NETGURU)

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/34

         Žaloba podaná dne 5. února 2016 – Netguru v. EUIPO (NETGURU)
   (Věc T-54/16)
   (2016/C 111/41)
   Jednací jazyk: Polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Netguru sp. z o.o. (Poznań, Polsko) (zástupce: K. Jarosiński, radca prawny)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „NETGURU“ – Přihláška č. 12 994 166

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. prosince 2015 ve věci R 144/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               v celém rozsahu zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví ze dne 18. prosince 2015 ve věci R 144/2015-5;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie a porušení článku 75 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009;

               —

               Nesprávné použití čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-1/06: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Zemědělství — Režim vývozních náhrad pro zemědělské produkty — Nařízení (EHS) č. 3665/87 — Předložení důkazu o vývozu produktů — Předložení rovnocenného důkazu — Článek 47 odst. 3 — Uznání dokladů z úřední povinnosti za rovnocenné doklady, ačkoliv nebyly předloženy s výslovnou odůvodněnou žádostí o uznání — Nepoužití na přímý vývoz — Vnitrostátní podmínky postupu — Povinnosti náležející příslušným vnitrostátním orgánům)

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-1/06) (1)

   (Zemědělství - Režim vývozních náhrad pro zemědělské produkty - Nařízení (EHS) č. 3665/87 - Předložení důkazu o vývozu produktů - Předložení rovnocenného důkazu - Článek 47 odst. 3 - Uznání dokladů z úřední povinnosti za rovnocenné doklady, ačkoliv nebyly předloženy s výslovnou odůvodněnou žádostí o uznání - Nepoužití na přímý vývoz - Vnitrostátní podmínky postupu - Povinnosti náležející příslušným vnitrostátním orgánům)
   (2007/C 199/15)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Hamburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH

      Žalovaná: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht Hamburg – Výklad čl. 47 odst. 3 nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (Úř. věst. L 351, s. 1), v platném znění – Uznání dokladů, k nimž není připojena výslovná odůvodněná žádost o uznání jako jiné rovnocenné doklady, bez návrhu jako rovnocenný důkaz.
   Výrok
   Článek 47 odst. 3 nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty, jak bylo pozměněno nařízením Komise (ES) č. 2955/94 ze dne 5. prosince 1994, se nepoužije na přímý vývoz produktů.
   Pokud však z důvodu okolností, které nelze přičíst vývozci, nemůže být předložen vnitrostátní vývozní doklad prokazující, že dotčené produkty opustily celní území Společenství, vnitrostátní orgán příslušný v oblasti vývozních náhrad musí v souladu s cíli sledovanými nařízením č. 3665/87, jak bylo pozměněno nařízením č. 2955/94, zohlednit bez návrhu rovnocenné důkazní prostředky, jakož i žádosti o uznání rovnocennosti podané konkludentně. Tyto důkazní prostředky však musí být stejně uspokojivé s ohledem na kontrolu uskutečněnou za podmínek vymezených vnitrostátním právem, pokud tyto podmínky dodržují působnost a účinnost práva Společenství.
   Pokud lze však uplynutí lhůty pro podání rovnocenných důkazních prostředků přičíst příslušným vnitrostátním orgánům, nemohou tyto orgány lhůtu dvanácti měsíců stanovenou v čl. 47 odst. 2 nařízení č. 3665/87, jak bylo pozměněno nařízením č. 2955/94, namítat vůči vývozci postupujícímu s řádnou péčí.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc C-591/12 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 8. května 2014 – Bimbo, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Panrico, SA „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky BIMBO DOUGHNUTS — Starší španělská slovní ochranná známka DOGHNUTS — Relativní důvody pro zamítnutí zápisu — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Globální posouzení nebezpečí záměny — Samostatná rozlišovací role prvku složené slovní ochranné známky“

text:
               30.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 8. května 2014 – Bimbo, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Panrico, SA
   (Věc C-591/12 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky BIMBO DOUGHNUTS - Starší španělská slovní ochranná známka DOGHNUTS - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Globální posouzení nebezpečí záměny - Samostatná rozlišovací role prvku složené slovní ochranné známky“)
   2014/C 202/06
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bimbo, SA (zástupci: C. Prat, advokát, R. Ciullo, Barrister)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. Folliard-Monguiral a J. Crespo Carrillo, zmocněnci), Panrico, SA (zástupce: D. Pellisé Urquiza, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 10. října 2012 ve věci T-569/10, Bimbo, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelkou slovní ochranné známky „BIMBO DOUGHNUTS“ pro výrobky třídy 30, proti rozhodnutí R 838/2009-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 7. října 2010, kterým bylo zamítnuto odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení o zamítnutí přihlášky uvedené ochranné známky přijatému na základě námitek podaných majitelkou starších mezinárodních a národních slovních ochranných známek „DONUT“, „DOGHNUTS“ a „DONUTS“ a mezinárodních a národních obrazových ochranných známek obsahujících slovní prvek „donuts“ pro výrobky třídy 30 – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 – Nebezpečí záměny

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Bimbo SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 23.2.2013.


title: Věc C-372/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny, Izba Finansowa, Wydział II (Polská republika) podaná dne 26. července 2010 — Pak-Holdco Sp zoo v. Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny, Izba Finansowa, Wydział II (Polská republika) podaná dne 26. července 2010 — Pak-Holdco Sp zoo v. Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
      (Věc C-372/10)
      ()
      (2010/C 288/34)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Naczelny Sąd Administracyjny, Izba Finansowa, Wydział II

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Pak-Holdco Sp zoo

         Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je vnitrostátní soud povinen při výkladu čl. 7 odst. 1 směrnice 69/335/EHS (1) zohlednit ustanovení pozměňovacích směrnic, zejména směrnic 73/79/EHS (2) a 73/80/EHS (3), ačkoli tyto směrnice ke dni přistoupení Polské republiky k Evropské unii již neplatily?

                  2)

                  V případě záporné odpovědi na první otázku: Týká se vyjmutí stanovené v čl. 5 odst. 3 první odrážky vlastních aktiv kapitálové společnosti ze základu daně z kapitálu výlučně vlastních aktiv těch kapitálových společností, jejichž základní kapitál se navyšuje?

         (1)  Úř. věst. L 249, 3.10.1969, s. 25.

         (2)  Úř. věst. L 103, 18.4.1973, s. 13.

         (3)  Úř. věst. L 103, 18.4.1973, s. 15.


title: Věc C-309/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 29. června 2010 — Agrana Zucker GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 29. června 2010 — Agrana Zucker GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Věc C-309/10)
   ()
   2010/C 260/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Agrana Zucker GmbH

      Žalované: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Předběžné otázky

               1)

               Má být článek 11 nařízení Rady (ES) č. 320/2006 ze dne 20. února 2006, kterým se zavádí dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky (1), vykládán v tom smyslu, že výzva k zaplacení dočasné restrukturalizační částky pro cukr a inulinový sirup stanovené v odst. 2 tohoto článku pro hospodářský rok 2008/2009 ve výši 113,30 eur na tunu kvóty má být učiněna v každém případě a v plné výši i v tom případě, když by jejím zaplacením došlo ke (značnému) přebytku v restrukturalizačním fondu a další nárůst potřeb financování se jeví jako vyloučený?

               2)

               Pro případ, že bude na první předběžnou otázku odpovězeno kladně:
               Je článek 11 nařízení (ES) č. 320/2006 v rozporu se zásadou svěřených pravomocí, protože by na základě tohoto ustanovení spolu s dočasnou restrukturalizační částkou mohlo dojít k zavedení všeobecné daně, která by nebyla omezena pouze na financování výdajů, které by byly ku prospěchu příjemců této daně?

      (1)  Úř. věst. L 58, 28.2.2006, s. 42.


title: Věc T-459/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. listopadu 2007 – MPDV Mikrolab v. OHIM (manufacturing score card) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství manufacturing score card — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/36

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. listopadu 2007 – MPDV Mikrolab v. OHIM (manufacturing score card)
   (Věc T-459/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství manufacturing score card - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 315/67)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Německo) (zástupce: W. Göpfert, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. října 2005 (věc R 1059/2004-2), které se týká žádosti o zápis slovní ochranné známky manufacturing scora card jako ochranné známky Společenství
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Věc T-521/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. listopadu 2014 – Alstom Grid v. Komise („Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh silových transformátorů – Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP – Dohoda o rozdělení trhu – Oznámení o spolupráci z roku 2002 – Ochrana před pokutou – Legitimní očekávání – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. listopadu 2014 – Alstom Grid v. Komise
      (Věc T-521/09) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh silových transformátorů - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Dohoda o rozdělení trhu - Oznámení o spolupráci z roku 2002 - Ochrana před pokutou - Legitimní očekávání - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2015/C 016/44)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Alstom Grid SAS, dříve Areva T&D SAS (Paříž, Francie) (zástupci: původně A. Schild, C. Simphal a E. Estellon, poté J. Derenne, A. Müller-Rappard a M. Domecq, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně A. Bouquet, N. von Lingen a K. Mojzesowicz, poté A. Bouquet, K. Mojzesowicz a P. van Nuffel, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 7601 final ze dne 7. října 2009 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 EHP (věc COMP/39.129-Silové transformátory).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Alstom Grid SAS se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Věc T-647/13: Usnesení Tribunálu ze dne 11. listopadu 2014 – Meda v. OHIM – Takeda (PANTOPREM)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/47

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. listopadu 2014 – Meda v. OHIM – Takeda (PANTOPREM)
      (Věc T-647/13) (1)

      (2015/C 016/70)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda devátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 39, 8.2.2014.


title: Věc T-251/09: Usnesení Tribunálu ze dne 5. ledna 2010 — Société des Pétroles Shell v. Komise

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/48

         Usnesení Tribunálu ze dne 5. ledna 2010 — Société des Pétroles Shell v. Komise
   (Věc T-251/09) (1)

   2010/C 51/88

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 193, 15.8.2009.


title: Věc F-97/13: Žaloba podaná dne 20. prosince 2013 — ZZ v. FRA

text:
               22.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 85/26

         Žaloba podaná dne 20. prosince 2013 — ZZ v. FRA
   (Věc F-97/13)
   2014/C 85/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: L. Laure, M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Agentura Evropské unie pro základní práva (FRA)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o jmenování jiného uchazeče na místo vedoucího programu v rámci agentury FRA a zrušení implicitního rozhodnutí nejmenovat žalobkyni na jiné místo vedoucího programu uvedené v oznámení o volném pracovním místě

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí ředitele agentury FRA ze dne 5. února 2013, kterým byla žalobkyně informována o tom, že na místo vedoucího programu sociálního výzkumu (platová třída AD8) byl jmenován jiný uchazeč, a že v důsledku toho nebyla na toto místo jmenována,

               —

               zrušit nedatované implicitní rozhodnutí nejmenovat žalobkyni na jiné místo vedoucího programu uvedené v oznámení o volném pracovním místě,

               —

               zrušit veškerá rozhodnutí přijatá na základě těchto dvou protiprávních rozhodnutí,

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 11. července 2013 v rozsahu, v němž zamítá stížnost vznesenou žalobkyní a odmítá zahájit správní šetření za účelem prokázání skutkových okolností,

               —

               uložit uhrazení náhrady škody za majetkovou újmu žalobkyně, jejíž výše je odhadována na 550 651 eur,

               —

               uložit uhrazení náhrady škody za psychickou újmu žalobkyně, jejíž výše je odhadována na 70 000 eur,

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-560/14: Usnesení Tribunálu ze dne 18. května 2015 – ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding a další v. Parlament a Rada „Žaloba na neplatnost — Nařízení (EU) č. 511/2014 — Opatření pro dodržování pravidel, která vyplývají z Nagojského protokolu o přístupu ke genetickým zdrojům a spravedlivém a rovnocenném sdílení přínosů plynoucích z jejich využívání, ze strany uživatelů v Unii — Absence osobního dotčení — Nepřípustnost“

text:
               13.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/14

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. května 2015 – ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding a další v. Parlament a Rada
   (Věc T-560/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Nařízení (EU) č. 511/2014 - Opatření pro dodržování pravidel, která vyplývají z Nagojského protokolu o přístupu ke genetickým zdrojům a spravedlivém a rovnocenném sdílení přínosů plynoucích z jejich využívání, ze strany uživatelů v Unii - Absence osobního dotčení - Nepřípustnost“)
   (2015/C 228/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding (Hoorn NH, Nizozemsko) další žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení (zástupci: P. de Jong, P. Vlaemminck a B. Van Vooren, advokáti)

      Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: L. Visaggio, J. Rodrigues a R. Van de Westelaken, zmocněnci); a Rada Evropské unie (zástupci: M. Moore a M. Simm, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 511/2014 ze dne 16. dubna 2014 o opatřeních pro dodržování pravidel, která vyplývají z Nagojského protokolu o přístupu ke genetickým zdrojům a spravedlivém a rovnocenném sdílení přínosů plynoucích z jejich využívání, ze strany uživatelů v Unii (Úř. věst. L 150, s. 59).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Není důvodné rozhodnout o návrzích na vstup vedlejšího účastníka do řízení předložených European Seed Association (ESA) a Association internationale des producteurs de l’horticulture (AIPH).

               3)

               ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV a další žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem a Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 388, 3.11.2014.


title: Věc T-543/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2016 – provima Warenhandels v. OHIM – Renfro (HOT SOX) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství — Slovní ochranná známka HOT SOX — Absolutní důvody pro zamítnutí — Neexistence popisného charakteru — Rozlišovací způsobilost — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2016 – provima Warenhandels v. OHIM – Renfro (HOT SOX)
   (Věc T-543/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství - Slovní ochranná známka HOT SOX - Absolutní důvody pro zamítnutí - Neexistence popisného charakteru - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 118/30)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: provima Warenhandels GmbH (Bielefeld, Německo) (zástupci: H. Prange a J.P. Croll, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: M. Rajh, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Renfro Corp. (Mount Airy, Spojené státy americké) (zástupci: C. Schenk, M. Best, U. Pfleghar a S. Schäffner, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. května 2014 (věc R 1859/2013-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností provima Warenhandels GmbH a společností Renfro Corp..

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti provima Warenhandels GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 339, 29. 9. 2014.


title: Věc C-83/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbetsdomstolen (Švédsko) dne 19. února 2013 — Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet v. Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbetsdomstolen (Švédsko) dne 19. února 2013 — Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet v. Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)
   (Věc C-83/13)
   2013/C 114/42
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Arbetsdomstolen

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet

      Žalovaní: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

      Předběžná otázka

   Použije se pravidlo v Dohodě o EHP o volném pohybu služeb, konkrétně služeb námořní dopravy — kterému odpovídá pravidlo ve Smlouvě o ES — na společnost se sídlem ve státě ESVO, pokud jde o její činnost ve formě dopravních služeb do členského státu ES nebo státu ESVO, používá-li plavidlo, které je zapsáno v rejstříku jiné země mimo ES/EHP a které je provozováno pod vlajkou této jiné země?


title: Věc T-253/12: Žaloba podaná dne 8. června 2012 — Hammar Nordic Plugg v. Komise

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/23

         Žaloba podaná dne 8. června 2012 — Hammar Nordic Plugg v. Komise
   (Věc T-253/12)
   2012/C 258/42
   Jednací jazyk: švédština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Hammar Nordic Plugg AB (Trollhättan, Švédsko) (zástupci: I. Otken Eriksson a U. Öberg, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               zrušit v plném rozsahu nebo zčásti rozhodnutí Komise ze dne 8. února 2012 o státní podpoře SA.28809 (C 29/10) (ex-NN 42/10 a ex-CP 194/09), kterou Švédsko poskytlo Hammar Nordic Plugg AB [oznámené pod číslem C(2012) 546];

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU
               Obec Vänersborg tím, že prodala a pronajala nemovitý majetek ve vlastnictví veřejnoprávního subjektu za cenu nižší, než je tržní cena, neposkytla žalobkyni protiprávní státní podporu ve smyslu článku 107 odst. 1 SFEU. Komise se při právní kvalifikaci údajných opatření podpory dopustila několika nesprávních právních posouzení, jelikož

                           —

                           nezohlednila skutečnost, že dřívější nabytí zařízení za 17 milionů SEK mohlo představovat státní podporu;

                           —

                           nezohlednila skutečnost, že skutečná prodejní cena ve výši 8 milionů SEK odpovídala tržní hodnotě zařízení;

                           —

                           porušila zásadu investora v podmínkách tržního hospodářství tím, že své rozhodnutí zpětně založila na hodnoceních provedených v různých okamžicích před skutečně provedeným prodejem soukromému investorovi;

                           —

                           takzvaný „třetí odhad ve zprávě PwC“ provedený v březnu 2008 nepředstavuje spolehlivý ukazatel skutečné tržní hodnoty zařízení;

                           —

                           Komise nezohlednila skutečnost, že v konečném důsledku byla zařízení v březnu 2011 prodána za 8 milionů SEK ve veřejné dražbě v rámci úpadkového řízení nových nabyvatelů.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož údajná opatření podpory nenarušují hospodářskou soutěž, ani neovlivňují obchod mezi členskými státy ve smyslu tohoto ustanovení ve smyslu tohoto ustanovení.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti Komise provést šetření a uvést odůvodnění, jakož i z porušení práva žalobkyně na obhajobu.


title: Věc T-199/04: Žaloba podaná dne 28. května 2004 Gul Ahmed Textile Mills Ltd proti Radě Evropské unie

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/24

         Žaloba podaná dne 28. května 2004 Gul Ahmed Textile Mills Ltd proti Radě Evropské unie
   (Věc T-199/04)
   (2004/C 217/44)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 28. května 2004 žaloba podaná proti Radě Evropské unie Gul Ahmed Textile Mills Ltd, se sídlem v Landhi, Karáčí (Pákistán), zastoupenou L. Ruessmannem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil článek 1 nařízení Rady (ES) č. 397/2004 ze dne 2. března 2004 ukládající konečné antidumpingové clo na dovoz bavlněného ložního prádla vyrobeného v Pákistánu (1) v rozsahu, v jakém je antidumpingové clo uvaleno na výrobky žalobkyně,

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Žalobkyně je pákistánskou společností vyrábějící ložní prádlo a vyvážející jej do Evropské unie. Na její výrobky je napadeným nařízením uvaleno antidumpingové clo. Na podporu své žaloby na neplatnost nařízení žalobkyně uvádí následující důvody:

               —

               porušení čl. 5 odst. 7 a 9 nařízení (ES) č. 384/96 (2) a porušení článků 5.1 a 5.2 Antidumpingové dohody Světové obchodní organizace, a to ve vztahu k zahájení šetření. Žalobkyně tvrdí, že stížnost, na základě které bylo šetření zahájeno, byla zjevně nedostatečná co se týče vylíčení skutečností a rovněž neobsahovala dostatečné odůvodnění pro zahájení šetření,

               —

               zjevně nesprávné posouzení, porušení čl. 2 odst. 3 a 5 a čl. 18 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 a porušení Antidumpingové dohody Světové obchodní organizace, a to v souvislosti s výpočtem běžné hodnoty,

               —

               porušení čl. 2 odst. 10 nařízení (ES) č. 384/96, Antidumpingové dohody Světové obchodní organizace a závazku uvést náležité důvody dle článku 253 ES v souvislosti s úpravou cla k vrácení při srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny,

               —

               zjevně nesprávné posouzení, porušení článku 3 nařízení (ES) č. 384/96 a porušení Antidumpingové dohody Světové obchodní organizace, a to v souvislosti s určením existence podstatné újmy a příčinné souvislosti mezi údajně dumpingovými dovozy a tvrzenou újmou.

      (1)  Úř. věst. L 66, 4.3.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1.


title: Věc C-194/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. dubna 2017 Georgiosem Pandalisem proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 14. února 2017 ve věci T-15/16, Georgios Pandalis v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. dubna 2017 Georgiosem Pandalisem proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 14. února 2017 ve věci T-15/16, Georgios Pandalis v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
   (Věc C-194/17 P)
   (2017/C 300/14)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Georgios Pandalis (zástupce: A. Franke, Rechtsanwältin)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví a LR Health & Beauty Systems GmbH

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               I.

               zrušil rozsudek Tribunálu vydaný dne 14. února 2017 ve věci T-15/16, týkající se řízení o zrušení ochranné známky Evropské unie č. 001273119, „Cystus“;

               II.

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. října 2015 ve věci R 2839/2014-1, týkající se řízení o zrušení ochranné známky Evropské unie č. 001273119, „Cystus“;

               III.

               zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 12. září 2014 přijaté v rámci řízení o prohlášení neplatnosti 8374 C v rozsahu, v němž toto určuje, že majitel ochranné známky Evropské unie č. 001273119, „Cystus“, přichází o svá práva, pokud jde o výrobky zařazené do třídy 30 „doplňky stravy jiné než pro lékařské účely“;

               IV.

               zamítl návrh na prohlášení neplatnosti podaný společností LR Health & Beauty Systems GmbH proti ochranné známce Evropské unie č. 001273119, „Cystus“, v rozsahu, v němž týká „doplňků stravy jiných než pro lékařské účely“, zařazených do třídy 30;

               V.

               uložil Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatel tvrdí, že při výkladu a použití čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 nařízení o ochranné známce Evropské unie (1) došlo k následujícím nesprávným právním posouzením:

               —

               zaprvé, nedostatečné upřesnění požadavků těchto ustanovení, které jsou předmětem individuálního přezkumu (užívání ochranné známky, skutečné užívání a užívání pro výrobky a služby chráněné zapsanou ochrannou známkou), v odůvodnění rozsudku,

               —

               zadruhé, absence přezkumu toho, zda výrobky „Cystus“ spadají pod definici doplňků stravy smyslu čl. 2 písm. a) směrnice o doplňcích stravy,

               —

               zatřetí, nezařazení výrobků „Cystus“, pro něž byla sporná ochranná známka užívána,

               —

               začtvrté, zkreslení skutečností při posuzování toho, zda výrobky „Cystus“ představují doplňky stravy jiné než pro lékařské účely, a z něj plynoucí závěr, že ochranná známka nebyla užívána pro doplňky stravy jiné než pro lékařské účely,

               —

               zapáté, nedošlo k diferencovanému přezkumu toho, zda „cumlací tabletky“ prodávané pod spornou ochrannou známkou představují doplněk stravy (jiný než pro lékařské účely).

         Navíc, navrhovatel tvrdí, že konstatování, že ochranná známka „Cystus“ nebyla předmětem skutečného užívání pro doplňky stravy jiné než pro lékařské účely v souladu s čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 nařízení o ochranné známce, nebylo dostatečně odůvodněno:

               —

               zaprvé, odůvodnění rozsudku neumožňuje seznámit se s tím, proč skutkový stav a důkazy předložené navrhovatelem nepřesvědčily Tribunál o tom, že ochranná známka byla užívána pro doplňky stravy jiné než pro lékařské účely,

               —

               zadruhé, odůvodnění rozhodnutí, podle něhož že ochranná známka nebyla užívána pro doplňky stravy jiné než pro lékařské účely, tím, že proti tomu hovoří určité nepřímé důkazy, není dostačující, pro které výrobky tedy byla ochranná známka užívána,

               —

               zatřetí, nedošlo k diferencovanému přezkumu toho, zda „cumlací tabletky“ prodávané pod spornou ochrannou známkou představují doplněk stravy (jiný než pro lékařské účely), a nebylo vysvětleno, proč k tomuto přezkumu nedošlo.

         Mimoto navrhovatel uvádí nesprávná právní posouzení při výkladu a použití čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 nařízení o ochranné známce:

               —

               zaprvé, chybný přezkum podle čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 nařízení o ochranné známce, jelikož nebylo ověřeno, zda nebyla ochranná známka ve své zapsané podobě nebo v některé jiné podobě nemající žádný dopad na její rozlišovací způsobilost [čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení o ochranné známce] užívána pro doplňky stravy jiné než pro lékařské účely,

               —

               zadruhé, označení ochranné známky jako popisného údaje ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce, jelikož navrhovatel nemá de facto jakoukoliv možnost užívat ochrannou známku nepopisným způsobem pro své výrobky „Cystus“, které jsou založeny na rostlině Cistus Incanus, přestože měl Tribunál v rámci přezkumu podle čl. 51 odst. 1 písm. a) odst. 2 nařízení o ochranné známce rozhodnout, že ochranná známka má přinejmenším průměrnou rozlišovací způsobilost.

         Navrhovatel se navíc dovolává protichůdného a nedostatečného odůvodnění absence skutečného užívání ochranné známky Evropské unie č. 001273119, „Cystus“, pro doplňky stravy jiné než pro lékařské účely v souladu s čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 nařízení o ochranné známce:

               —

               zaprvé, existuje rozpor v konstatování, že znění ochranné známky s „y“ namísto „i“ nepostačuje pro prokázání jejího užívání jako ochranné známky Evropské unie, a v konstatování, že tak nebyl shledán žádný absolutní důvod pro zamítnutí zápisu v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce,

               —

               zadruhé, existuje nedostatečné odůvodnění v tom, že Tribunál neodůvodňuje, proč konkrétní forma užívání ochranné známky nesplňuje požadavky čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 nařízení o ochranné známce.

         A konečně, navrhovatel Tribunálu vytýká nesprávné právní posouzení při výkladu a použití čl. 75 druhé věty nařízení o ochranné známce: Tribunál se ho dopustil tím, že nesprávně připustil, že odvolací senát se nijak nevyjádřil k údajnému absolutnímu důvodu pro zamítnutí zápisu podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1).


title: Věc C-333/04: Žaloba podaná dne 2. srpna 2004: Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/34

         Žaloba podaná dne 2. srpna 2004: Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství
   (Věc C-333/04)
   (2004/C 228/70)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 2. srpna 2004 žaloba směřující proti Lucemburskému velkovévodství podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Denisem Martinem a Horstpeterem Kreppelem, zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/92/ES ze dne 16. prosince 1999 o minimálních požadavcích na zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců vystavených v prostředí s nebezpečím výbuchu (patnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (1), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               —

               uložil Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 30. června 2003.

      (1)  Úř. věst. L 23, 28.1.2000, s. 57.


title: Věc T-175/10: Žaloba podaná dne 15. dubna 2010 — Milux v. OHIM (FERTILITYINVIVO)

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/50

      Žaloba podaná dne 15. dubna 2010 — Milux v. OHIM (FERTILITYINVIVO)
      (Věc T-175/10)
      (2010/C 161/79)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Milux Holding SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: J. Bojs, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. února 2010 ve věci R 1116/2009-4; a

                  —

                  uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „FERTILITYINVIVO“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 10 a 44

         Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

         Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

         Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát pochybil, když dospěl k závěru, že přihlášenou ochrannou známku nelze zapsat jako ochrannou známku Společenství, jelikož nemá dostatečnou vnitřní rozlišovací způsobilost.


title: Věc T-83/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/61

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise
   (Věc T-83/05) (1)

   (2008/C 301/106)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2005.


title: Věc C-641/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 2. prosince 2015 – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH v. Hettegger Hotel Edelwiess GmbH

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 2. prosince 2015 – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH v. Hettegger Hotel Edelwiess GmbH
   (Věc C-641/15)
   (2016/C 090/07)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Handelsgericht Wien

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH

      Žalovaná: Hettegger Hotel Edelwiess GmbH

      Předběžná otázka

   Je naplněn znak skutkové podstaty „za vstupné“ v čl. 8 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/115/ES ze dne 12. prosince 2006 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem (1), pokud

               —

               jsou na jednotlivých hotelových pokojích dány k dispozici televizní přístroje a provozovatel hotelu umožní sledovat signál různých televizních a rozhlasových programů jejich prostřednictvím („televizor na hotelovém pokoji“) a

               —

               provozovatel hotelu požaduje za užívání pokoje (s „televizorem na hotelovém pokoji“) úplatu za pokoj za přenocování („cena za pokoj“), která zahrnuje i užívání televizního přístroje a tím sledování televizních a rozhlasových programů vysílaných prostřednictvím televizního přístroje?

      (1)  Úř. věst. L 376, s. 28.


title: Věc C-308/05: Žaloba podaná dne 4. srpna 2005 Komisí Evropských společenství proti Nizozemskému království

text:
               1.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/10

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2005 Komisí Evropských společenství proti Nizozemskému království
   (Věc C-308/05)
   (2005/C 243/16)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 4. srpna 2005 žaloba směřující proti Nizozemskému království podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Antoniem Aresuem a Hubertem van Vlietem, jako zmocněnci.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Nizozemské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Nizozemskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Podle článku 21 směrnice měly členské státy uvést v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 15. ledna 2004 a neprodleně o tom Komisi uvědomit.
   Komise musí konstatovat, že Nizozemské království tato opatření stále ještě nepřijalo, nebo v každém případě ji o nich neuvědomilo.


title: Věc T-376/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Mamoli Robinetteria v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP — Koordinace cenového navyšování a výměna citlivých obchodních informací — Právo na obhajobu — Oznámení o spolupráci z roku 2002 — Námitka protiprávnosti — Pojem „kartelová dohoda“ — Výpočet výše pokuty — Pokyny o metodě stanovování pokut z roku 2006 — Závažnost — Koeficient dodatečné částky“ )

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Mamoli Robinetteria v. Komise
   (Věc T-376/10) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP - Koordinace cenového navyšování a výměna citlivých obchodních informací - Právo na obhajobu - Oznámení o spolupráci z roku 2002 - Námitka protiprávnosti - Pojem „kartelová dohoda“ - Výpočet výše pokuty - Pokyny o metodě stanovování pokut z roku 2006 - Závažnost - Koeficient dodatečné částky)
   2013/C 325/42
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mamoli Robinetteria SpA (Milán, Itálie) (zástupci: F. Capelli a M. Valcada, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis a L. Malferrari, zmocněnci, původně ve spolupráci s F. Ruggeri Laderchi a A. De Matteis, poté s F. Ruggeri Laderchi, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2010) 4185 final ze dne 23. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.092 — zařízení a pevné součásti koupelen) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a podpůrně zrušení nebo snížení pokuty, která jí byla uložena.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Mamoli Robinetteria SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Evropské komise.

      (1)  Úř. věst. C 288, ze dne 23.10.2010.


title: Věc T-107/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. března 2007 – Aluminium Silicon Mill Products v. Rada ( Žaloba na neplatnost — Dumping — Dovoz silikonu pocházejícího z Ruska — Újma — Příčinná souvislost )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/37

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. března 2007 – Aluminium Silicon Mill Products v. Rada
   (Věc T-107/04) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Dumping - Dovoz silikonu pocházejícího z Ruska - Újma - Příčinná souvislost“)
   (2007/C 95/74)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Aluminium Silicon Mill Products GmbH (Zug, Švýcarsko) (zástupci: A. Willems a L. Ruessmann, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop, zmocněnec ve spolupráci s G. Berrischem, advokát)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Komise Evropských společenství (zástupci: T. Scharf a K. Talabér Ricz, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení nařízení Rady (ES) č. 2229/2003 ze dne 22. prosince 2003 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu silikonu pocházejícího z Ruska a o konečném výběru uloženého prozatímního cla (Úř. věst. L 339, s. 3; Zvl. vyd. 11/48, s. 173).
   Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 nařízení Rady (ES) č. 2229/2003 ze dne 22. prosince 2003 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu silikonu pocházejícího z Ruska a o konečném výběru uloženého prozatímního cla se zrušuje v rozsahu, v jakém žalobkyni ukládá antidumpingové clo.

               2)

               Rada ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

               3)

               Komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc T-125/12: Žaloba podaná dne 14. března 2012 — Viasat Broadcasting UK v. Komise

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/19

         Žaloba podaná dne 14. března 2012 — Viasat Broadcasting UK v. Komise
   (Věc T-125/12)
   2012/C 138/37
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Spojené království) (zástupci: S. Kalsmose-Hjelmborg a M. Honoré, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 20. dubna 2011 ve věci C 2/03 o opatřeních uplatněných Dánskem ve prospěch TV2/Danmark (rozhodnutí 2011/839/EU) (Úř. věst. 2011, L 340, s. 1);

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z tvrzení, že se žalovaná dopustila nesprávného právního posouzení při přezkumu slučitelnosti podle čl. 106 odst. 2 SFEU, jelikož nevyvodila potřebné závěry ze zjištění, že vyrovnávací platby poskytnuté TV 2 za závazek veřejné služby byly přiznány s porušením druhé a čtvrté podmínky rozsudku Altmark (věc C-280/00, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg, Recueil, s. I-7747).

                           1.1

                           Co se týče vzájemného vztahu mezi druhou podmínkou rozsudku Altmark a čl. 106 odst. 2 SFEU, žalobkyně tvrdí, že

                                       —

                                       požadavek transparentnosti obsažený v druhé podmínce rozsudku Altmark platí i pro přezkum provedený žalovanou podle čl. 106 odst. 2 SFEU;

                                       —

                                       žalovaná již požaduje dodržování ostatních čistě formálních požadavků pro dosažení souladu s čl. 106 odst. 2 SFEU;

                                       —

                                       článek 106 odst. 2 SFEU již obsahuje požadavek transparentnosti a přítomnosti určitých strukturálních záruk;

                                       —

                                       druhá podmínka rozsudku Altmark se již odráží v různých sděleních a rozhodnutích Komise týkajících se uplatnitelnosti čl. 106 odst. 2 SFEU — rovněž v oblasti služeb veřejnoprávního vysílání; a

                                       —

                                       neexistuje přesvědčivý důvod, proč by žalovaná neměla v projednávané věci zohlednit vlastní výklad čl. 106 odst. 2 SFEU podaný v různých sděleních a rozhodnutích, zejména vychází-li výklad Komise z vývoje judikatury.

                           1.2

                           Co se týče vzájemného vztahu mezi čtvrtou podmínkou rozsudku Altmark a čl. 106 odst. 2 SFEU, žalobkyně uvádí, že

                                       —

                                       pro hospodářskou soutěž na trhu by mělo nezohlednění efektivnosti služeb veřejnoprávního vysílání pro účely uplatnění čl. 106 odst. 2 SFEU při neexistenci veřejné soutěže škodlivé důsledky;

                                       —

                                       narušení hospodářské soutěže by bylo zvlášť významné v odvětví televizního vysílání, jelikož veškeré náklady vynaložené veřejnoprávním operátorem lze charakterizovat jako dodatečné náklady veřejné služby, jež mohou být kompenzovány členským státem, a kde neexistuje povinnost zkoumat, zda náklady vyplývají z neefektivního řízení nebo ze závazku veřejné služby;

                                       —

                                       kompenzace veřejné služby může tedy být použita jakožto de facto záchranná podpora nebo provozní podpora, která společnosti v úpadku umožňuje pokračovat v činnosti, aniž by se přikročilo k její restrukturalizaci nebo likvidaci;

                                       —

                                       přezkum efektivity nečiní z čl. 106 odst. 2 SFEU „mrtvou literu zákona“, jelikož Komise může v závislosti na okolnostech případu schválit kompenzaci, která převyšuje nákladu průměrného dobře vedeného podniku; a

                                       —

                                       cílem čl. 106 odst. 2 SFEU, jak je vykládán ve světle Amsterdamského protokolu, není chránit konkrétního provozovatele veřejnoprávního televizního vysílání před pravidly hospodářské soutěže, nýbrž chránit svobodu členských států vymezovat úkoly veřejných služeb a zajistit, aby občané obdrželi veřejné služby s nejmenšími možnými náklady pro společnost.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že žalovaná porušila článek 296 SFEU, jelikož neuvedla důvody pro schválení podpory podle čl. 106 odst. 2 SFEU, kdy nebyla dodržena druhá a čtvrtá podmínka rozsudku Altmark.


title: Věc T-227/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Wall v. OHIM — Bluepod Media Worldwide (bluepod MEDIA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství bluepod MEDIA — Starší obrazová ochranná známka Společenství blue spot a starší mezinárodní a národní slovní ochranná známka BlueSpot — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení ES č. 207/2009“ )

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Wall v. OHIM — Bluepod Media Worldwide (bluepod MEDIA)
   (Věc T-227/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství bluepod MEDIA - Starší obrazová ochranná známka Společenství blue spot a starší mezinárodní a národní slovní ochranná známka BlueSpot - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení ES č. 207/2009)
   2012/C 258/34
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wall AG (Berlín, Německo) (zástupci: A. Nordemann a T. Boddien, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Bluepod Media Worldwide Ltd (Londýn, Spojené království)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 10. února 2011 (věc R 301/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Wall AG a Bluepod Media Worldwide Ltd.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Wall AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 194, 2.7.2011.


title: Věc F-40/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 1. července 2010 — Časta v. Komise ( „Veřejná služba — Otevřené výběrové řízení — Nepřipuštění k ústní části výběrového řízení — Žádost o přezkum — Povinnost uvést odůvodnění — Požadovaná odborná praxe — Opožděné předložení potvrzení — Zásada rovného zacházení — Žaloba na neplatnost — Žaloba na náhradu škody“ )

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/32

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 1. července 2010 — Časta v. Komise
   (Věc F-40/09) (1)

   (Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení - Nepřipuštění k ústní části výběrového řízení - Žádost o přezkum - Povinnost uvést odůvodnění - Požadovaná odborná praxe - Opožděné předložení potvrzení - Zásada rovného zacházení - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody)
   2010/C 274/49
   Jednací jazyk: čeština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Radek Časta (Brusel, Belgie) (zástupkyně: L. Tahotná, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a L. Jelínek, zmocněnci)

      Předmět věci

   Jednak návrh na zrušení rozhodnutí EPSO nepřipustit žalobce k ústní části otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/107/07-LAW z důvodu nesplnění podmínky tříleté praxe ve vyšší vedoucí funkci, a jednak uložení povinnosti žalované, aby žalobci nahradila vzniklou majetkovou a nemajetkovou újmu.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Radek Časta ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 153, 4.7.2009, s. 51.


title: Věc C-353/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. července 2012 — Evropská komise v. Česká republika

text:
               6.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. července 2012 — Evropská komise v. Česká republika
   (Věc C-353/11) (1)

   2012/C 303/37
   Jednací jazyk: čeština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc T-266/07: Žaloba podaná dne 9. července 2007 – Air One v. Komise

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/54

         Žaloba podaná dne 9. července 2007 – Air One v. Komise
   (Věc T-266/07)
   (2007/C 211/101)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Air One SpA (zástupci: M. Merola a P. Ziotti, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K (2007 1712) ze dne 23. dubna 2007 o uložení závazků veřejné služby na některých trasách ze Sardinie a na ni v části, ve které ukládá italské vládě umožnit leteckým dopravcům, kteří přijmou příslušné závazky veřejné služby (ZVS), aby provozovali letecké trasy mezi Sardinií a vnitrozemím, bez ohledu na to, zda učiní své přijetí ve lhůtě 30 dnů stanovené vnitrostátní normou, nebo až po jejím uplynutí [čl. 1 písm. a) rozhodnutí];

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se na základě čl. 230 odst. 4 ES domáhá zrušení čl. 1 písm. a) rozhodnutí Komise K (2007 1712) ze dne 23. dubna 2007 o uložení závazků veřejné služby na některých trasách ze Sardinie a na ni podle článku 4 nařízení Rady (EHS) č. 2408/92 o přístupu leteckých dopravců Společenství na letecké trasy uvnitř Společenství.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje následující žalobní důvod:

               —

               Zjevně nesprávné posouzení a nelogičnost a rozpornost odůvodnění. Žalobkyně nejprve tvrdí, že Komise tím, že uložila italské vládě, že všichni letečtí dopravci, kteří chtějí dodržovat ZVS, musí mít možnost provozovat danou trasu bez ohledu na okamžik, kdy oznámí svůj záměr zahájit poskytování svých služeb a zda to oznámí ve lhůtě 30 dnů stanovené vnitrostátní normou, nesprávně posoudila režim zavedený italskou vládou ve světle důvodu a účelu relevantních pravidel Společenství. Žalobkyně zejména tvrdí, že článek 4 nařízení č. 2408/92 zavazuje členské státy, aby dosáhly cíle územní kontinuity uložením ZVS, které ačkoliv představují výjimku z volného přístupu dopravců Společenství na letecké trasy uvnitř Společenství, nicméně respektují zásadu proporcionality, a tudíž omezují v co nejvyšší míře udělení výhradních práv nebo finančních náhrad. Dle názoru žalobkyně italská vláda plně vyhověla duchu právních předpisů Společenství s tím, že stanovení povinného období v „první fázi“ postupu uložení ZVS:

                           —

                           povzbuzuje podání nabídek od dopravců a udělení příslušných ZVS státem v průběhu „první fáze“ a

                           —

                           omezuje možnost přejít do „druhé fáze“, v níž je vláda povinna na základě veřejného nabídkového řízení udělit výlučná práva s možností převzetí odpovědnosti za případné finanční náhrady.

               —

               Krom toho je evidentní – na rozdíl od toho, co konkludentně tvrdí Komise – že soutěž mezi leteckými dopravci na trasách zatížených ZVS nemůže probíhat stejně jako na trasách bez těchto závazků. Nakolik režimy ZVS předpokládají, že charakteristikou dotčených tras jsou problémy se ziskovostí, takže žádný dopravce by si nevybral provozování takových tras způsobem, který by splňoval veřejný zájem za běžných tržních podmínek: je nicméně nezbytné zavést ochranné mechanismy ve prospěch poctivých a zákon dodržujících leteckých dopravců.

               —

               Žalobkyně dále tvrdí, že normativní rámec stanovený Komisí je diskriminační, jelikož vyloučení povinného období pro přijetí ZVS v „první fázi“ je výhodný hlavně pro dopravce, kteří mají velkou tržní sílu, což jim umožňuje nabídnout ZVS po uplynutí lhůty, když konkurenti předložili své nabídky, s primárním cílem převzít těmto konkurentům podíl na trhu.

               —

               Konečně dle názoru žalobkyně odůvodnění Komise je stiženo právním omylem týkajícím se charakteristik postupu uložení ZVS. V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že nezávazné období by mělo za účinek prodloužení „první fáze“ postupu na dobu neurčitou, což je nelogické a nesoudržné s prohlášením Komise samé, podle níž postup uložení ZVS, ačkoliv je jediný, sestává ze dvou fází.


title: Věc T-350/13: Žaloba podaná dne 2. července 2013 — Jordi Nogues v. OHIM — Grupo Osborne (BADTORO)

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/38

         Žaloba podaná dne 2. července 2013 — Jordi Nogues v. OHIM — Grupo Osborne (BADTORO)
   (Věc T-350/13)
   2013/C 252/65
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jordi Nogues SL (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. R. Fernández Castellanos, M. J. Sanmartín Sanmartín a E. López Pares, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. dubna 2013 ve věci R 1446/2012-2;

               —

               uložil OHIM povinnost nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka se slovním prvkem „BADTORO“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 25, 34 a 35 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 565 581

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Grupo Osborne, SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: národní obrazová ochranná známka se slovním prvkem „TORO“, národní slovní ochranná známka „EL TORO“ a slovní ochranná známka Společenství „TORO“, všechny pro výrobky a služby zařazené do tříd 25, 34, 35

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009

               —

               porušení obecné zásady srovnávání ochranných známek jako celků, a to bez řádného důvodu


title: Věc C-390/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Roma – Itálie) – Nuova Agricast Srl v. Ministero delle Attività Produttive (Státní podpory — Režim podpor schválený na omezenou dobu — Oznámení pozměněného režimu podpor na nové období — Přechodná opatření mezi dvěma po sobě jdoucími režimy — Rozhodnutí Komise nevznášet proti nim námitky — Informace, které Komise mohla mít k dispozici — Platnost rozhodnutí Komise — Rovné zacházení — Odůvodnění)

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/6

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Roma – Itálie) – Nuova Agricast Srl v. Ministero delle Attività Produttive
   (Věc C-390/06) (1)

   (Státní podpory - Režim podpor schválený na omezenou dobu - Oznámení pozměněného režimu podpor na nové období - Přechodná opatření mezi dvěma po sobě jdoucími režimy - Rozhodnutí Komise nevznášet proti nim námitky - Informace, které Komise mohla mít k dispozici - Platnost rozhodnutí Komise - Rovné zacházení - Odůvodnění)
   (2008/C 142/07)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale ordinario di Roma
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Nuova Agricast Srl

      Žalované: Ministero delle Attività Produttive
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunale ordinario di Roma – Platnost rozhodnutí Komise ze dne 12. července 2000, kterým se prohlašuje režim podpor stanovený italskými právními předpisy ve formě podpor na investice ve znevýhodněných oblastech Itálie (SG(2000)D/105754) za slučitelný se Smlouvou
   Výrok
   Přezkum položené otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost rozhodnutí Komise ze dne 12. července 2000 nevznášet do 31. prosince 2006 námitky proti režimu podpor investic do znevýhodněných regionů Itálie (státní podpora č. N 715/99 – Itálie).

      (1)  Úř. věst. C 294, 2.12.2006.


title: Věc C-420/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 23. září 2008 – Yasar Erdil v. Land Berlin

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 23. září 2008 – Yasar Erdil v. Land Berlin
   (Věc C-420/08)
   (2008/C 327/20)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Berlin
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Yasar Erdil

      Žalovaný: Land Berlin
   Předběžná otázka
   Může se turecký státní příslušník, který má právní postavení podle čl. 7 první věty druhé odrážky rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 a který od narození v roce 1989 žije na spolkovém území, domáhat zvláštní ochrany před vyhoštěním podle čl. 28 odst. 3 písm. a) směrnice 2004/38/ES (1) ze dne 29. dubna 2004?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).


title: Věc C-154/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil de Granada (Španělsko) dne 1. dubna 2015 – Francisco Gutiérrez Naranjo v. BBK Bank Cajasur, S.A.U.

text:
               13.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil de Granada (Španělsko) dne 1. dubna 2015 – Francisco Gutiérrez Naranjo v. BBK Bank Cajasur, S.A.U.
   (Věc C-154/15)
   (2015/C 228/03)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Mercantil de Granada

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Francisco Gutiérrez Naranjo

      Žalovaná: BBK Bank Cajasur, S.A.U.

      Předběžné otázky

               1)

               Je výklad pojmu „nezávaznost“ obsaženého v čl. 6 odst. 1 směrnice 93/13/EHS (1) v dotčené situaci slučitelný s výkladem, podle kterého rozhodnutí o určení neplatnosti uvedené klauzule platí až od okamžiku prohlášení klauzule za neplatnou, a že tedy i v případě určení neplatnosti zůstávají účinky, které nastaly v období, kdy klauzule platila, nadále platné?

               2)

               Je upuštění od užívání určité klauzule, které lze nařídit (podle čl. 6 dost. 1 a čl. 7 odst. 1) v řízení o individuální žalobě podané spotřebitelem, pokud je určena její neplatnost, slučitelné s omezením účinků uvedené neplatnosti? Je možné, aby (soud) zmírnil povinnost prodejce či dodavatele vrátit částky zaplacené spotřebitelem na základě klauzule, která byla prohlášena za neplatnou od počátku pro nedostatek informací či nedostatek transparentnosti?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. vest. L 95, s. 29; Zvl. vyd. Kap. 15 Sv. 002 s. 288).


title: Věc C-183/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) ze dne 3. března 2004 ve věci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) ze dne 3. března 2004 ve věci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon
   (Věc C-183/04)
   (2004/C 201/13)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Symvoulio tis Epikrateias ze dne 3. března 2004 ve věci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, která došla Kanceláři Soudního dvora Evropských společenství dne 19. dubna 2004.
   Otázky položené v rámci této věci jsou totožné s otázkami položenými ve věci C-181/04.


title: Věc T-634/16: Žaloba podaná dne 6. září 2016 – Montel v. Parlament

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/28

         Žaloba podaná dne 6. září 2016 – Montel v. Parlament
   (Věc T-634/16)
   (2016/C 383/37)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sophie Montel (Saint-Vit, Francie) (zástupce: G. Sauveur, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 24. června 2016, které bylo žalobkyni doručeno dne 6. července 2016, v němž se uvádí, že „Sophii Montelové byla neoprávněně vyplacena částka ve výši 77 276,42 eura“ a příslušné schvalující osobě a účetnímu orgánu se přikazuje získat tuto částku zpět;

               —

               zároveň s tím zrušil oznámení a prováděcí opatření směřující k výkonu výše uvedeného rozhodnutí, uvedené v dopisech generálního ředitele pro finance ze dne 5. a 6. července 2016, sp. zn.: D 201922 a D 201851;

               —

               zrušil v plném rozsahu příkaz k úhradě č. 2016-897, podepsaný uvedeným generálním ředitelem pro finance ze dne 4. července 2016;

               —

               přiznal žalobkyni částku ve výši 30 000 euro jakožto náhradu morální újmy vzniklé z důvodu nepodložených obvinění vznesených před ukončením vyšetřování, poškození její image a závažného narušení jejího osobního a politického života způsobeného napadeným rozhodnutím;

               —

               přiznal žalobkyni rovněž částku ve výši 15 000 eur jakožto náhradu výdajů za její poradce, vypracování této žaloby, nákladů za pořízení kopií a podání uvedené žaloby a písemností uvedených v jejích přílohách a uložil Evropskému parlamentu, aby tuto částku uhradil;

               —

               uložil Evropskému parlamentu náhradu veškerých nákladů řízení;

               —

               podpůrně v případě, že by Tribunál nebyl plně přesvědčen relevantností a správností právních a skutkových důvodů uváděných žalobkyní, v zájmu řádného výkonu spravedlnosti vzhledem k nesporné spojitosti uváděných skutečností, z nichž vychází napadené rozhodnutí, se skutečnostmi, které jsou předmětem trestního vyšetřování zahájeného předsedou Evropského parlamentu:

                           —

                           rozhodl o přerušení řízení do okamžiku vydání konečného pravomocného rozhodnutí, které zakládá překážku věci rozsouzené, francouzským soudem, který vede řízení zahájené z podnětu předsedy Evropského parlamentu;

                           —

                           usnesením nařídil přerušení výkonu napadeného rozhodnutí až do ukončení řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jedenáct žalobních důvodů, které jsou v podstatě stejné nebo podobné s žalobními důvody uplatněnými ve věci T 624/16, Gollnisch v. Parlament.


title: Věc T-120/10: Usnesení Tribunálu ze dne 9. listopadu 2011 — ClientEarth a další v. Komise ( „Přístup k dokumentům orgánů — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Implicitní zamítnutí přístupu — Právní zájem na podání žaloby — Výslovné rozhodnutí přijaté po podání žaloby — Odmítnutí úpravy návrhových žádání — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/16

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. listopadu 2011 — ClientEarth a další v. Komise
   (Věc T-120/10) (1)

   (Přístup k dokumentům orgánů - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Implicitní zamítnutí přístupu - Právní zájem na podání žaloby - Výslovné rozhodnutí přijaté po podání žaloby - Odmítnutí úpravy návrhových žádání - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 6/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ClientEarth (Londýn, Spojené království); European Federation for Transport and Environment (T&E) (Brusel, Belgie); European Environmental Bureau (EEB) (Brusel); BirdLife International (Brusel) (zástupci: S. Hockman, QC, a P. Kirch, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Herrmann a C. ten Dam, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 9. února 2010, kterým se zamítá zpřístupnění některých dokumentů obsahujících informace o emisích skleníkových plynů.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodovat.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené ClientEarth, European Federation for Transport and Environment (T&E), European Environmental Bureau (EEB) a BirdLife International.

      (1)  Úř. věst. C 134, 22.5.2010.


title: Věc T-480/17: Žaloba podaná dne 3. srpna 2017 – Řecko v. Komise

text:
               23.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/18

         Žaloba podaná dne 3. srpna 2017 – Řecko v. Komise
   (Věc T-480/17)
   (2017/C 357/23)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: G. Kanellopoulos a A. Vassilopoulou)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 26. června 2017 v rozsahu, v němž v rámci schvalování souladu vylučuje z financování Evropské unie výdaje Řecké republiky v celkové výši 1 182 054,72 eur prostřednictvím paušální sazby finančních oprav uložených za vytýkané nedostatky při uplatňování podmínečnosti na základě Evropského záručního zemědělského fondu (EZZF) a Evropského fondu pro rozvoj venkova (EFRV) pro roky 2012, 2013 a 2014, v souladu s uvedenými skutečnostmi a žalobními důvody; a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První důvod vychází z toho, že finanční oprava byla uložena v rozporu s pravidly, je stižena nesprávným posouzením skutkového stavu, nedostatečným odůvodněním a nepřesností, a porušuje zásadu řádné správy a zásadu spravedlnosti a přiměřenosti, přičemž žalobkyně v první části důvodu podrobně popisuje vytýkané nedostatky jednotlivých aspektů kontroly požadavků na hospodaření č. 1 (podle směrnice 91/676/EHS „nitráty“) a zvláštních aspektů kontroly minimálních požadavků týkajících se používání hnojiv a přípravků na ochranu rostlin; ve druhé části důvodu žalobkyně uvádí vytýkané nedostatky analýzy rizik.

               2.

               Druhý důvod vychází z nedostatku odůvodnění, nesprávného skutkového posouzení a z porušení zásady proporcionality v části napadeného rozhodnutí, která odmítá přesný výpočet finančního dopadu zjištěných nedostatků, za předpokladu, že jsou správně zjištěny, ze strany řeckých orgánů s ohledem na doporučení smírčího orgánu Komise.


title: Věc C-613/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgerichts Düsseldorf (Německo) dne 24. prosince 2012 — Helm Düngemittel GmbH v. Hauptzollamt Krefeld

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgerichts Düsseldorf (Německo) dne 24. prosince 2012 — Helm Düngemittel GmbH v. Hauptzollamt Krefeld
   (Věc C-613/12)
   2013/C 101/18
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgerichts Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Helm Düngemittel GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Krefeld

      Předběžná otázka

   Je původ zboží neprokázaný, jestliže bylo na jeho část vydáno průvodní osvědčení podle článku 20 rozhodnutí Rady o přidružení EU Egypt č. 1/2006 ze dne 17. února 2006 (1), kterým se mění protokol č. 4 o definici pojmu původní produkty a o metodách správní spolupráce k Evropsko středomořské dohodě (Úř. věst. EU, č. L 73, s. 1), ačkoli nebyly splněny podmínky tohoto ustanovení, neboť zboží se v době vydání tohoto průvodního osvědčení nenacházelo pod dohledem celního úřadu, který jej vydal?

      (1)  Úř. věst. L 73, s. 1.


title: Věc T-482/17: Žaloba podaná dne 28. července 2017 – Comercial Vascongada Recalde v. Komise a SRB

text:
               2.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/13

         Žaloba podaná dne 28. července 2017 – Comercial Vascongada Recalde v. Komise a SRB
   (Věc T-482/17)
   (2017/C 330/16)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Comercial Vascongada Recalde, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: A. Rivas Rodríguez, advokát)

      Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí SRB/EES/2017/08 ze dne 7. června 2017 kterým byl schválen krizový plán pro Banco Popular Español SA., a rozhodnutí Komise (EU) 2017/1246 ze dne 7. června 2017 potvrzující krizový plán pro Banco Popular Español SA.;

               —

               uložil žalovanému náhradu škody způsobené ztrátou hodnoty akcií společnosti Banco Popular Español, S.A., které vlastní společnost Comercial Vascongada Recalde, SA., přičemž pro výpočet škody slouží jako referenční hodnota rozdíl hodnoty akcií ke dni 6. června 2017, tedy 133 385,04 eur, plus případné úroky.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby vznáší žalobkyně dva žalobní důvody:

               1.

               První důvod vychází z porušení čl. 18 odst. 1 písm. a) a čl. 18 odst. 4 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (1), neboť Banco Popular neměla „závažné potíže“, kterých se uvedená ustanovení týkají.

               2.

               Druhý důvod vychází z porušení čl. 10 odst. 10, čl. 10 odst. 11 a čl. 21 odst. 2 písm. b) nařízení č. 806/2014, neboť existovala jiná alternativní řešení, než krizový plán pro Banco Popular.

      (1)  Úř. věst. 2014, L 225, s. 1.


title: Věc T-183/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. května 2009 — Schuhpark Fascies v. OHIM — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové a slovní ochranné známky Společenství jello SCHUHPARK — Starší národní slovní ochranná známka Schuhpark — Relativní důvod pro zamítnutí — Důkaz o užívání starší ochranné známky — Článek 43 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/38

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. května 2009 — Schuhpark Fascies v. OHIM — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK)
   (Věc T-183/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové a slovní ochranné známky Společenství jello SCHUHPARK - Starší národní slovní ochranná známka Schuhpark - Relativní důvod pro zamítnutí - Důkaz o užívání starší ochranné známky - Článek 43 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94“)
   2009/C 153/73
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Schuhpark Fascies GmbH (Warendorf, Německo) (zástupci: A. Peter a J. Braune, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: Leder & Schuh AG (Graz, Rakousko) (zástupci: W. Kellenter a A. Schlaffge, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. března 2008 (věc R 1560/2006-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Schuhpark Fascies GmbH a Leder & Schuh AG.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Schuhpark Fascies GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 5.7.2008.


title: Spojené věci C-302/11 až C-305/11: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Rosanna Valenza (C-302/11 a C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11) v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ( „Sociální politika — Směrnice 1999/70/ES — Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS — Ustanovení 4 — Pracovní smlouvy uzavřené na dobu určitou ve veřejném sektoru — Vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž — Proces stabilizace — Přijetí zaměstnanců v pracovním poměru na dobu určitou jako kariérních úředníků bez veřejného výběrového řízení — Stanovení počtu odpracovaných let — Absolutní nezohlednění období služby na základě pracovních smluv na dobu určitou — Zásada zákazu diskriminace“ )

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/9

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Rosanna Valenza (C-302/11 a C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11) v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Spojené věci C-302/11 až C-305/11) (1)

   (Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Ustanovení 4 - Pracovní smlouvy uzavřené na dobu určitou ve veřejném sektoru - Vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž - Proces stabilizace - Přijetí zaměstnanců v pracovním poměru na dobu určitou jako kariérních úředníků bez veřejného výběrového řízení - Stanovení počtu odpracovaných let - Absolutní nezohlednění období služby na základě pracovních smluv na dobu určitou - Zásada zákazu diskriminace)
   2012/C 379/15
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Rosanna Valenza (C-302/11 a C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11)

      Žalovaný: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Consiglio di Stato — Výklad ustanovení 4 a 5 přílohy směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368) — Vnitrostátní právní předpisy, které odchylně od zásady zaměstnávání úředníků na základě veřejného výběrového řízení stanoví možnost veřejné správy uzavírat pracovní smlouvy na dobu neurčitou se zaměstnanci, kteří jsou již u ní zaměstnáni na základě smlouvy na dobu určitou — Nezohlednění počtu let odpracovaných na základě předchozí smlouvy na dobu určitou i v případě, že pracovní poměr pokračuje bez přerušení

      Výrok

   Ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, která byla uzavřena dne 18. března 1999 a je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, je třeba vykládat v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která zcela vylučuje zohlednění období služby zaměstnance veřejného orgánu v pracovním poměru na dobu určitou pro účely stanovení počtu odpracovaných let posledně uvedeného v okamžiku, kdy je tímtéž orgánem přijímán jakožto kariérní úředník na dobu neurčitou v rámci zvláštního procesu stabilizace jeho pracovního poměru, ledaže by toto vyloučení bylo odůvodněno „objektivními důvody“ ve smyslu bodu 1 a/nebo bodu 4 tohoto ustanovení. Pouhá skutečnost, že zaměstnanec v pracovním poměru na dobu určitou v uvedených obdobích služby pracoval na základě pracovní smlouvy nebo pracovního poměru na dobu určitou, takový objektivní důvod nepředstavuje.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc C-368/10: Žaloba podaná dne 22. července 2010 — Evropská komise v. Nizozemské království

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/10

         Žaloba podaná dne 22. července 2010 — Evropská komise v. Nizozemské království
   (Věc C-368/10)
   ()
   2010/C 328/18
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Zadra a F. Wilman)

      Žalované: Nizozemské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Nizozemské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z níže uvedených článků směrnice 2004/18/ES, tím, že zadavatel v rámci zadávání veřejné zakázky na dodání a provoz automatů na kávu, která byla zveřejněna pod číslem 2008/S 158-213630,

                           —

                           v rámci technické specifikace — v rozporu s čl. 23 odst. 6 a 8 směrnice 2004/18/ES (1) — požadoval označení Max Havelaar a EKO, nebo v každém případě označení, které zohledňuje srovnatelná nebo totožná kritéria,

                           —

                           do posuzování způsobilosti hospodářských subjektů — v rozporu s čl. 48 odst. 1 a 2, čl. 44 odst. 2 a v každém případě v rozporu s článkem 2 uvedené směrnice — zařadil kritéria a důkazy související s trvale udržitelnými nákupy a společensky zodpovědným jednáním,

                           —

                           do formulace kritérií pro zadání zakázky — v rozporu s čl. 53 odst. 1 uvedené směrnice — zařadil odkaz na označení Max Havelaar nebo EKO, nebo v každém případě na označení, které zohledňuje srovnatelná nebo totožná kritéria;

               —

               uložit Nizozemskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle názoru Komise Nizozemsko v rámci nabídkového řízení na dodávku a provoz automatů na kávu, které bylo zahájeno provincií Noord-Holland, nesplnilo povinnosti vyplývající v souvislosti se zadáváním veřejných zakázek z práva Unie a to zejména ze směrnice 2004/18/ES. U zjištěných porušení se jedná o porušení čl. 23 odst. 6 a 8, pokud jde o technické specifikace, čl. 48 odst. 1 a 2, čl. 44 odst. 2 a v každém případě článku 2, pokud jde o posuzování způsobilosti hospodářských subjektů a čl. 53 odst. 1 uvedené směrnice, pokud jde o kritéria pro zadání zakázky.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132).