title: Věc T-364/09 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Lebedef v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Dovolená za kalendářní rok — Dočasné přidělení poloviny pracovního úvazku pro účely odborového zastoupení — Neomluvená nepřítomnost — Snížení dnů nároků na dovolenou za kalendářní rok — Článek 60 služebního řádu“ )

text:
               5.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Lebedef v. Komise
   (Věc T-364/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Dovolená za kalendářní rok - Dočasné přidělení poloviny pracovního úvazku pro účely odborového zastoupení - Neomluvená nepřítomnost - Snížení dnů nároků na dovolenou za kalendářní rok - Článek 60 služebního řádu)
   2011/C 38/25
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid, zmocněnec, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 7. července 2009 ve věci F-39/08, Lebedef v. Komise (zatím nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a směřující ke zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Giorgio Lebedef ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Věc C-402/08: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 12. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Slovinská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/35/ES — Odpovědnost za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/13

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 12. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Slovinská republika
   (Věc C-402/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/35/ES - Odpovědnost za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   2009/C 113/27
   Jednací jazyk: slovinština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: U. Wölker a V. Kovačič, zmocněnci)

      Žalovaná: Slovinská republika (zástupce: A. Vran, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (Úř. věst. L 143, s. 56; Zvl. vyd. 15/08, s. 357) ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Slovinská republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Slovinské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 285, 8.11.2008.


title: Věc C-166/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija (Lotyšsko) dne 13. dubna 2015 – trestní řízení proti Alexandrs Ranks a Jurijs Vasiļevičs

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija (Lotyšsko) dne 13. dubna 2015 – trestní řízení proti Alexandrs Ranks a Jurijs Vasiļevičs
   (Věc C-166/15)
   (2015/C 205/29)
   Jednací jazyk: lotyšština

      Předkládající soud

   Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija

      Účastníci původního trestního řízení

      Obžalovaní: Alexandrs Ranks a Jurijs Vasiļevičs

      Další účastníci řízení: Finanšu un ekonomisko noziegumu izmeklēšanas prokoratūra, Microsoft Corporation

      Předběžné otázky

               1)

               Může se osoba, která nabyla „použitý“ počítačový program s licencí na disku, který není původní, který funguje a který žádný jiný uživatel neužívá, na základě čl. 5 odst. 1 a čl. 4 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/24 (1) dovolávat vyčerpání práva na šíření rozmnoženiny tohoto počítačového programu, kterou první kupující nabyl od nositele práv s původním diskem, ale disk byl poškozen, a pokud první nabyvatel svoji rozmnoženinu smazal nebo ji již nepoužívá?

               2)

               Je-li odpověď na první otázku kladná, má tehdy osoba, která se může dovolávat vyčerpání práva na šíření rozmnoženiny počítačového programu, právo dále prodat tento počítačový program na disku, který není původním diskem, třetí osobě, ve smyslu čl. 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 2 směrnice 2009/24?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/24/ES ze dne 23. dubna 2009 o právní ochraně počítačových programů (kodifikované znění) (Úř. věst. L 111, s. 16).


title: Věc C-185/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Varna (Bulharsko) dne 10. dubna 2017 – Načalnik na Mitnica Varna v. „SAKSA“ OOD

text:
               3.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Varna (Bulharsko) dne 10. dubna 2017 – Načalnik na Mitnica Varna v. „SAKSA“ OOD
   (Věc C-185/17)
   (2017/C 213/27)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Varna

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Načalnik na Mitnica Varna

      Odpůrkyně:„SAKSA“ OOD

      Předběžné otázky

               1)

               Znamená pravidlo, které je uvedeno ve vysvětlivce v tabulce 3 normy EN 590, nyní EN 590:2014, a které stanoví, že „je možné, že se definice celního sazebníku Evropské unie pro plynový olej nepoužije pro třídy, které jsou určeny pro použití v arktickém podnebí nebo za tuhých zimních podmínek“ [neoficiální překlad], že je možné, že pro tento druh paliva neplatí pro účely celního sazebního zařazení zboží obecná pravidla v doplňkové poznámce 2 ke kapitole 27 písm. d) a e) Společného celního sazebníku?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku a v případě, že zboží, za které vznikl celní dluh, odpovídá definici „motorová nafta určená k použití v arktickém podnebí nebo za tuhých zimních podmínek“ [neoficiální překlad] podle normy EN 590: Musí být zařazeno pod podpoložku 2710 19 43 kombinované nomenklatury pro „plynové oleje“ nebo se použijí obecná pravidla v doplňkové poznámce 2 ke kapitole 27 písm. d) a e) Společného celního sazebníku?

               3)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Podle kterých kritérií je nutno posoudit, kdy je nutno použít definici pro plynový olej podle celního sazebníku Evropské unie, a kdy je nutno pro účely celně sazebního zařazení zboží použít požadavky a metody zkoušení podle normy EN 590?

               4)

               Jsou metody a indikátory uvedené v doplňkové poznámce 2 ke kapitole 27 písm. d) a e) Společného celního sazebníku dostatečné pro testování, aby bylo zboží úplně a přesně charakterizováno jako „plynový olej“, nebo musí být zohledněny všechny chemické indikátory, které jsou pro něj charakteristické?


title: Věc T-363/12: Žaloba podaná dne 8. srpna 2012 — Harper Hygienics v. OHIM — Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/27

         Žaloba podaná dne 8. srpna 2012 — Harper Hygienics v. OHIM — Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)
   (Věc T-363/12)
   2012/C 355/59
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Harper Hygienics S.A. (Varšava, Polsko) (zástupce: R. Rumpel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Clinique Laboratories LLC (New York, Spojené státy)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 25. května 2012 ve věci R 1134/2011-2, kterým byla odmítnuta přihláška ochranné známky Společenství „CLEANIC natural beauty“ pro výrobky zařazené ve třídách 3, 5 a 16;

               —

               změnil napadené rozhodnutí tak, že se ochranná známka zapisuje pro všechny přihlášené výrobky a služby;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „CLEANIC natural beauty“ pro výrobky zařazené ve třídách 3,5 a 16.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Ochranná známka Společenství č. 54 429 pro výrobky tříd 3, 14, 25 a 42, ochranná známka Společenství č. 2 294 429 pro výrobky tříd 35 a 42 a vnitrostátní (polská) ochranná známka č. 51 732 pro výrobky tříd 3 a 5.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 nařízení č. 207/2009 (1) tím, že bylo určeno, že jsou ochranné známky podobné a že pro veřejnost existuje nebezpečí záměny, a porušení čl. 8 odst. 5 tohoto nařízení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-12/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 9. ledna 2012 — Colloseum Holding AG v. Levi Strauss & Co.

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 9. ledna 2012 — Colloseum Holding AG v. Levi Strauss & Co.
   (Věc C-12/12)
   2012/C 89/20
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Colloseum Holding AG

      Žalovaná: Levi Strauss & Co.

      Předběžné otázky

   Je třeba čl. 15 odst. 1 nařízení (ES) 40/94 (1) vykládat v tom smyslu,

               1)

               že ochranná známka, která je součástí kombinované ochranné známky a získala rozlišovací způsobilost jen používáním kombinované ochranné známky, se může užívat způsobem umožňujícím zajistit zachování práv, když se používá jen kombinovaná ochranná známka;

               2)

               že ochranná známka se užívá způsobem umožňujícím zajistit zachování práv, když se používá jen společně s jinou ochrannou známkou, veřejnost vidí v obou ochranných známkách samostatná označení a obě ochranné známky jsou spolu dodatečně zapsány jako ochranná známka?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc F-23/07 RENV-RX: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 31. března 2011 — M v. Evropská agentura pro léčiva (EMA)

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/29

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 31. března 2011 — M v. Evropská agentura pro léčiva (EMA)
   (Věc F-23/07 RENV-RX) (1)

   2011/C 160/45
   Jednací jazyk: francouzština
   V důsledku smírného urovnání sporu rozhodl předseda prvního senátu o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007, s. 35.


title: Věc C-75/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Ávila – Španělsko) – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA v. Francisco Javier Rodríguez Barbero, María Ángeles Barbero Gutiérrez

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/20

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Ávila – Španělsko) – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA v. Francisco Javier Rodríguez Barbero, María Ángeles Barbero Gutiérrez
   (Věc C-75/14) (1)

   (2015/C 213/32)
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc C-285/06: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Heinrich Stefan Schneider v. Land Rheinland-Pfalz (Zemědělství — Nařízení (ES) č. 1493/1999 a 753/2002 — Společná organizace trhu s vínem — Popis, označování, obchodní úprava a ochrana některých vinařských produktů — Ochrana tradičních výrazů — Překlad do jiného jazyka — Použití pro vína pocházející z jiného producentského členského státu)

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Heinrich Stefan Schneider v. Land Rheinland-Pfalz
   (Věc C-285/06) (1)

   (Zemědělství - Nařízení (ES) č. 1493/1999 a 753/2002 - Společná organizace trhu s vínem - Popis, označování, obchodní úprava a ochrana některých vinařských produktů - Ochrana tradičních výrazů - Překlad do jiného jazyka - Použití pro vína pocházející z jiného producentského členského státu)
   (2008/C 116/09)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Heinrich Stefan Schneider

      Žalovaná: Land Rheinland-Pfalz

      Za přítomnosti: Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesverwaltungsgericht – Výklad čl. 47 odst. 2 písm. b) a c), jakož i části B bodu 1 písm. b) páté odrážky a části B bodu 3 přílohy nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (Úř. věst. L 179, s. 1; Zvl. vyd. 03/06, s. 25), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1512/2005 ze dne 15. září 2005, kterým se mění nařízení (ES) č. 753/2002, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro popis, označování, obchodní úpravu a ochranu některých vinařských produktů (Úř. věst L 241, s. 15), a článků 23 a 24 nařízení Komise (ES) č. 753/2002 ze dne 29. dubna 2002, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro popis, označování, obchodní úpravu a ochranu některých vinařských produktů (Úř. věst L 118, s. 1; Zvl. vyd. 03/35, s. 455) – Zákaz napodobení nebo vyvolání domněnky chráněných doplňujících tradičních výrazů – Možnost použít takový výraz v jiném jazyce, než jsou jazyky chráněného tradičního výrazu, nebo pro vína pocházející z jiného členského státu, než jsou členské státy chráněného tradičního výrazu – Použití výrazů „Réserve“ či „Grande réserve“ ve francouzském jazyce nebo „Reserve“ či „Privat-Reserve“ v německém jazyce pro německá vína
   Výrok

               1)

               Článek 47 odst. 2 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem, ve spojení s přílohou VII částí B bodem 3 tohoto nařízení a čl. 6 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 753/2002 ze dne 29. dubna 2002, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla nařízení č. 1493/1999 pro popis, označování, obchodní úpravu a ochranu některých vinařských produktů, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1512/2005 ze dne 15. září 2005, musí být vykládán v tom smyslu, že použití údaje, který se vztahuje k metodě produkce, výroby, zrání a jakosti vína, lze podle těchto ustanovení povolit pouze tehdy, nemůže-li tento údaj vyvolávat u osob, jimž je určen, nebezpečí záměny uvedeného údaje s doplňujícími tradičními výrazy uvedenými v příloze VII části B bodu 1 písm. b) páté odrážce a v článku 23 nařízení č. 753/2002. Předkládajícímu soudu přísluší, aby posoudil, zda výrazy, které jsou předmětem sporu v původním řízení, mohou takové nebezpečí vyvolávat.

               2)

               Článek 24 odst. 2 písm. a) nařízení č. 753/2002, ve znění nařízení č. 1512/2005, musí být vykládán v tom smyslu, že k napodobení nebo vyvolání domněnky tradičního výrazu ve smyslu tohoto ustanovení může dojít tehdy, je-li tento výraz přeložen do jiného jazyka, než ve kterém je uveden v příloze III tohoto nařízení, pokud tento překlad může vést k záměně či uvádět v omyl osoby, pro které je určen. Předkládajícímu soudu přísluší posoudit, zda je tomu tak ve sporu, který mu byl předložen.

               3)

               Článek 24 odst. 2 nařízení č. 753/2002, ve znění nařízení č. 1512/2005, musí být vykládán v tom smyslu, že tradiční výrazy vyjmenované v příloze III tohoto nařízení jsou chráněny jak ve vztahu k vínům téže kategorie nebo kategorií pocházejícím z téhož producentského členského státu jako tyto tradiční výrazy, tak ve vztahu k vínům téže kategorie nebo kategorií pocházejícím z jiných producentských členských států.

      (1)  Úř. věst. C 237, 30.9.2006.


title: Věc C-158/09: Žaloba podaná dne 7. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/26

         Žaloba podaná dne 7. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-158/09)
   2009/C 180/45
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: I. Martinez del Peral Cagigal a M. van Beek, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice 2003/88/ES (1) ve vztahu k pracovníkům, kteří nejsou civilními zaměstnanci veřejnoprávních orgánů, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 1 odst. 3 směrnice 2003/88/ES a čl. 18 písm. a) směrnice 93/104/ES (2), zachovaného čl. 27 odst. 1 směrnice 2003/88/ES, kterou je třeba číst ve spojení s přílohou I částí B téže směrnice;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Předmětem směrnice 2003/88/ES je stanovit minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví pro úpravu pracovní doby. Jako kodifikační směrnice nahradila směrnici 93/104/ES, aniž by byly dotčeny povinnosti členských států ohledně prováděcích lhůt.
   Prováděcí opatření směrnice 2003/88/ES oznámená Komisi španělskými orgány nezahrnují právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice ve vtahu k pracovníkům, kteří nejsou civilními zaměstnanci veřejnoprávních orgánů.
   Článek 1 odst. 3 směrnice 2003/88/ES stanoví, že tato směrnice se vztahuje na všechna odvětví činností, veřejná i soukromá, ve smyslu článku 2 směrnice 89/391/EHS (3), která obsahuje určité výjimky z důvodu zvláštností vlastních některým specifickým činnostem veřejné služby, například ozbrojených sil nebo policie, nebo určitým specifickým činnostem civilní ochrany. V souladu s judikaturou Soudního dvora se kritérium použité zákonodárcem Společenství pro určení působnosti směrnice 89/391/EHS nezakládá na příslušnosti pracovníků k určitým odvětvím činnosti uvedeným v jejím článku 2, zohledněným jako celek, ale výhradně na konkrétní povaze určitých zvláštních úkolů uskutečňovaných pracovníky v daných odvětvích.
   V důsledku toho má žalobkyně za to, že není pochyb o tom, že směrnice 2003/88/ES se vztahuje na pracovníky, kteří nejsou civilními zaměstnanci veřejnoprávních orgánů, a tedy na státní policii (Guardia Civil), takže nepřijetí prováděcích opatření v tomto odvětví představuje porušení uvedené směrnice.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 299, s. 9; Zvl. vyd. 05/04, s. 381).

      (2)  Směrnice Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 307, s. 18; Zvl. vyd. 05/02, s. 197).

      (3)  Směrnice Rady ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (Úř. věst. L 183, s. 1; Zvl. vyd. 05/01, s. 349).


title: Věc T-66/06: Žaloba podaná dne  23. února 2006  – JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen v. Komise

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/26

         Žaloba podaná dne 23. února 2006 – JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen v. Komise
   (Věc T-66/06)
   (2006/C 96/44)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen mbH & Co. KGaA (Worms, Německo) (zástupce: H.-J. Hellmann)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí žalované ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES [věc C (2005) 4635 konečné, COMP/F/38.354 – průmyslové pytle], které bylo žalobkyni oznámeno dne 14. prosince 2005, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a
               podpůrně, snížit pokutu uloženou žalobkyni společně a nerozdílně;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně zpochybňuje rozhodnutí Komise C (2005) 4634 konečné, ze dne 30. listopadu 2005 ve věci COMP/F/38.354 – průmyslové pytle. Napadené rozhodnutí uložilo společně a nerozdílně společnosti RKW Rheinische Kunststoffwerke a žalobkyni pokutu za porušení článku 81 ES. Podle Komise se účastnily systému dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví plastových průmyslových pytlů v Belgii, Německu, Španělsku, Francii, Lucembursku a Nizozemsku.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu legality. Žalovaná nařídila společnou a nerozdílnou odpovědnost žalobkyně a společnosti RKV bez právního základu a zmocnění.
   Žalobkyně dále kritizuje skutečnost, že jí bylo přičteno protiprávní jednání, kterého se dopustila společnost RKW. Podmínky vytyčené Soudním dvorem pro tento postup nebyly splněny. Kromě toho, co se týče protiprávního jednání, kterého se dopustila společnost RKW a které jí bylo přičteno, žalobkyně uplatňuje porušení zásady legality z důvodu, že praxe žalované ohledně pokut není pokryta oprávněním čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 (1). V tomto ohledu žalobkyně rovněž uplatňuje porušení zásady rovného zacházení a zásady proporcionality.
   Žalobkyně dále uplatňuje chybné použití čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 a pokynů o metodě stanovování pokut. Obzvláště je chybné provádění a hodnocení důkazů ve vztahu ke společnosti RKW. Kromě toho byla společnost RKW s ohledem na dosavadní správní praxi nepřiměřeně sankcionována. Co se týče výchozí částky pokuty stanovené v závislosti na závažnosti protiprávního jednání, žalobkyně se dovolává z vícero aspektů nerovnosti v zacházení se společností RKW ve srovnání s jinými adresáty napadeného rozhodnutí. Žalobkyně rovněž uplatňuje, že se Komise ohledně společnosti RKW dopustila nesprávného právního posouzení ve vztahu k posouzení doby trvání protiprávního jednání a nepřihlédla k polehčujícím okolnostem. Konečně žalobkyně tvrdí, že ve vztahu ke společnosti RKW byl čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 porušen rovněž z důvodu, že byla chybně stanovena pokuta s ohledem na sdělení o neuložení nebo snížení pokut.

      (1)  Rada EHS: nařízení č. 17: první nařízení, kterým se provádějí články 85 a 86 Smlouvy (Úř.věst. č. 13, ze dne 21. února 1962, s. 204).


title: Věc C-119/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 6. března 2012 — Josef Probst v. mr.nexnet GmbH

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 6. března 2012 — Josef Probst v. mr.nexnet GmbH
   (Věc C-119/12)
   2012/C 174/21
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel v řízení o opravném prostředku „Revision“: Josef Probst

      Odpůrkyně v řízení o opravném prostředku „Revision“: mr.nexnet GmbH

      Předběžné otázky

   Umožňuje čl. 6 odst. 2 a 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES (1) při postoupení pohledávky za úhradou telekomunikačních služeb přenos provozních údajů poskytovatelem služby na postupníka, jestliže postoupení provedené za účelem inkasa zpětně zaúčtovaných pohledávek vychází, kromě obecné povinnosti utajení sdělovaných zpráv a ochrany údajů podle příslušných platných právních předpisů, z těchto smluvních podmínek:

               Poskytovatel služby a postupník se zavazují zpracovávat a užívat chráněné údaje pouze v rámci své spolupráce a výlučně za účelem, který vedl k uzavření smlouvy, a příslušným uvedeným způsobem;

               jakmile již znalost chráněných údajů není k naplnění tohoto účelu nezbytná, musí být veškeré chráněné údaje, jež jsou v této souvislosti k dispozici, nenávratně vymazány nebo vráceny;

               smluvní strany jsou oprávněny kontrolovat dodržování ochrany údajů a bezpečnosti údajů u příslušné druhé smluvní strany ve smyslu této dohody;

               přenechané důvěrné podklady a informace mohou být zpřístupněny pouze těm spolupracovníkům, kteří je potřebují k plnění smlouvy;

               smluvní strany uloží těmto spolupracovníkům v souladu s touto dohodou povinnost mlčenlivosti;

               na žádost, nejpozději však při ukončení spolupráce smluvních stran, musí být veškeré důvěrné informace, které jsou v této souvislosti k dispozici, nenávratně vymazány nebo vráceny příslušné druhé smluvní straně?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích); Úř. věst. L 201, s. 37; Zvl. vyd. 13/29, s. 514.


title: Věc C-458/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. listopadu 2009 Italskou republikou proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) vydanému dne 4. září 2009 ve věci T-211/05, Italská republika v. Komise Evropských společenství

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/34

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. listopadu 2009 Italskou republikou proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) vydanému dne 4. září 2009 ve věci T-211/05, Italská republika v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-458/09 P)
   2010/C 24/63
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Italská republika (zástupkyně: G. Palmeri, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               určit, že kasační opravný prostředek je přípustný

               —

               zrušit rozsudek Soudu ze dne 4. září 2009 ve věci T-211/05, Italská republika v. Komise Evropských Společenství, oznámený doporučenou zásilkou ze dne 4. září 2009 č. 405966 doručenou dne 8. září 2009 a v důsledku toho rozhodnutí Komise 2006/261/ES ze dne 16. března 2005 o režimu podpor C 8/2004 (ex NN 164/2003), který Itálie začala uskutečňovat ve prospěch společností nedávno kótovaných na burze (oznámeno pod číslem K(2005) 591).

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   . Porušení článků 10 a 13 nařízení č. 659/1999 (1) (nařízení „řízení o státní podpoře“), čl. 88 odst. 2 ES a zásady kontradiktornosti. Zjevně nesprávné posouzení dokumentů.
   Soud se domníval, že dopisy Komise z října a prosince 2003 zaslanými Itálii se začalo skutečné předběžné jednání o opatřeních zavedených nařízením č. 326/2003 (2). Soud neměl za to, že tyto dopisy znamenaly pouze obecné žádosti a negativní poznámku „není možné vyloučit“, že opatření obsahovala podporu neslučitelnou se společným trhem.
   . Porušení zásady kontradiktornosti.
   V rozhodnutí o zahájení formální vyšetřovacího řízení Komise viděla selektivnost opatření ve skutečnosti, že stanovená daňová zvýhodnění vylučovala společnosti, které neměly sídlo v Itálii. Naopak v konečném rozhodnutí se Komise domnívala, že opatření byla selektivní, protože daňová zvýhodnění svědčila mnohem víc společnostem usazeným v Itálii, protože jsou zdaňovány ze zisku uskutečněného na světové úrovní než společnostem Společenství, které jsou v Itálii zdaňovány pouze ze zisku uskutečněného v tomto členském státě. Komise nikdy neupozornila italskou vládu na tuto změnu přístupu a neumožnila jí předložit v tomto ohledu připomínky. Soud se nesprávně domníval, že jednání Komise je legální.
   . Porušení čl. 87 odst. 1 ES.
   V každém případě není možné považovat za selektivní úlevu, jakou je ta v projednávaném případě, která se vztahuje na všechny společnosti, jak italské, tak Společenství, které splňují podmínky k přijetí na burzu regulovaného trhu Evropské unie. Největší výhoda pro italské společnosti vyplývá z daňového systému, který stanoví zdanění na základě kritéria sídla, avšak jednoduchý rozdíl v rozsahu výhody mezi společnostmi, které jsou bez rozdílu zahrnuty do opatření úlevy, nemůže určovat jejich selektivní povahu. Soud se dopustil pochybení tím, že měl za to, že selektivnost mohla také spočívat v takovém rozdílu.
   . Porušení čl. 87 odst. 1 ES. Nedostatek odůvodnění
   Soud postupoval nesprávně, když měl za to, že opatření bylo selektivní v rozsahu, v němž v něm nejsou zahrnuty všechny společnosti. Jsou v něm totiž zahrnuty všechny společnosti, které splňují podmínky k přijetí na burzu regulovaného trhu. Navíc volba vstoupit na burzu zahrnuje významné strukturální náklady, které se netýkají společností, které na burzu připuštěny nejsou. Výběr přijatých společností se uskutečňuje na těchto objektivních základech a úleva je v souladu a spojená s rozdílem v nákladové situaci na strukturální úrovni, ve které se nachází obě kategorie společností. Opatření se proto použije obecně, a nikoliv selektivně. Soud v každém případě neposkytl dostatečné odůvodnění týkající se důkazů poskytnutých Itálií v tomto ohledu.
   . Porušení čl. 87 odst. 1 ES.
   Soud nesprávně dospěl k závěru, že opatření jsou v každém případě selektivní vzhledem k jejich krátkému trvání, které vylučuje společnosti přijímající rozhodnutí vstoupit na burzu později. Dočasná doba trvání úlev se totiž vysvětluje rozpočtovou rovnováhou a zkušební povahou opatření, avšak nemá vliv na jejich strukturu, která je jediným kritériem posouzení, zda jsou opatření selektivní, nebo ne.
   . Porušení čl. 87 odst. 3 písm. c) ES. Nedostatek odůvodnění
   Opatření, i když je považována za státní podporu, jsou slučitelné se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) jako investiční podpora na rozvoj určité hospodářské činností. Soud rozhodl nesprávně, když je považoval za provozní podpory, přičemž ignoroval stálou povahu účinků, které kotování vytváří ve struktuře a operační povaze společnosti, a když neměl za to, že zvýšení kótování na regulovaných trzích představuje činnost zasluhující podporu též na úrovni Společenství. Soud měl tedy zkritizovat Komisi, že vykonala svou diskreční pravomoc v oblasti, aniž by správně zjistila skutečnosti.

      (1)  Úř. věst. L 83, s. 1

      (2)  ve skutečnosti je jedná o legislativní nařízení č. 269/2003, změněné na zákon č. 326.


title: Věc T-173/08: Žaloba podaná dne 13. května 2008 – Messe Düsseldorf GmbH v. OHIM – Canon Communications (MEDTEC)

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/43

         Žaloba podaná dne 13. května 2008 – Messe Düsseldorf GmbH v. OHIM – Canon Communications (MEDTEC)
   (Věc T-173/08)
   (2008/C 171/83)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Messe Düsseldorf GmbH (Düsseldorf, Německo) (zástupce: I. Friedhoff, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Canon Communications LLC (Los Angeles, Spojené státy)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. března 2008 ve věci R 0989/2005-1; a

               —

               uložit OHIM/další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „MEDTEC“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 35 a 41 – přihláška č. 2 885 853

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranná známka „Metec“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 35, 37, 38, 41 a 42; mezinárodní slovní ochranná známka „Metec“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 35, 37, 38, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Přijetí námitky s ohledem na všechno zboží a služby

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 tím, že odvolací senát nesprávně rozhodl o přípustnosti odvolání a dospěl k závěru o neexistenci podobnosti mezi ochrannými známkami; porušení článku 62 nařízení Rady č. 40/94 tím, že odvolací senát založil rozhodnutí na skutečnostech, které nebyly předmětem odvolání.


title: Věc F-93/10: Žaloba podaná dne 4. října 2010 — Blessemaille v. Parlament

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/61

         Žaloba podaná dne 4. října 2010 — Blessemaille v. Parlament
   (Věc F-93/10)
   ()
   2010/C 328/100
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Philippe Blessemaille (Remich, Lucembursko) (zástupci: E. Boigelot a S. Woog, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí žalovaného o nezahrnutí žalobce na seznam úředníků povýšených z platové třídy AST7 do platové třídy AST8 v roce povýšení 2009 a návrh na náhradu způsobené nehmotné újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Parlamentu zveřejněné dne 2. prosince 2009 o nezahrnutí žalobce na seznam úředníků povýšených z platové třídy AST7 do platové třídy AST8 v roce povýšení 2009;

               —

               v důsledku tohoto zrušení provést nový srovnávací přezkum zásluh žalobce a zásluh jiných kandidátů v letech povýšení 2008 a 2009 a přiznat žalobci povýšení do platové třídy AST 8 se zpětným účinkem ke dni 1. ledna 2008, jakož i zaplacení úroků ze zadržované části odměny podle sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace ode dne 1. ledna 2008 zvýšené o dva procentní body, aniž by však bylo zpochybněno povýšení jiných povýšených úředníků;

               —

               uložit Parlamentu, aby žalobci zaplatil částku ve výši 3 500 eur jako náhradu za nehmotnou újmu způsobenou v důsledku jeho nepovýšení ke dni 1. ledna 2008, s výhradou zvýšení této částky v průběhu řízení;

               —

               podpůrně, kdyby měl Soud za to, že povýšení do platové třídy AST8 nemůže provedeno s účinky k dřívějšímu dni než k 1. lednu 2009, uložit Parlamentu, aby zaplatil dodatečnou náhradu za způsobenou hmotnou újmu ve výši odpovídající rozdílu mezi platem, který měl žalobce pobírat v roce 2008 v důsledku povýšení ke dni 1. ledna 2008, a platem, který žalobce v roce 2008 skutečně pobíral, a vypočítané za období mezi buď 1. lednem a 31. prosincem 2008, nebo mezi 1. lednem a 31. srpnem 2008 v závislosti na tom, k jakému dni bude přiznán účinek sporného povýšení (tedy buď k 1. lednu 2009 nebo k 1. září 2008).

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Spojené věci C-14/06 a C-295/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. dubna 2008 – Evropský parlament (C-14/06), Dánské království (C-295/06) v. Komise Evropských společenství (Směrnice 2002/95/ES — Elektrická a elektronická zařízení — Omezení používání některých nebezpečných látek — Polybromovaný difenylether ( DekaBDE ) — Rozhodnutí Komise 2005/717/ES — Vyjmutí DekaBDE ze zákazu používání — Žaloba na neplatnost — Prováděcí pravomoci Komise — Porušení zmocňovacího ustanovení)

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. dubna 2008 – Evropský parlament (C-14/06), Dánské království (C-295/06) v. Komise Evropských společenství
   (Spojené věci C-14/06 a C-295/06) (1)

   (Směrnice 2002/95/ES - Elektrická a elektronická zařízení - Omezení používání některých nebezpečných látek - Polybromovaný difenylether („DekaBDE“) - Rozhodnutí Komise 2005/717/ES - Vyjmutí DekaBDE ze zákazu používání - Žaloba na neplatnost - Prováděcí pravomoci Komise - Porušení zmocňovacího ustanovení)
   (2008/C 116/04)
   Jednací jazyky: angličtina a dánština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Evropský parlament (zástupci: K. Bradley, A. Neergaard a I. Klavina, zmocněnci) (C-14/06), Dánské království (zástupci: J. Molde, B. Weis Fogh a J. Bering Liisberg, zmocněnci) (C-295/06)

      Vedlejší účastníci podporující žalobce: Dánské království (věc C-14/06) (zástupci: J. Molde, B. Weis Fogh a J. Bering Liisberg, zmocněnci), Portugalská republika (zástupci: L. Fernandes a M. J. Lois, zmocněnci), Finská republika (zástupce: A. Guimaraes-Purokoski, zmocněnkyně), Švédské království (zástupce: A. Kruse, zmocněnec), Norské království (zástupci: I. Djupvik a K. Waage, K. B. Moen, zmocněnci a E. Holmedal, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: X. Lewis, M. Konstantinidis a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: V. Jackson, zmocněnkyně, J. Maurici, barrister)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 13. října 2005, kterým se za účelem přizpůsobení se technickému pokroku mění příloha směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních [zveřejněného pod číslem C(2005) 3754] (Úř. věst. L 271, s. 48; Zvl. vyd. 13/31, s. 127) – Vyjmutí dekabromovaného difenyletheru („DekaBDE“) ze zákazu uvádění na trh stanoveného čl. 4 odst. 1 směrnice 2002/95/ES, aniž by byly splněny podmínky uvedené v čl. 5 odst. 1 uvedené směrnice.
   Výrok

               1)

               Bod 2 přílohy rozhodnutí Komise 2005/717/ES ze dne 13. října 2005, kterým se pro účely přizpůsobení technickému pokroku mění příloha směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních, se zrušuje.

               2)

               Účinky bodu 2 přílohy rozhodnutí 2005/717 se zachovávají do dne 30. června 2008 včetně.

               3)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení Parlamentu a Dánského království ve věci C-295/06.

               4)

               Dánské království ve věci C-14/06, Portugalská republika, Finská republika, Švédské království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, jakož i Norské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc C-51/07: Žaloba podaná dne 5. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/11

         Žaloba podaná dne 5. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-51/07)
   (2007/C 69/24)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: M. Condou-Durande, zmocněnec)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské vévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí se směrnicí Rady 2003/110/ES (1) ze dne 25. listopadu 2003 o pomoci při tranzitu za účelem vyhoštění leteckou cestou, a v každém případě tím, že Komisi o takových předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2003/110/ES uplynula dne 5. prosince 2005.

      (1)  Úř. věst. L 321, s. 26; Zvl. vyd. 19/06, s. 233.


title: Věc C-186/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. dubna 2014 ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. a další proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 29. ledna 2014 ve věci T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd v. Rada Evropské unie

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. dubna 2014 ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. a další proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 29. ledna 2014 ve věci T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd v. Rada Evropské unie
   (Věc C-186/14 P)
   2014/C 212/18
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, původně Benteler Stahl//Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, TMK-Artrom SA, Silcotub SA, Dalmine SpA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil a Gas France, původně Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, původně V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, původně V & M Deutschland GmbH, voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s. (zástupci: Dr G. Berrisch, advokát, B. Byrne, solicitor)

      Další účastnice řízení: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Rada Evropské unie, Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 29. ledna 2014 ve věci T-528/09;

               —

               zamítl první část třetího žalobního důvodu v prvním stupni;

               —

               ve zbývající části vrátil věc Tribunálu k novému projednání;

               —

               uložil společnosti Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd náhradu nákladů řízení navrhovatelek v řízení o kasačním opravném prostředku a v řízení vedeném před Tribunálem ve věci T-528/09.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelky tvrdí, že se Tribunál dopustil třech nesprávných právních posouzení.
   Zaprvé, Tribunál provedl nesprávný výklad čl. 3 odst. 7 základního antidumpingového nařízení (1), když rozhodl, že orgány nebyly oprávněny zohlednit, že stav neobvykle vysoké poptávky pravděpodobně skončí, a že ve stavu „normální“ poptávky se ukáží skutečně škodlivé účinky dumpingových dovozů, a že orgány připsaly účinky poklesu poptávky dumpingovým dovozům.
   Zadruhé, Tribunál provedl nesprávný výklad čl. 3 odst. 9 základního antidumpingového nařízení a porušil čl. 6 odst. 1 základního antidumpingového nařízení tím, že zrušil napadené nařízení (2) z důvodu, že odhady Komise v prozatímním nařízení pravděpodobného vývoje objemů a cen dumpingových dovozů údajně nebyly zcela v souladu s údaji z období po období šetření.
   Zatřetí, Tribunál nesprávně dospěl k závěru, že zjištění orgánů byla zatížena zjevně nesprávným právní posouzením a nerespektoval meze soudního přezkumu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 1996, L 56, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 45), nahrazeno nařízením Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51, oprava Úř. věst. 2010, L 7, s. 22).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 926/2009 ze dne 24. září 2009, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 262, s. 19).


title: Věc F-77/07: Žaloba podaná dne 31. července 2007 – Labate v. Komise

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/22

         Žaloba podaná dne 31. července 2007 – Labate v. Komise
   (Věc F-77/07)
   (2007/C 223/38)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kay Labate (Tarquinia, Itálie) (zástupce: I. S. Forrester, Queen's Counsel)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 6. října 2006 a ze dne 18. října 2004,

               —

               uložit Komisi, aby žalobkyni zaplatila částky uvedené v článku 73 služebního řádu úředníků Evropských společenství (dále jen „služební řád“) a článku 9 společných pravidel o pojištění úředníků Evropských společenství pro případ úrazu a nemoci z povolání (dále jen „pojistná pravidla“),

               —

               uložit jiná opatření nápravy, jak vyžaduje spravedlivé vypořádání sporu,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, Kay Labate, vdova po bývalém úředníku Evropských společenství, Mariu Labatovi, napadá svým jménem a jménem manželovy pozůstalosti rozhodnutí Komise, kterými se zamítá uznání manželovy rakoviny plic jako nemoci z povolání.
   Mario Labate byl úředníkem Komise 29 let, během nichž byl podle žalobkyně vystaven pasivnímu kouření tabáku ve velkém množství. Byl prohlášen za trvale invalidního po objevení rakoviny plic, která následně vedla k jeho smrti. M. Labate podal žádost o uznání nemoci jako nemoci z povolání. Ačkoliv lékařská komise potvrdila, že M. Labate byl vystaven pasivnímu kouření tabáku, a ačkoliv nenašla žádnou jinou příčinu jeho rakoviny plic, ve svém rozhodnutí nicméně uvedla, že nemohla s jistotou prokázat spojitost s jeho profesními činnostmi. Komise proto žádost zamítla na základě zjištění lékařské komise, že spojitost mezi nemocí a profesními činnostmi M. Labata nebyla dostatečně prokázána.
   Žalobkyně uplatňuje, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení tím, že dospěla k závěru, že rakovina, kterou trpěl M. Labate, nespadá pod článek 73 služebního řádu. Tvrdí, že míra „jistoty“ vyžadovaná lékařskou komisí je nepřiměřeně přísná a v rozporu s judikaturou.
   Žalobkyně rovněž uplatňuje, že se lékařská komise nezabývala možností, že pasivní kouření tabáku, kterému byl vystaven M. Labate, mohlo zhoršit průběh jeho rakoviny, jak je uvedeno v článku 3 pojistných pravidel. Dále, Komise se nezabývala otázkou, že, ačkoliv pasivní kouření tabáku není samo o sobě uvedeno na seznamu na základě uvedeného článku, několik konkrétních karcinogenních látek tabákového kouře druhých osob je na seznamu uvedeno a proto spadají pod článek 73 služebního řádu. Žalobkyně tvrdí, že se lékařská komise nesprávně pokusila o přezkum otázek týkajících se dokazování, které nejsou v její pravomoci, spíše, než aby zjistila skutečnosti zdravotní povahy.
   Konečně žalobkyně uvádí, že rozhodnutí Komise obsahovalo nedostatečné odůvodnění a že doba, kterou trvalo Komisi, aby dospěla k rozhodnutí, byla příliš dlouhá a v rozporu se zásadou řádné správy. Pokud by bylo rozhodnutí přijato před smrtí M. Labata a pokud by uznalo jeho nemoc jako související s prací, obdržel by jako náhradu škody plat za 8 let.


title: Věc T-436/15 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 21. září 2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi a Negro v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Zemědělství — Ochrana proti organismům škodlivým rostlinám — Opatření proti zavlékání bakterie Xylella fastidiosa do Evropské unie a proti jejímu rozšiřování na území Unie — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nedodržení formálních náležitostí — Nepřípustnost“

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/43

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 21. září 2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi a Negro v. Komise
   (Věc T-436/15 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Zemědělství - Ochrana proti organismům škodlivým rostlinám - Opatření proti zavlékání bakterie Xylella fastidiosa do Evropské unie a proti jejímu rozšiřování na území Unie - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost“)
   (2015/C 381/52)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otranto, Itálie) a Negro Daniele (Otranto) (zástupci: V. Pellegrino a A. Micolani, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a I. Galindo Martín, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/789 ze dne 18. května 2015 o opatřeních proti zavlékání organismu Xylella fastidiosa (Wells et al.) do Unie a proti jeho rozšiřování na území Unie (Úř. věst. L 125, s. 36) v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí vztahuje na vinnou révu pěstovanou v italské provincii Lecce.

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc F-62/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. června 2015 – Chezzi v. Komise

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/44

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. června 2015 – Chezzi v. Komise
   (Věc F-62/14) (1)

   (2015/C 262/60)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13.10.2014, s. 31.


title: Věc C-277/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Session (Scotland), Edinburgh (Spojené království) dne 21. července 2009 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs v. RBS Deutschland Holdings GmbH

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Session (Scotland), Edinburgh (Spojené království) dne 21. července 2009 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs v. RBS Deutschland Holdings GmbH
   (Věc C-277/09)
   2009/C 267/53
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Session (Scotland), Edinburgh

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Odpůrkyně: RBS Deutschland Holdings GmbH

      Předběžné otázky

   Za takových okolností, jaké jsou dotčeny v projednávané věci, kdy:

               a)

               německá dceřiná společnost banky se sídlem ve Spojeném království pořídila ve Spojeném království vozidla za účelem jejich pronájmu (leasingu) nepropojené společnosti ve Spojeném království a zaplatila z tohoto pořízení daň z přidané hodnoty;

               b)

               podle relevantních právních předpisů Spojeného království byla dodání spočívající v pronájmu (leasingu) vozidel považována za poskytování služeb v Německu a nepodléhala tedy ve Spojeném království dani z přidané hodnoty. Podle německých právních předpisů byla tato dodání považována za dodání zboží ve Spojeném království a nepodléhala tedy v Německu dani z přidané hodnoty. V důsledku těchto skutečností nebyla z těchto dodání v žádném z uvedených členských států odvedena daň na výstupu;

               c)

               banka se sídlem ve Spojeném království zvolila svou německou dceřinou společnost jako poskytovatele leasingu a určila dobu trvání leasingových smluv tak, aby získala daňové zvýhodnění spočívající ve skutečnosti, že leasingové splátky nepodléhaly DPH:

                           1)

                           Je čl. 17 odst. 3 písm. a) šesté směrnice (1) [nyní čl. 169 písm. a) základní směrnice o DPH] třeba vykládat v tom smyslu, že opravňuje daňové orgány Spojeného království zamítnout žádost německé dceřiné společnosti o odpočet DPH zaplacené ve Spojeném království při koupi vozidel?

                           2)

                           Je pro vyslovení odpovědi na první otázku nutné, aby vnitrostátní soud rozšířil svůj rozbor o možné uplatnění zásady zákazu zneužívání?

                           3)

                           Je-li odpověď na druhou otázku kladná, byl by odpočet daně na vstupu z koupě vozidel v rozporu s účelem relevantních ustanovení šesté směrnice a splňoval by tedy první podmínku existence zneužívání popsanou v bodu 74 rozsudku Halifax plc a další (rozsudek ze dne 21. února 2006, C-255/02, Sb. rozh. s. I-1609), s ohledem, mimo jiné, na zásadu neutrality zdanění?

                           4)

                           Opět v případě kladné odpovědi na druhou otázku, má soud vzít v úvahu, že základním účelem dotčených plnění je získání daňového zvýhodnění a je tedy splněna druhá podmínka existence zneužívání popsaná v bodu 75 uvedeného rozsudku Soudního dvora, v případě, kdy je v rámci obchodní operace uzavřené mezi smluvními stranami za běžných tržních podmínek zvolena pro účely leasingu vozidel pro zákazníka ve Spojeném království německá dceřiná společnost a podmínky leasingu jsou stanoveny tak, aby bylo získáno daňové zvýhodnění spočívající ve skutečnosti, že z leasingových splátek není odváděna žádná daň na výstupu?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23).


title: Věc T-207/09: Žaloba podaná dne 25. května 2009 — El Jirari Bouzekri v. OHIM — Nike International (NC NICKOL)

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/21

         Žaloba podaná dne 25. května 2009 — El Jirari Bouzekri v. OHIM — Nike International (NC NICKOL)
   (Věc T-207/09)
   2009/C 167/42
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mustapha El Jirari Bouzekri (Malaga, Španělsko) (zástupce: E. Ragot, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Nike International Ltd (Beaverton, Spojené státy)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 25. února 2009 ve věci R 554/2008-2 v rozsahu, ve kterém obsahuje nesprávné právní posouzení, pokud jde o výklad čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009), a

               —

               uložit žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem před Soudem prvního stupně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „NC NICKOL“ pro výrobky ve třídě 9

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis obrazové ochranné známky Společenství „NIKE“ pro řadu výrobků, mezi nimiž výrobků ve třídách 9 a 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát nesprávně došel k závěru, že podmínky pro uplatnění uvedeného ustanovení byly splněny.


title: Věc C-117/08: Žaloba podaná dne 17. března 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/17

         Žaloba podaná dne 17. března 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-117/08)
   (2008/C 116/30)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Kontou-Durande a L. Pignataro)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Komise 2005/62/ES ze dne 30. září 2005, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/98/ES, pokud jde o standardy a specifikace Společenství vztahující se k systému jakosti pro transfúzní zařízení (1), a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice 2005/62/ES do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 31. srpna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 256, 1.10.2005, s. 41; Zvl. vyd. 15/07, s. 346.


title: Věc C-33/13: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi – Polsko) – Marcin Jagiełło v. Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Daně — DPH — Šestá směrnice — Právo na odpočet — Zamítnutí — Faktura vydaná společností jednající pod krycím názvem“

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/16

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi – Polsko) – Marcin Jagiełło v. Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Věc C-33/13) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Daně - DPH - Šestá směrnice - Právo na odpočet - Zamítnutí - Faktura vydaná společností jednající pod krycím názvem“)
   2014/C 175/18
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Marcin Jagiełło

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi – Výklad čl. 4 odst. 1 a 2 ve spojení s čl. 5 odst. 1, jakož i čl. 17 odst. 2 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1) – Právo na odpočet DPH zaplacené na vstupu – Odepření práva na odpočet DPH pro příjemce dodávky, v případě kdy dodavatel nebo prodejce použijí obchodní jméno jiné osoby – Zatajení skutečné činnosti prodejce – Faktura vystavená jinou osobou než prodejcem – Chybějící nezbytnost prokázat, že kupující věděl o skutečnosti, že dotčená transakce je spojená s trestným činem nebo jinou protiprávností spáchanou prodejcem nebo subjektem, který s ním spolupracuje

      Výrok

   Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 2001/115/ES ze dne 20. prosince 2001, se musí vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby se osobě povinné k dani odmítlo právo na odpočet daně z přidané hodnoty dlužné nebo zaplacené za zboží, které jí bylo dodané, z důvodu, že vzhledem k podvodům nebo nesrovnalostem, kterých se dopustila osoba, která vystavila fakturu za toto dodání, se toto dodání nepovažuje za skutečně vykonané uvedenou osobou, která vystavila fakturu, ledaže by se prokázalo, s ohledem na objektivní skutečnosti a bez toho, aby se od osoby povinné k dani považovala ověření, které není povinna učinit, že tato osoba povinná k dani věděla nebo měla vědět, že uvedená dodávka souvisela s podvodem na dani z přidané hodnoty, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 141, 18.5.2013.


title: Věc T-533/17: Žaloba podaná dne 11. srpna 2017 – Next design+produktion v. EUIPO – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)

text:
               2.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/18

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2017 – Next design+produktion v. EUIPO – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)
   (Věc T-533/17)
   (2017/C 330/23)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Next design+produktion GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: M. Hirsch, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brémy, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (vyobrazení „nuuna“) – Přihláška č. 10 772 606

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. května 2017, ve věci R 1448/2016-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. května 2017;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 1 odst. 1 nařízení č. 207/2009 a zásady autonomie;

               —

               Porušení zásad právní jistoty, zákonnosti a řádné správy.


title: Věc T-218/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 29. září 2005 – Napoli Buzzanca v. Komise („Úředníci — Místo ředitele — Postup obsazování volných pracovních míst — Rozhodnutí o odmítnutí kandidatury — Odůvodnění“)

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/18

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 29. září 2005 – Napoli Buzzanca v. Komise
   (Věc T-218/02) (1)

   („Úředníci - Místo ředitele - Postup obsazování volných pracovních míst - Rozhodnutí o odmítnutí kandidatury - Odůvodnění“)
   (2005/C 281/33)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Daniela Napoli Buzzanca (Brusel, Belgie) (zástupci: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a V. Joris, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 30. ledna 2002 o jmenování paní S. ředitelkou ředitelství „Mnohostranné vztahy a lidská práva“ generálního ředitelství „Vnější vztahy“ v platové třídě A2 a o nepřijetí její kandidatury pro obsazení tohoto pracovního místa, jakož i zrušení v rozsahu, v němž to bude nezbytné, konkludentního rozhodnutí Komise o zamítnutí její stížnosti podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu úředníků Evropských společenství, a dále návrh směřující k tomu, aby byla žalované uložena platba náhrady škody, vyčíslené k datu podání žaloby na 23 213,96 eur, s výhradou zvýšení, a konečně návrh směřující k tomu, aby Soud nařídil Komisi předložit její administrativní spis.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise ze dne 30. ledna 2002 o jmenování paní S. na místo, na které se vztahovalo oznámení o volném pracovním místě COM/156/01, a o odmítnutí kandidatury žalobkyně na toto místo se zrušují.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 12.10.2002.


title: Věc C-211/16: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 16. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Itálie) – Bimotor SpA v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino „Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty — Zásada daňové neutrality — Vnitrostátní právní úprava stanovící horní hranici výše náhrady nebo kompenzace pro slevu nebo přeplatek na dani z přidané hodnoty“

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/13

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 16. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Itálie) – Bimotor SpA v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino
   (Věc C-211/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty - Zásada daňové neutrality - Vnitrostátní právní úprava stanovící horní hranici výše náhrady nebo kompenzace pro slevu nebo přeplatek na dani z přidané hodnoty“)
   (2017/C 151/17)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione Tributaria Provinciale di Torino

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Bimotor SpA

      Žalovaná: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino

      Výrok

   Článek 183 první pododstavec směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2010/45/EU ze dne 13. července 2010, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jaká je dotčená ve věci v původním řízení, která omezuje kompenzaci některých daňových pohledávek ve formě slev na dani z přidané hodnoty stanovenou maximální částkou za každé zdaňovací období, pokud vnitrostátní právní předpisy stanoví v každém případě možnost, aby osoba povinná k dani získala všechny slevy na dani z přidané hodnoty v přiměřené lhůtě.

      (1)  Úř. věst. C 251, 11.7.2016.


title: Věc T-209/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. dubna 2011 — Alder Capital v. OHIM — Gimv Nederland (ALDER CAPITAL) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství ALDER CAPITAL — Starší slovní ochranné známky Beneluxu Halder a Halder Investments — Starší mezinárodní slovní ochranná známka Halder — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009) — Skutečné užívání ochranné známky — Článek 15 nařízení č. 40/94 (nyní článek 15 nařízení č. 207/2009)“ )

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. dubna 2011 — Alder Capital v. OHIM — Gimv Nederland (ALDER CAPITAL)
   (Věc T-209/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství ALDER CAPITAL - Starší slovní ochranné známky Beneluxu Halder a Halder Investments - Starší mezinárodní slovní ochranná známka Halder - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009) - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 15 nařízení č. 40/94 (nyní článek 15 nařízení č. 207/2009))
   2011/C 160/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alder Capital Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: G. Schneider a R. Manea, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Gimv Nederland BV (Gravenhage, Nizozemsko) (zástupci: M. van de Braak a S. Beelaard, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. února 2009 (věc R 486/2008-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Halder Holdings BV a společností Alder Capital Ltd.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Alder Capital Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nezbytných nákladů vynaložených společností Gimv Nederland BV v řízení před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


title: Věc T-235/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. března 2011 — Komise v. Edificios Inteco ( „Rozhodčí doložka — Program týkající se podpory nových technologií z oblasti energetiky v Evropě (program Thermie) — Smlouva týkající se výstavby administrativního a obchodního střediska se systémem klimatizace využívajícím sluneční energii ve Valladolid (Španělsko) — Nedodržení smlouvy — Vrácení vyplacených částek — Úrok z prodlení — Řízení bez účasti žalované“ )

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. března 2011 — Komise v. Edificios Inteco
   (Věc T-235/09) (1)

   (Rozhodčí doložka - Program týkající se podpory nových technologií z oblasti energetiky v Evropě (program Thermie) - Smlouva týkající se výstavby administrativního a obchodního střediska se systémem klimatizace využívajícím sluneční energii ve Valladolid (Španělsko) - Nedodržení smlouvy - Vrácení vyplacených částek - Úrok z prodlení - Řízení bez účasti žalované)
   2011/C 120/29
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: G. Valero Jordana)

      Žalovaná: Edificios Inteco, SL (Valladolid, Španělsko) (zástupce: C. de la Red Mantilla, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná Komisí na základě článku 238 ES s cílem dosáhnout vrácení částky 157 238,07 eur vyplacené posledně jmenovanou žalované v rámci projektu výstavby administrativního a obchodního střediska se systémem klimatizace využívajícím sluneční energii ve Valladolid (smlouva BU/1041/93), navýšené o úroky z prodlení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Společnosti Edificios Inteco, SL se ukládá uhradit Evropské komisi částku ve výši 157 238,07 eur navýšenou o částku 81 686,22 eur odpovídající úrokům z prodlení od 1. června 2009.

               2)

               Společnosti Edificios Inteco, SL se ukládá uhradit Evropské komisi částku ve výši 21,73796 eur za každý den dalšího prodlení od 2. června 2009 do úplného splacení dluhu.

               3)

               Společnosti Edificios Inteco se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc T-110/16: Žaloba podaná dne 18. března 2016 – Savant Systems v. EUIPO – Savant Group (SAVANT)

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/20

         Žaloba podaná dne 18. března 2016 – Savant Systems v. EUIPO – Savant Group (SAVANT)
   (Věc T-110/16)
   (2016/C 175/24)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Savant Systems LLC (Osterville, Massachusetts, Spojené státy) (zástupci: O. Nilgen, A. Kockläuner, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Savant Group Ltd (Burton in Kendal, Spojené království)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „SAVANT“ – ochranná známka Evropské unie č. 32 318

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. ledna 2016, ve věci R 33/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil v rozsahu, v němž ochrana napadené ochranné známky EU č. 32 318„SAVANT“ byla zachována vůči „počítačovému softwaru“ třídy 9 a všem službám tříd 41 a 42;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009, ve spojení s jeho článkem 15, v rozsahu, v němž odvolací senát nesprávně rozhodl, že majitel prokázal skutečné používání napadené ochranné známky pro zapsané zboží a služby, zejména pro „počítačový software“ a spojené služby tříd 41 a 42;

               —

               porušení, ze strany odvolacího senátu, povinnosti odůvodnění, proč nezohlednil „zprávu o používání“.


title: Věc C-330/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Okręgowy w Warszawie (Polsko) dne 10. června 2016 – Piotr Zarski v. Andrzej Stadnicki

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/33

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Okręgowy w Warszawie (Polsko) dne 10. června 2016 – Piotr Zarski v. Andrzej Stadnicki
   (Věc C-330/16)
   (2016/C 335/45)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Okręgowy w Warszawie

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Piotr Zarski

      Odpůrce: Andrzej Stadnicki

      Předběžné otázky

               1)

               Je nájem prostor službou ve smyslu čl. 2 bodu 1 a článku 3 (a bodů 2, 3, 7, 11, 18 a 23 odůvodnění) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích (1)?

               2)

               Je-li odpověď na první otázku kladná, je – v případě uzavření smlouvy o nájmu na dobu neurčitou – obchodní transakcí ve smyslu čl. 1 odst. 1, čl. 2 bodu 1 a článků 3, 6 a 8 (a bodů 1, 3, 4, 8, 9, 26, 35 odůvodnění) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU smlouva o nájmu, anebo jednotlivá zvlášť posuzovaná „transakce“ v podobě každé platby nájemného za poskytnutí prostor a přístupu k rozvodným sítím?

               3)

               V případě, že podle odpovědi na druhou otázku je obchodní transakcí každá platba nájmu za poskytnutí prostor a přístupu k rozvodným sítím, musí být čl. 1 odst. 1, čl. 2 bod 1 a čl. 12 odst. 4 (a bod 3 odůvodnění) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU vykládány v tom smyslu, že členské státy mohou vyloučit použití směrnice na smlouvy o nájmu uzavřené před 16. březnem 2013, pokud k opoždění s jednotlivými platbami nájemného dochází po tomto datu?

      (1)  Úř. věst. 2011, L 48, s. 1.


title: Věc T-402/14: Žaloba podaná dne 6. ledna 2014 – FCC Aqualia v. OHIM – Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY)

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/40

         Žaloba podaná dne 6. ledna 2014 – FCC Aqualia v. OHIM – Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY)
   (Věc T-402/14)
   2014/C 261/66
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: FCC Aqualia, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa a N. González-Alberto Rodríguez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA (Barcelona, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               částečně zrušil usnesení prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 13. března 2014 ve věci R 1209/2013-1, a zamítl zápis ochranné známky Společenství č. 1 0 1 22  976„AQUALOGY“ pro služby spadající do tříd 35, 37, 39, 40 a 42 na základě relativního zákazu obsaženého v čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               podpůrně, pokud by nevyhověl v plném rozsahu předchozímu návrhovému žádání, částečně zrušil – na základě čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009, napadené usnesení v rozsahu, v jakém potvrzuje zamítnutí námitky proti ochranné známce Společenství č. 1 0 1 22  976„AQUALOGY“ pro služby spadající do tříd 35, 37, 39, 40 a 42, a vrátil věc odvolacímu senátu k novému úplnému přezkumu s přihlédnutím k zákazu obsaženému v uvedeném článku;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka Společenství se slovním prvkem „AQUALOGY“ pro produkty a služby spadající do tříd 1, 4, 5, 6, 7, 9, 11, 12, 17, 19, 27, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 a 45 – Přihláška č. 1 0 1 22  976

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „AQUALIA“ a národní obrazová ochranná známka se slovním prvkem „AQUALIA“ pro produkty a služby spadající do tříd 7, 9, 32, 35, 36, 37, 39, 40 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc F-98/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 23. října 2013 — Verstreken v. Rada ( „Veřejná služba — Úředníci — Povyšování — Povyšování za rok 2008 — Povyšování za rok 2009 — Rozhodnutí nepovýšit žalobkyni — Odůvodnění — Obecné a stereotypní odůvodnění“ )

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/25

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 23. října 2013 — Verstreken v. Rada
   (Věc F-98/12) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Povyšování - Povyšování za rok 2008 - Povyšování za rok 2009 - Rozhodnutí nepovýšit žalobkyni - Odůvodnění - Obecné a stereotypní odůvodnění)
   2013/C 352/48
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kathleen Verstreken (Brusel, Belgie) (zástupci: D. Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a A. Bisch, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí nepovýšit žalobkyni do platové třídy AD 12 za hodnotící období 2008 a 2009

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady Evropské unie ze dne 7. listopadu 2011 nepovýšit K. Verstreken za hodnotící období 2008 a 2009 se zrušuje.

               2)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené K. Verstreken.

      (1)  Úř. věst. C 343, 10.11.2012, s. 24.


title: Věc C-574/08: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 16. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Belgické království ( Vnitřní trh — Volný pohyb kapitálu — Boj proti podvodům a proti praní špinavých peněz )

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/14

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 16. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-574/08) (1)

   („Vnitřní trh - Volný pohyb kapitálu - Boj proti podvodům a proti praní špinavých peněz“)
   2009/C 220/23
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Peere a P. Dejmek, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království (zástupce: D. Haven, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí nebo neoznámení předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Komise 2006/70/ES ze dne 1. srpna 2006, kterou se stanoví prováděcí opatření ke směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES, pokud se jedná o definici „politicky exponovaných osob“ a technická kritéria pro zjednodušené postupy hloubkové kontroly klienta a pro výjimku na základě finanční činnosti vykonávané příležitostně nebo ve velmi omezené míře (Úř. věst. L 214, s. 29), ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Belgické království tím, že nepřijalo všechny právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2006/70/ES ze dne 1. srpna 2006, kterou se stanoví prováděcí opatření ke směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES, pokud se jedná o definici „politicky exponovaných osob“ a technická kritéria pro zjednodušené postupy hloubkové kontroly klienta a pro výjimku na základě finanční činnosti vykonávané příležitostně nebo ve velmi omezené míře, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


title: Věc T-72/08: Žaloba podaná dne 11. února 2008 – Travel Servis v. OHIM – Eurowings Luftverkehrs (smartWings)

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/32

         Žaloba podaná dne 11. února 2008 – Travel Servis v. OHIM – Eurowings Luftverkehrs (smartWings)
   (Věc T-72/08)
   (2008/C 107/53)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Travel Service a.s. (Praha, Česká republika) (zástupkyně: S. Hejdová)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Eurowings Luftverkehrs AG (Dortmund, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               změnit napadené rozhodnutí druhého odvolacího senátu ve věci R 1515/2006-2 takto:

                           —

                           zrušit rozhodnutí námitkového oddělení v námitkovém řízení č. B 782 351 ze dne 29. září 2006 v plném rozsahu;

                           —

                           uložit žalovanému náhradu nákladů řízení žalobkyně vzniklých v námitkovém a odvolacím řízení před OHIM.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka Společenství „smartWings“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 21, 37, 39, 41 a 43 – přihláška č. 3 650 595

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Eurowings Luftverkehrs AG

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní a mezinárodní slovní ochranná známka „EuroWings“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16 a 41, národní a mezinárodní slovní ochranná známka „EUROWINGS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 39 a 42 a národní slovní ochranná známka „WINGSGLASS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 39, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) No 40/94 a podstatných formálních náležitostí zakotvených v článcích 73 a 79 nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-188/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia n 58 de Madrid – Španělsko) – Juan Pedro Ludeña Hormigos v. Banco de Santander SA

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/23

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia n 58 de Madrid – Španělsko) – Juan Pedro Ludeña Hormigos v. Banco de Santander SA
      (Věc C-188/14) (1)

      (2015/C 016/36)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc F-2/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 2. května 2007 – Marcuccio v. Komise (Úředníci — Sociální zabezpečení — Pojištění pro případ úrazu a nemoci z povolání — Pracovní úraz — Ukončení řízení podle článku 73 služebního řádu)

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/44

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 2. května 2007 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-2/06) (1)

   (Úředníci - Sociální zabezpečení - Pojištění pro případ úrazu a nemoci z povolání - Pracovní úraz - Ukončení řízení podle článku 73 služebního řádu)
   (2007/C 155/80)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: I. Cazzato, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis-Kayser, zmocněnec, A. Dal Ferro, advokát)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise o ukončení řízení týkajícího se toho, aby byly žalobci přiznány dávky stanovené v článku 73 služebního řádu, související s úrazem, který utrpěl dne 10. září 2003.
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006, s. 48.


title: Věc C-251/04: Žaloba podaná dne 14. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/13

         Žaloba podaná dne 14. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice
   (Věc C-251/04)
   (2004/C 201/24)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 14. června 2004 žaloba směřující proti Řecké republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Georgiosem Zavvosem a Knutem Simonssonem, členy právní služby Komise.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Řecká republika tím, že umožnila pouze plavidlům plujícím pod řeckou vlajkou poskytovat odtahové služby na volném moři, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 1 nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 (1) ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž);

               —

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Platné řecké právní předpisy jsou v rozporu s článkem 1 nařízení (EHS) č. 3577/92.

      (1)  Úř. věst. L 364, 12.12.1992, s. 7.


title: Věc C-47/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. ledna 2010 (elektronickou poštou 27. ledna 2010 ) Rakouskou republikou proti rozsudku Soudu prvního stupně (šestého senátu) vydanému dne 18. listopadu 2009 ve věci T-375/04, Scheucher-Fleisch GmbH a další v. Komise Evropských společenství

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. ledna 2010 (elektronickou poštou 27. ledna 2010) Rakouskou republikou proti rozsudku Soudu prvního stupně (šestého senátu) vydanému dne 18. listopadu 2009 ve věci T-375/04, Scheucher-Fleisch GmbH a další v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-47/10 P)
   2010/C 80/36
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Rakouská republika (zástupci: E. Riedl, zmocněnec, M. Núñez-Müller a J. Dammann, advokáti)

      Další účastnice řízení: Scheucher — Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH, Johann Zsifkovics, Evropská komise

      Návrhová žádání navrhovatelky

   Rakouská republika navrhuje, aby:

               1)

               byl zrušen v celém rozsahu rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. listopadu 2009 ve věci T-375/04 (Scheucher a další v. Komise);

               2)

               bylo s konečnou platností ve věci rozhodnuto a žaloba zamítnuta jako nepřípustná a každopádně neopodstatněná;

               3)

               byla žalobcům v prvním stupni uložena náhrada nákladů řízení o kasačním opravném prostředku, tak i řízení v prvním stupni ve věci T-375/04

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka uvádí, že napadený rozsudek porušuje čl. 263 odst. 4 SFEU. Soud nezohlednil skutečnost, že žalobkyně v původním řízení nebyly napadeným rozhodnutím Komise osobně ani bezprostředně dotčeny. Napadené rozhodnutí totiž podstatně nezasahuje do jejich postavení na trhu; navíc nevede všeobecný odvětvový režim podpory navrhovatelky, který byl schválen Komisí, k překážkám hospodářské soutěže, jelikož poskytování podpor závisí vždy na individuálním rozhodnutí příslušných orgánů. Konečně pak žalobkyním v původním řízení chybí nezbytný právní zájem na podání žaloby, neboť je sporné rozhodnutí Komise osobně nepoškozuje.
   Navrhovatelka je dále toho názoru, že napadený rozsudek porušuje čl. 108 odst. 2 SFEU. Soud chybně vycházel z toho, že Komise během předběžného šetření narazila na významné obtíže při posuzování sporných opatření, a měla proto povinnost zahájit formální vyšetřovací řízení.
   Dále má navrhovatelka za to, že napadený rozsudek porušuje také pravidla o důkazním břemenu. Soud nařídil Komisi povinnost zahájit formální vyšetřovací řízení, ačkoli žalobkyně nepředložily odpovídající důkazy ohledně své údajné škody.
   Podle navrhovatelky porušuje napadený rozsudek i článek 81 jednacího řádu Soudu, jelikož uvádí odporující si odůvodnění.
   Nakonec pak navrhovatelka uvádí, že napadený rozsudek porušuje rovněž článek 64 jednacího řádu Soudu, neboť tento nepřijal organizační procesní opatření k ověření skutečností rozhodných pro řízení.


title: Věc T-372/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 20. dubna 2009 — Murnauer Markenvertrieb v. OHIM — Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons) ( Ochranná známka Společenství — Návrh na prohlášení neplatnosti — Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/11

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 20. dubna 2009 — Murnauer Markenvertrieb v. OHIM — Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons)
   (Věc T-372/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Návrh na prohlášení neplatnosti - Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2009/C 167/22
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Německo) (zástupci: H. Daniel a O.I. Haleen, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Fitne Gesundheit und Wellness GmbH (Salzhemmendorf, Německo) (zástupci: M. De Zorti, T. Grimm a M. Koch, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM (věc R 909/2007-1) ze dne 10. července 2008 týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Murnauer Markenvertrieb GmbH a Fitne Gesundheit und Wellness GmbH.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není namístě vydat rozhodnutí.

               2.

               Murnauer Markenvertrieb GmbH a Fitne Gesundheit und Wellness GmbH ponesou vlastní náklady řízení a každé z nich se ukládá náhrada poloviny nákladů řízení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc C-245/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Verwaltungsgerichtshof ze dne 26. května 2004 ve věci EMAG Handel Eder OHG proti Finanzlandesdirektion für Kärnten

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Verwaltungsgerichtshof ze dne 26. května 2004 ve věci EMAG Handel Eder OHG proti Finanzlandesdirektion für Kärnten
   (Věc C-245/04)
   (2004/C 251/02)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Verwaltungsgerichtshof ze dne 26. května 2004 ve věci EMAG Handel Eder OHG proti Finanzlandesdirektion für Kärnten, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 10. června 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Verwaltungsgerichtshof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Musí se čl. 8 odst. 1 písm. a) věta prvá Šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, 77/388/EHS (1) vykládat tak, že místo, kde se zboží nachází v době, kdy se začíná uskutečňovat přeprava nebo odeslání zboží, je rozhodné také tehdy, pokud několik podnikatelů uzavře dodavatelský obchod se stejným předmětem a několik dodavatelských obchodů je splněno prostřednictvím jediného pohybu zboží?

               2)

               Může být na několik dodávek nahlíženo jako na dodávky uvnitř Společenství osvobozené od daně, pokud několik podnikatelů uzavře dodavatelský obchod se stejným předmětem a několik dodavatelských obchodů je splněno jedinou dodávkou?

               3)

               Pokud je odpověď na první otázku kladná, platí jako místo, kde se začíná uskutečňovat druhá dodávka, skutečné místo odeslání, nebo místo, na kterém je první dodávka ukončena?

               4)

               Má z hlediska odpovědi na první až třetí otázku význam, kdo má možnost nakládat s předmětem během pohybu zboží?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1.


title: Věc F-31/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (první senát) ze dne 21. února 2008 – Putterie-De-Beukelaer v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Hodnotící řízení — Osvědčovací řízení — Hodnocení schopností — Porušení působnosti zákona — Odnětí úřadu )

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/47

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (první senát) ze dne 21. února 2008 – Putterie-De-Beukelaer v. Komise
   (Věc F-31/07) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Hodnotící řízení - Osvědčovací řízení - Hodnocení schopností - Porušení působnosti zákona - Odnětí úřadu“)
   (2008/C 92/95)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Françoise Putterie-De-Beukelaer (Brusel, Belgie) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis-Kayser a K. Herrmann, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení posudku o vývoji služebního postupu žalobkyně pro hodnocené období od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2005, zejména pokud jde o část 6.5 „Schopnosti“, v rozsahu, v němž neuznává schopnosti žalobkyně pro výkon úkolů náležejících kategorii B* pro účely osvědčovacího řízení
   Výrok rozsudku

               1)

               Posudek o vývoji služebního postupu žalobkyně pro hodnocené období od 1. ledna 2005 do 31. prosince se zrušuje v rozsahu, v němž neuznává schopnosti žalobkyně pro výkon úkolů náležejících kategorii B*.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007, s. 38.


title: Věc C-374/08: Žaloba podaná dne 13. srpna 2008 – Komise Evropských společenství v. Maďarská republika

text:
               11.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/12

         Žaloba podaná dne 13. srpna 2008 – Komise Evropských společenství v. Maďarská republika
   (Věc C-374/08)
   (2008/C 260/22)
   Jednací jazyk: maďarština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Dejmek a B. Simon)

      Žalovaná: Maďarská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Maďarská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (1), a v každém případě tím, že Komisi neoznámila zmíněné předpisy, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Maďarské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního práva uplynula dne 31. prosince 2006.

      (1)  Úř. věst. L 177, s. 201.