title: Věc C-537/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °1 de Catarroja (Španělsko) dne 26. listopadu 2012 — Banco Popular Español S.A. v. Maria Teodolinda Rivas Quichimbo a Wilmar Edgar Cun Pérez

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Catarroja (Španělsko) dne 26. listopadu 2012 — Banco Popular Español S.A. v. Maria Teodolinda Rivas Quichimbo a Wilmar Edgar Cun Pérez
   (Věc C-537/12)
   2013/C 38/14
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Catarroja

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Banco Popular Español S.A.

      Žalovaní: Maria Teodolinda Rivas Quichimbo a Wilmar Edgar Cun Pérez

      Předběžné otázky

   Žádáme, aby Soudní dvůr rozhodl o těchto otázkách:

               1)

               Má se směrnice 93/13[/EHS] (1) vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která soudům rozhodujícím v takovém řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou, jaké je stanoveno v článcích 681 až 695 Ley de Enjuiciamiento Civil de España 1/2000 (španělský zákon č. 1/2000 o občanském soudním řádu), znemožňuje přezkoumat z úřední povinnosti či na návrh některého z účastníků řízení zneužívající povahu určité klauzule obsažené ve smlouvě uzavřené mezi prodávajícím nebo poskytovatelem a spotřebitelem, a to bez ohledu na to, zda spotřebitel vznesl námitku či nikoliv

               2)

               Nehledě na to, zda bude odpověď na výše uvedené otázky kladná nebo záporná, žádáme Soudní dvůr Evropské unie, aby se vyjádřil rovněž k otázce, zda se má směrnice 93/13 vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která soudům rozhodujícím v takovém řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou, jaké je stanoveno v článcích 681 až 695 Ley de Enjuiciamiento Civil de España 1/2000 (španělský zákon č. 1/2000 o občanském soudním řádu), znemožňuje přerušit toto řízení v případě následného zahájení nalézacího řízení, v němž se požaduje, aby byla prohlášena zneužívající povaha určité klauzule obsažené ve smlouvě uzavřené mezi prodávajícím nebo poskytovatelem a spotřebitelem, která byla použita pro účely zahájení výše uvedeného řízení o výkonu rozhodnutí.

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29).


title: Věc T-390/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2016 – Perfetti Van Melle Benelux v. EUIPO – PepsiCo (3D) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie 3D — Starší slovní a obrazové ochranné známky Evropské unie 3D’S a 3D’s — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2016 – Perfetti Van Melle Benelux v. EUIPO – PepsiCo (3D)
   (Věc T-390/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie 3D - Starší slovní a obrazové ochranné známky Evropské unie 3D’S a 3D’s - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 392/47)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Perfetti Van Melle Benelux BV (Breda, Nizozemsko) (zástupkyně: P. Testa, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a A. Folliard Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: PepsiCo, Inc. (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: V. von Bomhard a J. Fuhrmann, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. května 2015 (věc R 465/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi PepsiCo a Perfetti Van Melle Benelux.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Perfetti Van Melle Benelux BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 311, 21. 9. 2015.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. května 2005 ve věci C-542/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof): Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti Milupa GmbH & Co. KG (Zemědělství — Vývozní náhrady — Zpracované zemědělské produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha II Smlouvy o ES (nyní po změně příloha I ES) — Nepřesné prohlášení — Sankce)

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 12. května 2005
   ve věci C-542/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof): Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti Milupa GmbH & Co. KG (1)

   (Zemědělství - Vývozní náhrady - Zpracované zemědělské produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha II Smlouvy o ES (nyní po změně příloha I ES) - Nepřesné prohlášení - Sankce)
   (2005/C 205/06)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-542/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 18. listopadu 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 23. prosince 2003, v řízení Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti Milupa GmbH & Co. KG, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas (zpravodaj), předseda senátu, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, U. Lõhmus a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 12. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 7 odst. 1 první pododstavec druhou větu, čl. 7 odst. 2 první pododstavec a čl. 7 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 1222/94 ze dne 30. května 1994, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha II Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad, ve znění nařízení Komise (ES) č. 229/96 ze dne 7. února 1996, je třeba vykládat tak, že pokud vývozce v žádosti o náhradu prohlásil, že pro výrobu dotyčného zboží byl použit produkt postavený na roveň sušenému odstředěnému mléku uvedenému v příloze A (PG 2) na základě čl. 1 odst. 2 uvedeného nařízení, zatímco byl použit jiný produkt, který je rovněž postavený na roveň témuž sušenému odstředěnému mléku na základě téhož ustanovení, může si činit nárok na vývozní náhradu, případně opravenou v souladu s článkem 11 nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2945/94 ze dne 2. prosince 1994.

      (1)  Úř. věst. 59, 6.3.2004


title: Věc C-424/13: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 23. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Německo) – Zuchtvieh-Export GmbH v. Stadt Kempten „Řízení o předběžné otázce — Zemědělství — Nařízení (ES) č. 1/2005 — Ochrana zvířat během přepravy — Dlouhotrvající cesta z členského státu do třetí země — Článek 14 odst. 1 — Kontroly související s knihou jízd prováděné příslušným orgánem před dlouhotrvajícími cestami — Použitelnost uvedeného ustanovení na úsek cesty, který se uskutečňuje mimo území Evropské unie — Použitelnost norem stanovených uvedeným nařízením na tento úsek cesty“

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 23. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Německo) – Zuchtvieh-Export GmbH v. Stadt Kempten
   (Věc C-424/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Zemědělství - Nařízení (ES) č. 1/2005 - Ochrana zvířat během přepravy - Dlouhotrvající cesta z členského státu do třetí země - Článek 14 odst. 1 - Kontroly související s knihou jízd prováděné příslušným orgánem před dlouhotrvajícími cestami - Použitelnost uvedeného ustanovení na úsek cesty, který se uskutečňuje mimo území Evropské unie - Použitelnost norem stanovených uvedeným nařízením na tento úsek cesty“)
   (2015/C 205/06)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Zuchtvieh-Export GmbH

      Žalované: Stadt Kempten

      Za přítomnosti: Landesanwaltschaft Bayern

      Výrok

   Článek 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností a o změně směrnic 64/432/EHS a 93/119/ES a nařízení (ES) č. 1255/97 musí být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby mohla být přeprava zahrnující dlouhotrvající cestu domácích koňovitých jiných než evidovaných koňovitých a domácího skotu, ovcí, koz a prasat, která začíná na území Evropské unie a pokračuje mimo toto území, schválena příslušným orgánem místa odeslání, musí organizátor cesty předložit knihu jízd, která je z pohledu podmínek této cesty, tak jak jsou plánovány, realistická a umožňuje se domnívat, že ustanovení uvedeného nařízení budou dodržena, a to včetně úseku uvedené cesty, který se uskuteční na území třetí země, přičemž pokud tomu tak není, je uvedený orgán oprávněn vyžadovat, aby uvedené podmínky byly změněny tak, aby dodržení uvedených ustanovení bylo zajištěno pro celou cestu.

      (1)  Úř. věst. C 336, 16.11.2013.


title: Věc T-527/12: Žaloba podaná dne 6. prosince 2012 — DeMaCo Holland v. Komise

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/68

         Žaloba podaná dne 6. prosince 2012 — DeMaCo Holland v. Komise
   (Věc T-527/12)
   2013/C 26/133
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: DeMaCo Holland BV (Langedijk, Nizozemsko) (zástupci: L. Linders a S. Bishop, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil její žalobu za přípustnou a opodstatněnou

               —

               uložil Euratom, aby neprodleně zastavil jakékoli užívání plánů, ke kterým přísluší žalobkyni práva a dále uložil Euratom zaplatit žalobkyni náhradu škody odhadované předběžně na 100 000 eur z důvodu mimosmluvní odpovědnosti

               —

               uložil Euratom náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se svou žalobou domáhá náhrady škody z důvodu mimosmluvní odpovědnosti způsobené Evropským společenstvím pro atomovou energii (Euratom) zastoupeným Evropskou komisí, neboť Euratom použilo technické výkresy, které jsou ve vlastnictví žalobkyně, a předalo je pro účely využití společným evropským podnikem pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy (Fusion for Energy) ve veřejném nabídkovém řízení.
   Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně neoprávněné užívání jejích technických výkresů žalovanou.
   Technické výkresy vyhotovené výlučně žalobkyní mimo jakýkoli smluvní vztah mezi účastníky řízení, byly žalovanou použity bez souhlasu žalobkyně. Krom toho usnadnila žalovaná využívání technických výkresů třetími osobami, zejména Vision for Energy.
   Úmyslné neoprávněné používání technických výkresů žalobkyně žalovanou představuje protiprávní jednání a porušuje autorská práva žalobkyně.
   Prostřednictvím finančních a intelektuálních výkonů žalované si žalobkyně zajistila neoprávněnou hospodářskou výhodu, což představuje porušení poctivosti v obchodním styku a hospodářské soutěži.
   Utrpěná škoda se skládá ze zisku, který žalobkyni ušel v důsledku vypsání veřejného nabídkové řízení Vision for Energy, což bylo umožněno spolupůsobením žalované, a z ušlé odměny za porušení práv duševního vlastnictví žalobkyně.


title: Spojené věci C-18/05 a C-155/05: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. července 2006 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Napoli, Commissione tributaria regionale di Firenze – Itálie) – Casa di cura privata Salus SpA v. Agenzia Entrate Ufficio Napoli 4 (Článek 104 odst. 3 druhý pododstavec jednacího řádu — Šestá směrnice o DPH — Článek 13 část B písm. c) — Osvobození od daně — Dodání zboží, které bylo zcela použito na činnost osvobozenou od daně, aniž by zakládalo nárok na odpočet daně)

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/15

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. července 2006 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Napoli, Commissione tributaria regionale di Firenze – Itálie) – Casa di cura privata Salus SpA v. Agenzia Entrate Ufficio Napoli 4
   (Spojené věci C-18/05 a C-155/05) (1)

   (Článek 104 odst. 3 druhý pododstavec jednacího řádu - Šestá směrnice o DPH - Článek 13 část B písm. c) - Osvobození od daně - Dodání zboží, které bylo zcela použito na činnost osvobozenou od daně, aniž by zakládalo nárok na odpočet daně)
   (2006/C 224/26)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soudy
   Commissione tributaria provinciale di Napoli, Commissione tributaria regionale di Firenze
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Casa di cura privata Salus SpA (C-18/05), Agenzia delle Entrate – Ufficio di Firenze 1 (C-155/05)

      Žalované: Agenzia Entrate Ufficio Napoli 4 (C-18/05), Villa Maria Beatrice Hospital Srl (C-155/05)
   Předmět
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Commissione tributaria provinciale di Napoli – Výklad čl. 13 části B písm. c) šesté směrnice o DPH – Osvobození od daně v tuzemsku – Osvobození dodání zboží, které bylo zcela použito na činnost osvobozenou od daně nebo bylo vyloučeno z nároku na odpočet daně – Přímá použitelnost
   Výrok
   První část čl. 13 části B písm. c) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládána v tom smyslu, že osvobození od daně, které stanoví, se použije výlučně na následný prodej zboží předtím pořízeného osobou povinnou k dani pro potřeby činnosti osvobozené od daně podle uvedeného článku, pokud DPH odvedená při původním pořízení uvedeného zboží nezaložila nárok na odpočet daně.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4. 2005

      Úř. věst. C 155, 25.6.2005.


title: Věc T-489/09, T-490/09 a T-56/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2014 – Leali a Acciaierie e Ferriere Leali Luigi v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh výztuží do betonu ve formě tyčí nebo svitků — Rozhodnutí, kterým se na základě nařízení (ES) č. 1/2003 konstatuje porušení článku 65 UO po skončení platnosti Smlouvy o ESUO — Stanovení cen a lhůt pro zaplacení — Omezení nebo kontrola výroby nebo prodeje — Porušení podstatných formálních náležitostí — Právní základ — Překročení pravomoci a zneužití řízení — Pokuty — Délka trvání protiprávního jednání — Proporcionalita — Promlčení — Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí o změně — Nepřípustnost“

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2014 – Leali a Acciaierie e Ferriere Leali Luigi v. Komise
   (Věc T-489/09, T-490/09 a T-56/10) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh výztuží do betonu ve formě tyčí nebo svitků - Rozhodnutí, kterým se na základě nařízení (ES) č. 1/2003 konstatuje porušení článku 65 UO po skončení platnosti Smlouvy o ESUO - Stanovení cen a lhůt pro zaplacení - Omezení nebo kontrola výroby nebo prodeje - Porušení podstatných formálních náležitostí - Právní základ - Překročení pravomoci a zneužití řízení - Pokuty - Délka trvání protiprávního jednání - Proporcionalita - Promlčení - Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí o změně - Nepřípustnost“)
   (2015/C 034/22)
   Jednací jazyk: itlaština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Leali SpA (Odolo, Itálie) (věci T-489/09 a T-56/10); a Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA (Brescia, Itálie) (věci T-490/09 a T-56/10) (zástupce: G. Bellotti, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: ve věcech T-489/09 a T-490/09, původně R. Sauer a V. Di Bucci, poté R. Sauer a B. Gencarelli, a nakonec R. Sauer a R. Striani, a ve věci T-56/10, původně R. Sauer a B. Gencarelli, poté R. Sauer a R. Striani, zmocněnci, ve spolupráci s M. Morettem, advokátem)

      Předmět věci

   Ve věcech T 489/09 a T 490/09, návrhy na zrušení rozhodnutí Komise C (2009) 7492 final ze dne 30. září 2009, v řízení podle článku 65 UO (věc COMP/37.956 – Výztuže do betonu ve svitcích, opětovné přijetí), a podpůrně návrhy na snížení pokuty uložené žalobkyním, a ve věci T-56/10 návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2009) 9912 final ze dne 8. prosince 2009, kterým se mění rozhodnutí C (2009) 7492 final.

      Výrok rozsudku

               1)

               Věci T-489/09, T-490/09 a T-56/10 se pro účely tohoto rozsudku spojují.

               2)

               Žaloby se zamítají.

               3)

               Ve věci T-489/09 se Leali SpA ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Ve věci T-490/09 se Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA ukládá náhrada nákladů řízení.

               5)

               Ve věci T-56/10 se Leali a Acciaierie e Ferriere Leali Luigi ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 13.2.2010.


title: Věc C-161/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 2. dubna 2012 — Anna Muzzio v. A.S.L. Pavia a další

text:
               2.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 157/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 2. dubna 2012 — Anna Muzzio v. A.S.L. Pavia a další
   (Věc C-161/12)
   2012/C 157/09
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Anna Muzzio

      Žalovaní: A.S.L. Pavia a další

      Předběžná otázka

   Brání zásady svobody usazování, zákazu diskriminace a ochrany hospodářské soutěže podle článků 49 a násl. SFEU takové vnitrostátní právní úpravě, která oprávněnému lékárníkovi zapsanému u příslušné profesní komory, který však není majitelem provozovny zahrnuté do organizační struktury, nedovoluje, aby mohl v paralékárně, které je majitelem, distribuovat formou maloobchodu rovněž léčivé přípravky vázané na lékařský předpis na „tzv. bílém receptu“, tedy které nehradí Servizio Sanitario Nazionale, ale jsou plně hrazeny občanem, a která tak i v této oblasti stanoví zákaz prodeje určitých kategorií léčivých přípravků a omezení počtu provozoven, jež je možno zřídit na území státu?


title: Spojené věci C-33/12 a C-38/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék, Szabolcs Szatmár-Bereg Megyei Bíróság — (Maďarsko) — Körös-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (C-33/12), Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (C-38/12) v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/17

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék, Szabolcs Szatmár-Bereg Megyei Bíróság — (Maďarsko) — Körös-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (C-33/12), Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (C-38/12) v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Spojené věci C-33/12 a C-38/12) (1)

   2013/C 38/26
   Jednací jazyk: maďarština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věcí.

      (1)  Úř. věst. C 126, 28.4.2012.


title: Věc C-51/15: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Celle – Německo) – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord v. Region Hannover „Řízení o předběžné otázce — Článek 4 odst. 2 SEU — Respektování národní identity členských států, která spočívá v jejich základních politických a ústavních systémech, včetně místní a regionální samosprávy — Vnitřní organizace členských států — Územní samosprávné celky — Právní nástroj vytvářející nový veřejnoprávní subjekt a upravující rozdělení pravomocí a odpovědnosti za výkon úkolů veřejné služby — Veřejné zakázky — Směrnice 2004/18/ES — Článek 1 odst. 2 písm. a) — Pojem ‚veřejná zakázka‘“

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Celle – Německo) – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord v. Region Hannover
   (Věc C-51/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 4 odst. 2 SEU - Respektování národní identity členských států, která spočívá v jejich základních politických a ústavních systémech, včetně místní a regionální samosprávy - Vnitřní organizace členských států - Územní samosprávné celky - Právní nástroj vytvářející nový veřejnoprávní subjekt a upravující rozdělení pravomocí a odpovědnosti za výkon úkolů veřejné služby - Veřejné zakázky - Směrnice 2004/18/ES - Článek 1 odst. 2 písm. a) - Pojem ‚veřejná zakázka‘“)
   (2017/C 053/06)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Celle

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Remondis GmbH & Co. KG Region Nord

      Žalovaný: Region Hannover

      za přítomnosti: Zweckverband Abfallwirtschaft Region Hannover

      Výrok

   Článek 1 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby musí být vykládán v tom smyslu, že dohoda uzavřená mezi dvěma územními samosprávnými celky, o jakou se jedná v původním řízení, na základě které tyto celky přijetím stanov založí sdružení celků, právnickou osobu podle veřejného práva, a svěří této nové veřejnoprávní entitě určité pravomoci, které předtím měly tyto celky a které nyní přísluší tomuto sdružení, nepředstavuje veřejnou zakázku.
   K takovému přenosu pravomocí v souvislosti s plněním úkolů veřejné služby však dochází pouze tehdy, pokud se týká jak odpovědností souvisejících s přenesenou pravomocí, tak oprávnění, která jsou jejím logickým důsledkem, takže nově příslušný orgán veřejné správy má rozhodovací a finanční autonomii, což musí ověřit předkládající soud.

      (1)  Úř. věst. C 155, 11.5.2015.


title: Věc C-167/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Employment Tribunal Newcastle upon Tyne (Spojené království) dne 3. dubna 2012 — C.D. v. S.T.

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Employment Tribunal Newcastle upon Tyne (Spojené království) dne 3. dubna 2012 — C.D. v. S.T.
   (Věc C-167/12)
   2012/C 194/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Employment Tribunal Newcastle upon Tyne

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: C.D.

      Žalovaný: S.T.

      Předběžné otázky

   Ve všech následujících otázkách

               a)

               se výraz „sociální matka, která má dítě na základě surogační smlouvy“ vztahuje k okolnostem, kdy je dotyčná sociální matka zaměstnankyní a nikdy nebyla v rozhodné době sama těhotná, ani dané dítě neporodila.

               b)

               se výraz „náhradní matka“ vztahuje k okolnostem, kdy žena byla těhotná a porodila dítě za sociální matku.

                           1)

                           Přiznává čl. 1 odst. 1, čl. 2 písm. c), čl. 8 odst. 1 nebo čl. 11 odst. 2 písm. b) směrnice 92/85/EHS o těhotných zaměstnankyních (1) právo na mateřskou dovolenou sociální matce, která má dítě na základě surogační smlouvy?

                           2)

                           Přiznává směrnice 92/85/EHS o těhotných zaměstnankyních právo na mateřskou dovolenou sociální matce, která má dítě na základě surogační smlouvy, za okolností, kdy tato

                                       a)

                                       může kojit po narození nebo

                                       b)

                                       kojí po narození?

                           3)

                           Jedná se o porušení článku 14 ve spojení s čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo b) nebo čl. 2 odst. 2 písm. c) přepracované směrnice 2006/54/ES o rovném zacházení (2), odmítne-li zaměstnavatel poskytnout mateřskou dovolenou sociální matce, která má dítě na základě surogační smlouvy?

                           4)

                           Jedná se z důvodu vztahu zaměstnankyně s náhradní matkou dítěte o potenciální porušení článku 14 ve spojení s čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo b) nebo čl. 2 odst. 2 písm. c) přepracované směrnice 2006/54/ES o rovném zacházení, je-li odmítnuto poskytnutí mateřské dovolené sociální matce, která má dítě na základě surogační smlouvy?

                           5)

                           Jedná se z důvodu vztahu sociální matky s náhradní matkou dítěte o potenciální porušení článku 14 ve spojení s čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo b) nebo čl. 2 odst. 2 písm. c) přepracované směrnice 2006/54/ES o rovném zacházení, je-li sociální matka, která má dítě na základě surogační smlouvy, vystavena méně příznivému zacházení?

                           6)

                           Je-li třeba na čtvrtou otázku odpovědět kladně, je postavení sociální matky jako takové dostačující k tomu, aby jí vznikl nárok na mateřskou dovolenou na základě jejího vztahu s náhradní matkou dítěte?

                           7)

                           Je-li třeba na kteroukoli z otázek 1, 2, 3 a 4 odpovědět kladně,

                                       7.1)

                                       je směrnice 92/85/EHS o těhotných zaměstnankyních v relevantním rozsahu přímo účinná a

                                       7.2)

                                       je přepracovaná směrnice 2006/54/ES o rovném zacházení v relevantním rozsahu přímo účinná?

      (1)  Směrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň (desátá směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (Úř. věst. L 348, s. 1; Zvl. vyd. 05/02, s. 110).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) (Úř. věst. L 204, s. 23).


title: Věc T-501/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2011 — NEC Display Solutions Europe v. OHIM — C More Entertainment (see more) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství see more — Starší národní slovní ochranné známky CMORE — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2011 — NEC Display Solutions Europe v. OHIM — C More Entertainment (see more)
   (Věc T-501/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství see more - Starší národní slovní ochranné známky CMORE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 319/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: NEC Display Solutions Europe GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: P. Munzinger, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: W. Verburg, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: C More Entertainment AB (Stockholm, Švédsko) (zástupce: R. Almaraz Palmero, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. srpna 2008 (věc R 1388/2007-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi C More Entertainment AB a NEC Display Solutions Europe GmbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti NEC Display Solutions Europe GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 24.1.2009.


title: Věc C-353/05: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 28. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/54/ES — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/17

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 28. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-353/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/54/ES - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2006/C 294/28)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Schima a F. Simonetti, zmocněnci)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství (zástupce: S. Schreiner, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES ve stanovené lhůtě – Prohlášení o likvidaci odpadů a zacházení s odpady (Úř. věst. L 176, s. 37)
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 281, 12.11.2005.


title: Věc T-291/10: Usnesení Tribunálu ze dne 8. dubna 2011 — Martin v. Komise ( „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Konkludentní odepření přístupu — Výslovné rozhodnutí přijaté po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               18.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/15

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. dubna 2011 — Martin v. Komise
   (Věc T-291/10) (1)

   (Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Konkludentní odepření přístupu - Výslovné rozhodnutí přijaté po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2011/C 179/27
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Anne Martin (Brusel, Belgie) (zástupce: U. O’Dwyer, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Costa de Oliveira a C. ten Dam, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Dánské království (zástupce: S. Juul Jørgensen, zmocněnec

      Předmět věci

   Návrh na zrušení implicitního rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2010, jímž bylo žalobkyni odmítnuto zpřístupnění dokumentů obsažených ve spisu, který se týká státní podpory č. 654/2008, poskytnuté britskými orgány ve prospěch společnosti Short Brothers plc.

      Výrok

               1)

               Již není na místě rozhodovat o projednávané žalobě.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Anne Martin.

               3)

               Dánské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 234, 28.8.2010.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. září 2005 ve věci C-462/04: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/40/ES — Vzájemné uznávání rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               29.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/10

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 8. září 2005
   ve věci C-462/04: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/40/ES - Vzájemné uznávání rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 271/19)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-462/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti státem na základě článku 226 ES, podaná dne 29. října 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnci: C. O'Reilly a E. de March) proti Italské republice (zmocněnec: I. M. Braguglia, ve spolupráci s advokátem A. Cingolem), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda, J. N. Cunha Rodrigues a M. Ilešič (zpravodaj), soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 8. září 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala ve stanovené lhůtě všechny právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2001/40/ES ze dne 28. května 2001 o vzájemném uznávání rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí, s výjimkou článku 7 této směrnice, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.


title: Věc T-95/09: Žaloba podaná dne 26. února 2009 – United Phosphorus v. Komise

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/32

         Žaloba podaná dne 26. února 2009 – United Phosphorus v. Komise
   (Věc T-95/09)
   2009/C 102/48
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: United Phosphorus (Warringthon, Spojené Království) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou;

               —

               zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení;

               —

               přijmout jiná nebo další potřebná opatření.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně svou žalobou usiluje o zrušení rozhodnutí Komise ze dne 7. listopadu 2008 o nezařazení napropamidu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto látku (oznámeno pod číslem K(2008) 6281) (1) na základě článku 230 ES. napadené rozhodnutí nabude účinnosti dnem 9. května 2009.
   Žalobkyně na podporu své žaloby uplatňuje tři žalobní důvody.
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí obsahuje zjevně nesprávná posouzení. Podle názoru žalobkyně neexistuje dostatečné vědecké zdůvodnění pro závěry obsažené v napadeném rozhodnutí, a že Komise nevzala v úvahu všechny dostupné vědecké důkazy, čímž porušila článek 5 směrnice 91/414 (2) a čl. 1odst. 11 odst. 2 nařízení č. 1490/2002 (3).
   Zadruhé, žalobkyně tvrdí, že Komise porušila podstatné procesní náležitosti, tedy článek 11 nařízení č. 1490/2002, jelikož její konfliktní a protichůdné jednání upřelo žalobkyni právo vzít zpět podporu látky výměnou za období postupného pozastavování do nového předložení spisu. Žalobkyně mimoto tvrdí, že Komise nepřijala napadené rozhodnutí v rámci příslušných procesních lhůt a porušila tím čl. 11 odst. 4 nařízení č. 1490/2002.
   Zatřetí, žalobkyně tvrdí, že Komise porušila takové základní zásady práva Společenství, jakými jsou zásada legitimního očekávání, zásada být slyšen a právo žalobkyně na obranu, jakož i zásadu proporcionality, uvedené v článku 5 ES, jelikož – podle názoru žalobkyně – Komise měla prodloužit použitelné lhůty za účelem poskytnou EFSA více času na posouzení informací a údajů předložených žalobkyní. Tvrdí dále, že Komise neposkytla náležité odůvodnění k ospravedlnění nesouhlasu s posudky EFSA a RMS, a tudíž porušila své povinnosti podle článku 253 ES.

      (1)  Úř. věst. L 326, s. 35.

      (2)  Směrnice Rady ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (Úř. věst. L 230, s. 1; Zvl. vyd. 03/11, s. 332; Zvl. vyd. 3/11, s. 332).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 1490/2002 ze dne 14. srpna 2002, kterým se stanoví další prováděcí pravidla pro třetí etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 91/414/EHS a mění se nařízení (ES) č. 451/2000 (Úř. věst. L 224, s. 23; Zvl. vyd. 3/36, s. 524).


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 19. dubna 2016 ve věci E-14/15 – Holship Norge AS v. Norsk Transportarbeiderforbund (články 31, 53 a 54 Dohody o EHP – právo hospodářské soutěže – kolektivní smlouvy – společný postup – svoboda usazování)

text:
               2.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 33/7

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 19. dubna 2016
   ve věci E-14/15
   Holship Norge AS v. Norsk Transportarbeiderforbund
   (články 31, 53 a 54 Dohody o EHP – právo hospodářské soutěže – kolektivní smlouvy – společný postup – svoboda usazování)
   (2017/C 33/06)
   Ve věci E-14/15, Holship Norge AS v. Norsk Transportarbeiderforbund – ŽÁDOST podaná Soudnímu dvoru Nejvyšším soudem Norska (Norges Høyesterett) podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora ohledně výkladu Dohody o EHP, a zejména článků 31, 53 a 54, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda a soudce-zpravodaj, Per Christiansen a Páll Hreinsson, soudci, vynesl dne 19. dubna 2016 rozsudek, jehož výrok zní:

               1.

               Výjimka z pravidel hospodářské soutěže stanovených v Dohodě o EHP, která platí pro kolektivní smlouvy, se nevztahuje na posuzování pravidla přednostního najímání, o něž se jedná v této věci, nebo použití bojkotu vůči uživateli přístavu s cílem dosáhnout přijetí kolektivní smlouvy, znamená-li takové přijetí, že uživatel přístavu musí upřednostňovat nákup služeb v oblasti nakládky a vykládky od zvláštní společnosti, jako je předmětný správní úřad, namísto aby pro tutéž činnost využíval vlastních zaměstnanců.

               2.

               Články 53 a 54 Dohody o EHP se mohou na systém, o nějž se jedná v této věci, použít zvlášť nebo společně.

               3.

               Pokud by se některý přístav, jako je tento, nepovažoval za podstatnou část území EHP, musí se při zjišťování, zda se dominantní postavení týká území, na kterém platí Dohoda o EHP, nebo jeho podstatné části, zohlednit případné totožné nebo odpovídající systémy správních úřadů existující v jiných přístavech.

               4.

               Bojkot, o nějž jde v tomto případě, jehož cílem je dosáhnout přijetí kolektivní smlouvy, která stanoví systém zahrnující mimo jiné ustanovení o přednostním jednání, bude pravděpodobně odrazovat společnosti z jiných států EHP od usazování, či jim v tom dokonce bránit, a představuje proto omezení svobody usazování podle článku 31 Dohody o EHP.

               5.

               Pro posouzení, zda existuje omezení, nemá význam, že daná společnost potřebovala služby v oblasti nakládky a vykládky jen ve velmi omezeném rozsahu a/nebo ojediněle.

               6.

               V situaci, o níž jde v hlavním řízení, nemá pro posouzení zákonnosti daného omezení význam, že společnost, vůči které je bojkot zaveden, uplatňuje ve vztahu ke svým vlastním zaměstnancům v loděnicích jinou kolektivní smlouvu.


title: Věc C-94/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 23. února 2017 – Rafael Ramón Escobedo Cortés v. Banco de Sbadell S.A.

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 23. února 2017 – Rafael Ramón Escobedo Cortés v. Banco de Sbadell S.A.
   (Věc C-94/17)
   (2017/C 151/25)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Rafael Ramón Escobedo Cortés

      Žalovaná: Banco de Sbadell S.A.

      Předběžné otázky

               1)

               Brání článek 3, ve spojení s [bodem 1 písm. e) přílohy], a čl. 4 odst. 1 směrnice 93/13 (1) takovému judikatornímu výkladu, podle kterého ujednání obsažené ve smlouvě o úvěru, jež sazbu úroku z prodlení stanoví ve výši roční sazby běžného úroku, stanovené ve smlouvě, s přirážkou vyšší než 2 [procentní body], představuje nepřiměřeně vysokou náhradu, k níž je zavázán spotřebitel, který se opozdí s plněním povinnosti splácet, takže je takové ujednání zneužívající?

               2)

               Brání článek 3, ve spojení s [bodem 1 písm. e) přílohy], čl. 4 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice 93/13 takovému judikatornímu výkladu, který při postihování zneužívající povahy ujednání obsaženého ve smlouvě o úvěru, v němž se stanoví sazba úroku z prodlení, označuje za předmět přezkumu zneužívající povahy přirážku, o kterou je tento úrok zvýšen vůči běžnému úroku, protože tato přirážka představuje „nepřiměřeně vysokou náhradu, k níž je zavázán spotřebitel, který neplní svůj závazek“, a který stanoví, že důsledkem prohlášení daného ujednání za zneužívající musí být úplné odstranění této přirážky, takže nadále vzniká nárok jen na běžný úrok až do splacení úvěru?

               3)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku, musí mít určení neplatnosti ujednání, v němž se stanoví sazba úroku z prodlení, z důvodu jeho zneužívající povahy jiné účinky, aby byly se směrnicí 93/13 slučitelné, jako například úplné vyloučení vzniku nároku na úrok – a to jak na úrok běžný, tak na úrok z prodlení – když dlužník nesplní svou povinnost hradit splátky úvěru ve smluvně stanovených termínech, nebo vznik nároku na úrok v zákonné výši?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288; oprava Úř. věst. 2016, L 303, s. 26).


title: Věc T-29/17: Žaloba podaná dne 17. ledna 2017 – RQ v. Komise

text:
               27.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/15

         Žaloba podaná dne 17. ledna 2017 – RQ v. Komise
   (Věc T-29/17)
   (2017/C 095/24)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: RQ (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil jeho žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2016)1449 final ze dne 2. března 2016, týkající se žádosti o zbavení poslanecké imunity, doručené dne 11. března 2016, se kterým se žalobce seznámil dne 14. března 2016 při návratu z mise;

               —

               pokud je to třeba, zrušil rozhodnutí ze dne 5. října 2016 pod značkou Ares(2016)5814495 – 07/10/2016, doručené dne 7. října 2016, kterým organ oprávněný ke jmenování zamítl stížnost žalobce, kterou podal dne 10. června 2016 pod značkou No R/317/16;

               —

               uložil v každém případě žalované náhradu veškerých nákladů řízení podle čl. 134 odst. 1 a článku 135 jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), a zejména jeho článku 23, jakož i článku 17 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a porušení zásady, která ukládá administrativě vydat rozhodnutí pouze na základě na základě právně přípustných důvodů, to znamená důvodů, které jsou relevantní a nejsou stiženy zjevně nesprávným posouzením.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení služebního řádu, zejména jeho článku 24, a porušení povinnosti řádné péče.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění, zejména porušení čl. 41 odst. 2 třetího pododstavce Listiny základních práv Evropské unie, článku 296 Smlouvy o fungování Evropské unie, článku 25 služebního řádu a veřejného zájmu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení legitimního očekávání a zjevně nesprávného posouzení.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení obvyklého výkonu práva na obhajobu, zejména práva být vyslechnut, povinnosti nestrannosti a dodržování presumpce neviny a z nedostatku řádné péče, zejména dodržení přiměřené lhůty.


title: Věc C-26/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. ledna 2017 Birkenstock Sales GmbH proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 9. listopadu 2016 ve věci T-579/14, Birkenstock Sales GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. ledna 2017 Birkenstock Sales GmbH proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 9. listopadu 2016 ve věci T-579/14, Birkenstock Sales GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-26/17 P)
   (2017/C 151/20)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Birkenstock Sales GmbH (zástupci: C. Menebröcker, Rechtsanwalt a V. Töbelmann, Rechtsanwältin)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 9. listopadu 2016 (věc T-579/14) v rozsahu, v němž zamítl žalobu navrhovatelky,

               —

               vyhověl návrhovým žádáním podaným v prvním stupni u Tribunálu Evropské unie týkajícím se výrobků, pro něž byla žaloba navrhovatelky zamítnuta,

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení před Soudním dvorem, Tribunálem a odvolacím senátem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Navrhovatelka se domáhá zrušení rozsudku Tribunálu ze dne 9. listopadu 2016 ve věci T-579/14 týkajícího se mezinárodního zápisu ochranné známky č. 1132742 v rozsahu, v němž zamítl žalobu navrhovatelky, a vyhovění návrhovým žádáním podaným v prvním stupni u Tribunálu týkajícím se výrobků, pro něž byla žaloba navrhovatelky zamítnuta.

               2.

               Navrhovatelka se nejprve opírá o porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1) z důvodu, že Tribunál nesprávně použil zásady o trojrozměrné ochranné známce na mezinárodní zápis ochranné známky, která je předmětem tohoto řízení. Navrhovatelka dále tvrdí, že Tribunál při posouzení mezinárodního zápisu ochranné známky podle zásad o trojrozměrné ochranné známce neurčil „normy a zvyklosti odvětví“ pro výrobky, které jsou předmětem tohoto řízení, a konečně, že na posouzení s ohledem na celkový dojem mezinárodního zápisu ochranné známky uplatnil přísnější kritéria, než stanoví čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.

               3.

               Kromě toho navrhovatelka namítá rozporuplnost prvoinstančního rozsudku v rozsahu, v němž je v něm konstatováno, že rozlišovací způsobilost označení musí být stanovena podle označení jako takového, avšak do posouzení zahrnuje i otázky používání a pro posouzení otázky, zda pro označení lze zároveň zohlednit dvojrozměrné a trojrozměrné používání, odkazuje na svůj vlastní dřívější rozsudek.

               4.

               Navrhovatelka dále tvrdí zkreslení skutkových okolností v rozsahu, v němž rozsudek uvádí, že EUIPO nemusí podložit svůj názor, že mezinárodní zápis ochranné známky se výrazně neodchyluje od obvyklého užívání v dotčeném odvětví, neboť odvolací senát vycházel ze skutečností, které vyplývají z obecně nabytých praktických zkušeností o uvádění dotčených výrobků na trh a které každý může znát.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-264/05: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/19/ES — Vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů — Zdravotní sestra, zubní lékař, veterinární lékař, porodní asistentka, architekt, farmaceut a lékař — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/6

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-264/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/19/ES - Vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů - Zdravotní sestra, zubní lékař, veterinární lékař, porodní asistentka, architekt, farmaceut a lékař - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2006/C 190/10)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Manville a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: C. Schulze-Bahr, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Neprovedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o obecném systému pro uznávání odborných kvalifikací a směrnice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS o povolání zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči (ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči), zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, architekta, farmaceuta a lékaře (Úř. věst. L 206, s. 1) ve stanovené lhůtě.
   Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné pro zajištění úplného provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o obecném systému pro uznávání odborných kvalifikací a směrnice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS o povolání zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči (ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči), zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, architekta, farmaceuta a lékaře, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20. 8. 2005.


title: Věc T-465/13: Žaloba podaná dne 30. srpna 2013 — Comunidad Autónoma de Cataluña a CTTI v. Komise

text:
               19.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/26

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2013 — Comunidad Autónoma de Cataluña a CTTI v. Komise
   (Věc T-465/13)
   2013/C 304/45
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Comunidad Autónoma de Cataluña (Katalánsko, Španělsko) a Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (Katalánsko, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, M. Muñoz de Juan a M. Reverter Baquer, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobní důvody uvedené v této žalobě a směřující ke zrušení za přípustné a vyhověl jim;

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a zejména jeho článek 1 v rozsahu, v němž konstatuje neslučitelnost státní podpory s vnitřním trhem;

               —

               zrušil v důsledku toho inkasní příkazy nařízené články 3 a 4 rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí napadené v této věci je totéž co rozhodnutí napadené ve věci T-462/13, Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi v. Komise.
   Na podporu své žaloby uvádějí žalobci žalobní důvody již uvedené v citované věci.


title: Výmaz věci C-549/03

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/22

         Výmaz věci C-549/03 (1)

   (2005/C 106/51)

      (Jednací jazyk: francouzština)

   Usnesením ze dne 16. prosince 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-549/03: Evropský parlament proti Radě Evropské unie podporované Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska a Irskem.

      (1)  Úř. věst. C 47, 21.2.2004


title: Věc T-415/09: Žaloba podaná dne 14. října 2009 — New Yorker SHK Jeans v. OHIM — Vallis K — Vallis A (FISHBONE)

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/32

         Žaloba podaná dne 14. října 2009 — New Yorker SHK Jeans v. OHIM — Vallis K — Vallis A (FISHBONE)
   (Věc T-415/09)
   2009/C 297/49
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: New Yorker SHK Jeans GmbH (Braunschweig, Německo) (zástupci: A. Gaul, T. Golda, S. Kirschstein-Freund a V. Spitz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Vallis K — Vallis A & Co. OE (Atény, Řecko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               změnit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. července 2009 ve věci R 1051/2008-1 a rozhodnout, že odvolání je odůvodněné a že se námitka zamítá pro výrobky zařazené do třídy 25,

               —

               podpůrně zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. července 2009 ve věci R 1051/2008-1 v rozsahu, v němž se odvolání zamítá a potvrzuje zamítnutí přihlášky pro výrobky zařazené do třídy 25,

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vzniklých žalobkyni před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „FISHBONE“ pro výrobky zařazené do tříd 18 a 25

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis řecké ochranné známky „FISHBONE BEACHWEAR“ pro výrobky zařazené do třídy 25; dřívější označení (slovní a obrazové) používané v obchodním styku v Řecku pro „oblečení obecně, obuv a pokrývky hlavy“.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné vyhovění odvolání a zamítnutí odvolání ve zbývající části

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 43 odst. 2 a čl. 74 odst. 2 nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a čl. 76 odst. 2 nařízení Rady č. 207/2009), jakož i pravidla 22 odst. 2 nařízení Komise č. 2868/95 (1) tím, že odvolací senát nesprávně došel k závěru, že je oprávněn zohlednit katalogy předložené dne 15. ledna 2007; porušení článku 73 nařízení Rady č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení Rady č. 207/2009) tím, že odvolací senát neodůvodnil zohlednění katalogů předložených dne 15. ledna 2007; porušení čl. 43 odst. 2 a 5, jakož i čl. 15 odst. 1 a odst. 2 písm. a) nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a 5 a čl. 15 odst. 1 první a druhý pododstavec písm. a) nařízení Rady č. 207/2009) tím, že odvolací senát nesprávně prohlásil, že bylo prokázáno skutečné užívání sporné ochranné známky; porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009) tím, že se odvolací senát nesprávně domníval, že existuje nebezpečí záměny mezi dotyčnými ochrannými známkami.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).


title: Věc C-412/04: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Veřejné zakázky na stavební práce, dodávky a služby — Směrnice 92/50/EHS, 93/36/EHS, 93/37/EHS a 93/38/EHS — Transparentnost — Rovné zacházení — Zakázky vyloučené z působnosti těchto směrnic z důvodu své hodnoty)

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/2

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-412/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Veřejné zakázky na stavební práce, dodávky a služby - Směrnice 92/50/EHS, 93/36/EHS, 93/37/EHS a 93/38/EHS - Transparentnost - Rovné zacházení - Zakázky vyloučené z působnosti těchto směrnic z důvodu své hodnoty)
   (2008/C 92/02)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: X. Lewis, K. Wiedner, zmocněnec a G. Bambara, advokát)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia a M. Fiorilli, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupce: G. de Bergues, zmocněnec), Nizozemské království (zástupci: H. G. Sevenster a M. de Grave, zmocněnci), Finská republika (zástupce: A. Guimaraes-Purokoski, zmocněnkyně)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky (Úř. věst. L 199, s. 1; Zvl. vyd. 06/02, s. 110), směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce (Úř. věst. L 199, s. 54; Zvl. vyd 06/02, s. 163), směrnice Rady 93/38/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací (Úř. věst. L 199, s. 84; Zvl. vyd. 06/02, s. 194) a směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322) – Porušení článků 43 ES a 49 ES – Porušení zásad transparentnosti a rovného zacházení
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že přijala:

                           —

                           článek 2 odst. 1 zákona č. 109, rámcového zákona o veřejných pracech (legge quadro in materia di lavori pubblici) ze dne 11. února 1994, ve znění zákona č. 166 ze dne 1. srpna 2002, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky a směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/52/ES ze dne 13. října 1997;

                           —

                           článek 2 odst. 5 uvedeného zákona, ve znění pozdějších změn a doplňků, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 93/37, ve znění pozdějších změn a doplňků, a

                           —

                           článek 27 odst. 2 a čl. 28 odst. 4 téhož zákona, ve znění pozdějších změn a doplňků, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 92/50 a ze směrnice Rady 93/38/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství a Italská republika ponesou vlastní náklady řízení.

               4)

               Francouzská republika, Nizozemské království a Finská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-232/16 P (Úř. věst. C 63, 27.2.2017)

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/47

         Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-232/16 P
   (
         Úřední věstník Evropské unie C 63 ze dne 27. února 2017
      )
   (2017/C 195/62)
   Sdělení v Úř. věst. ve věci T-232/16 P, s. 28, Komise v. Frieberger a Vallin, zní takto:

      „Rozsudek Tribunálu ze dne 19. ledna 2017 – Komise v. Frieberger a Vallin
      (Věc T-232/16 P) (1)

      (‚Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Reforma služebního řádu - Zvýšení věku odchodu do důchodu - Rozhodnutí, kterým se zamítá opětné zhodnocení započitatelných nároků na důchod - Zásada ne ultra petita - Nesprávné právní posouzení - Povinnost uvést odůvodnění‘)
      (2017/C 063/39)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a G. Gattinara, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: Jürgen Frieberger (Woluwe-Saint-Lambert, Belgie), Benjamin Vallin (Saint-Gilles, Belgie) (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

         Předmět

      Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 2. března 2016, Frieberger a Vallin v. Komise (F-3/15, EU:F:2016:26), znějící na zrušení tohoto rozsudku.

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 2. března 2016, Frieberger a Vallin v. Komise (F-3/15), se zrušuje.

                  2)

                  Žaloba, kterou Jürgen Frieberger a Benjamin Vallin podali k Soudu pro veřejnou službu ve věci F-3/15, se zamítá.

                  3)

                  Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení o kasačním opravném prostředku.

                  4)

                  Jürgenu Friebergerovi a Benjaminu Vallinovi se ukládá náhrada nákladů řízení před Soudem pro veřejnou službu, včetně nákladů vynaložených Evropskou komisí.

                  5)

                  Evropský parlament a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení před Soudem pro veřejnou službu i tohoto řízení.“

      (1)  Úř. věst. C 243, 4.7.2016.


title: Věc F-83/15: Žaloba podaná dne 28. května 2015 – ZZ v. Agentura evropského GNSS

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/60

         Žaloba podaná dne 28. května 2015 – ZZ v. Agentura evropského GNSS
   (Věc F-83/15)
   (2015/C 279/76)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Žalovaná: Agentura evropského GNSS

      Předmět a popis sporu

   Zrušení hodnotící zprávy za období žalobcovy stáže a následného rozhodnutí výkonného ředitele žalované o jeho propuštění po skončení období stáže.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit hodnotící zprávu za období žalobcovy stáže, a v důsledku toho

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 15. října 2014 o propuštění žalobce po skončení období jeho stáže, potvrzení rozhodnutím ze dne 30. října 2014,

               —

               uložit Agentuře evropského GNSS náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-68/07: Žaloba podaná dne 6. července 2007 – Gering v. Europol

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/42

         Žaloba podaná dne 6. července 2007 – Gering v. Europol
   (Věc F-68/07)
   (2007/C 247/69)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Radolf Gering (La Haye, Nizozemsko) (zástupce: P. de Casparis, advokát)

      Žalovaný: Evropský policejní úřad (EUROPOL)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí vydané na základě stížnosti dne 5. dubna 2007, zaslané dne 10. dubna 2007 a, je-li to nezbytné zrušit rovněž smlouvu ze dne 24. dubna 2007 v části, která se týká platového zařazení

               —

               uložit Europolu:

                           —

                           vyplatit žalobci od 1. srpna 2003 plat odpovídající platové třídě 4.2 nebo, uzná-li to Soud za nutné, plat odpovídající platové třídě 4.1;

                           —

                           podpůrně: vyplatit žalobci od 1. srpna 2004 plat odpovídající platové třídě 4.6, od 1. srpna 2005 plat odpovídající platové třídě 4.8 a od 1. srpna 2007 plat odpovídající platové třídě 4.9;

               —

               uložit Europolu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce zejména napadá rozhodnutí Europolu ze dne 5. dubna 2007 a dodatek ze dne 24. dubna 2007 k jeho pracovní smlouvě z důvodu, že se uvedenými akty určuje jeho platové zařazení do třídy 4 stupeň 2 počínaje 1. prosincem 2004, a nikoli od 1. srpna 2003, tj. dne jeho přijetí do zaměstnání.
   Žalobce uplatňuje, že Europol měl dodržovat zásadu rovnosti při odměňování a platovém zařazení svých zaměstnanců. Podle Europolu je rozhodnutí zařadit žalobce do vyšší třídy až od 1. prosince 2004, a nikoli od 1. srpna 2003 odůvodněno tím, že až od tohoto data žalobce začal vykonávat práci v obdobném rozsahu a spojenou s obdobnou odpovědností, jako je rozsah práce a odpovědnosti vedoucích oddělení zařazených do platové třídy 4. Žalobce tuto tezi zpochybňuje a tvrdí, že Europol nevysvětlil v čem se pracovní úkoly, které vykonával, a odpovědnost, kterou nesl, v období od 1. srpna 2003 do 1. prosince 2004, liší od pracovních úkolů a odpovědnosti vedoucích oddělení. Dále Europol podle něj neoznačil skutečnosti a skutkové okolnosti, které dokazují, že pracovní činnosti žalobce byly méně náročné a byly spojeny s nižší odpovědností než u ostatních vedoucích oddělení.


20150731031616772015/C 270/152162015CJC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150512131422Věc C-216/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesarbeitsgericht (Německo) dne 12. května 2015 – Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH v. Ruhrlandklinik gGmbH
 ---documentbreak--- C2702015CS1320120150512CS0015132142Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesarbeitsgericht (Německo) dne 12. května 2015 – Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH v. Ruhrlandklinik gGmbH
   (Věc C-216/15)2015/C 270/15Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Bundesarbeitsgericht

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH

      Odpůrkyně: Ruhrlandklinik gGmbH

      Předběžná otázka

   Použije se čl. 1 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/104/ES ze dne 19. listopadu 2008 o agenturním zaměstnávání (
         1
      ) na přidělení člena sdružení k jinému podniku k výkonu práce podle jeho odborných a organizačních pokynů, pokud se člen sdružení při svém vstupu do sdružení zavázal, poskytovat svou plnou pracovní sílu také třetím osobám, za což pobírá od sdružení měsíční odměnu, jejíž výpočet se řídí podle kritérií obvyklých pro danou činnost, a sdružení obdrží za přidělení náhradu nákladů na zaměstnance člena sdružení, jakož i paušální částku na administrativní náklady?
   (
         1
      ) – Úř. věst. L 327, s. 9.


20150731049616802015/C 270/232862015CJC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150612181921Věc C-286/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 12. června 2015 – SIA „Latvijas propāna gāze“ v. Valsts ieņēmumu dienests
 ---documentbreak--- C2702015CS1810120150612CS0023181192Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 12. června 2015 – SIA „Latvijas propāna gāze“ v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Věc C-286/15)2015/C 270/23Jednací jazyk: lotyština
      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: SIA „Latvijas propāna gāze“

      Odpůrce: Valsts ieņēmumu dienests

      Předběžné otázky

            1)

            Musí se Všeobecná pravidla pro výklad vykládat v tom smyslu, že pravidlo 2 písm. b) a pravidlo 3 písm. b), která jsou obsažena v nařízení Komise (ES) č. 1031/2008 ze dne 19. září 2008 (
                  1
               ), kterým se mění příloha I nařízení č. 2658/87, a v nařízení Komise (ES) č. 948/2009 ze dne 30. září 2009 (
                  2
               ), kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87, stanoví, že pokud jsou podstatné rysy zboží (zkapalněného ropného plynu) dány společným působením všech složek plynné směsi a žádnou z těchto složek nelze jednotlivě označit za faktor, který tomuto plynu dává podstatné rysy, musí se předpokládat, že faktorem, který dává tomuto zboží podstatné rysy ve smyslu všeobecného výkladového pravidla 3 písm. b), je látka, která je ve směsi přítomna v největším poměru?

            2)

            Vyplývá z čl. 218 odst. 1 písm. d) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993 (
                  3
               ), kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, povinnost deklaranta zboží (zkapalněného ropného plynu) přesně určit procentní podíl látek, které ve směsi převažují?

            3)

            Pokud deklarant zboží přesně neurčil procentní podíl látek, které ve směsi převažují, musí se plyn, v němž souhrnný obsah methanu, ethanu a ethylenu činí 0,32 %, souhrnný obsah propanu a propylenu 58,32 % a souhrnný obsah butanu a butylenu nejvýše 39,99 %, zařadit do kódu 2711 19 00 kombinované nomenklatury Evropské unie, který uplatnil deklarant zboží v projednávané věci, nebo do kódu 2711 12 97, který uplatnila Valsts ieņēmumu dienests?

      (
         1
      ) – Nařízení Komise (ES) č. 1031/2008 ze dne 19. září 2008, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 291, s. 1).
   (
         2
      ) – Nařízení Komise (ES) č. 948/2009 ze dne 30. září 2009, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 287, s. 1).
   (
         3
      ) – Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3).


title: Věc C-298/09: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 16. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Bíróság Gazdasági Kollégiuma — Maďarská republika) — RANI Slovakia s.r.o. v. Hankook Tire Magyarország Kft ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Přistoupení k Evropské unii — Volný pohyb služeb — Směrnice 96/71/ES — Vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb — Podnik pro dočasnou práci — Požadavek na sídlo na území členského státu, kde je služba poskytována“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/14

      Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 16. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Bíróság Gazdasági Kollégiuma — Maďarská republika) — RANI Slovakia s.r.o. v. Hankook Tire Magyarország Kft
      (Věc C-298/09) (1)

      (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Přistoupení k Evropské unii - Volný pohyb služeb - Směrnice 96/71/ES - Vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb - Podnik pro dočasnou práci - Požadavek na sídlo na území členského státu, kde je služba poskytována)
      (2010/C 288/22)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Fővárosi Bíróság Gazdasági Kollégiuma

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: RANI Slovakia s.r.o.

         Žalovaná: Hankook Tire Magyarország Kft

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Fővárosi Bíróság — Výklad čl. 3 písm. c) ES, článků 49, 52 a 54 ES, jakož i směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (Úř. věst. 1997, L 18, s. 1; Zvl. vyd. 05/02, s. 431) — Vnitrostátní právní úprava omezující výkon činnosti podniků pro dočasnou práci pouze na společnosti se sídlem v tuzemsku

         Výrok

                  1)

                  Články 49 ES až 54 ES nelze vykládat v tom smyslu, že právní úprava členského státu týkající se výkonu činnosti podniku pro dočasnou práci, platná k datu přistoupení daného státu k Evropské unii, zůstává v platnosti, dokud Rada Evropské unie nepřijme program či směrnice pro účely provedení uvedených ustanovení s cílem stanovit podmínky liberalizace dané kategorie dotčeného poskytování služeb.

                  2)

                  Ani 19. bod odůvodnění směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb, ani čl. 1 odst. 4 uvedené směrnice nelze vykládat v tom smyslu, že členský stát může vyhradit výkon činnosti podniku pro dočasnou práci pouze podnikům se sídlem na území daného členského státu, nebo s takovými podniky zacházet příznivěji v ohledu k povolení dotčené činnosti než s podniky se sídlem v jiném členském státě.

                  3)

                  Články 49 ES až 54 ES musí být vykládány v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, jež vyhrazuje výkon činnosti podniku pro dočasnou práci pouze podnikům se sídlem na území daného členského státu.

         (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc C-610/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 18. listopadu 2015 – Stichting Brein, další účastnice řízení: Ziggo BV a XS4All Internet BV

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 18. listopadu 2015 – Stichting Brein, další účastnice řízení: Ziggo BV a XS4All Internet BV
   (Věc C-610/15)
   (2016/C 048/21)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Stichting Brein

      Další účastnice řízení: Ziggo BV a XS4All Internet BV

      Předběžné otázky

               1)

               Jedná se o sdělování veřejnosti ve smyslu čl. 3 odst. 1 směrnice 2001/29 (1) provozovatelem internetové stránky, jestliže tato internetová stránka neobsahuje žádná chráněná díla, avšak existuje systém [popsaný níže v bodech 1 až 13 a 30], prostřednictvím kterého se indexují a kategorizují metainformace o chráněných dílech, které se nacházejí v zařízeních uživatelů, aby uživatelé následně na základě těchto informací dokázali nacházet, nahrávat a stahovat chráněná díla?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Lze na základě čl. 8 odst. 3 směrnice 2001/29 a článku 11 směrnice 2004/48 (2) vydat soudní příkaz vůči zprostředkovateli či prostředníku ve smyslu těchto ustanovení, kteří způsobem uvedeným v první otázce usnadňují třetím osobám protiprávní jednání?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. L 167, 22.6.2001, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 45; Zv. vyd. 17/02, s. 32).


title: Věc C-588/11 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 18. září 2012 — Omnicare, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Astellas Pharma GmbH ( „Opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Přihláška k zápisu slovního označení „OMNICARE“ — Námitky — Rozhodnutí odvolacího senátu zamítající přihlášku k zápisu — Žaloba — Rozsudek Tribunálu zamítající tuto žalobu — Zpětvzetí námitek — Kasační opravný prostředek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/12

         Usnesení Soudního dvora ze dne 18. září 2012 — Omnicare, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Astellas Pharma GmbH
   (Věc C-588/11 P) (1)

   (Opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Přihláška k zápisu slovního označení „OMNICARE“ - Námitky - Rozhodnutí odvolacího senátu zamítající přihlášku k zápisu - Žaloba - Rozsudek Tribunálu zamítající tuto žalobu - Zpětvzetí námitek - Kasační opravný prostředek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 379/20
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Omnicare, Inc. (zástupce: M. Edenborough QC)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec), Astellas Pharma GmbH (zástupkyně: M. L. Polo Carreño, abogada)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) ze dne 9. září 2011, Omnicare v. OHIM — Astellas Pharma (OMNICARE) (T-290/09), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelem slovní ochranné známky „OMNICARE“ pro služby zařazené ve třídě 42 proti rozhodnutí R 402/2008-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 14. května 2009, kterým bylo zrušeno rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byly zamítnuty námitky podané majitelkou národní ochranné známky „OMNICARE“ pro služby zařazené do tříd 35, 41 a 42 — Výklad a použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 — Pojem „skutečné užívání starší ochranné známky“ — Ochranná známka užívaná pro bezplatně poskytované služby

      Výrok

               1)

               Není namístě rozhodnout o kasačním opravném prostředku podaném společností Omnicare, Inc.

               2)

               Společnosti Omnicare, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) v rámci tohoto řízení a řízení o předběžných opatřeních.

               3)

               Společnosti Omnicare, Inc. a Astellas Pharma GmbH ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc T-83/08: Žaloba podaná dne 19. února 2008 – Denki Kagaku Kogyo a Denka Chemicals v. Komise

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/35

         Žaloba podaná dne 19. února 2008 – Denki Kagaku Kogyo a Denka Chemicals v. Komise
   (Věc T-83/08)
   (2008/C 107/60)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Denki Kagaku Kogyo K. K. (Tokio, Japonsko) a Denka Chemicals GmbH (Düsseldorf, Německo) (zástupci: G. Van Gerven, T. Franchoo a D. Fessenko, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit články 1, 2 a 3 rozhodnutí Komise K(2007) 5910 konečné ze dne 5. prosince 2007 ve věci COMP/F/38.629 – Chloroprénový kaučuk,

               —

               podpůrně, podstatně snížit pokutu uloženou žalobkyním na základě článku 2 tohoto rozhodnutí,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svou žalobou se žalobkyně domáhají zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 5910 konečné ze dne 5. prosince 2007 (Věc COMP/F/38.629 – Chloroprénový kaučuk), v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP v rozsahu, v němž Komise rozhodla, že žalobkyně porušily článek 81 ES, a uložila jim pokutu s požadavkem okamžitě ukončit údajné protiprávní jednání.
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně předkládají šest žalobních důvodů:
   Ve svém prvním a druhém žalobním důvodu žalobkyně zaprvé tvrdí, že Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když rozhodla, že žalobkyně porušily článek 81 ES, protože neprokázala, že žalobkyně měly společný cíl s jinými výrobci chloroprénu, aby vytvořili kartel, a ani neprokázala, že se žalobkyně účastnily na jednání ve vzájemné shodě.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise porušila jejich práva obhajoby a porušila článek 253 ES a zásadu řádné správy, když neumožnila přístup k vyjádření společnosti Bayer uskutečněnému během jednání in camera.
   Ve svém třetím, čtvrtém, pátém a šestém žalobním důvodu žalobkyně požadují, aby Soud podstatně snížil pokutu uloženou Komisí na základě článku 2 napadeného rozhodnutí.
   Ve třetím žalobním důvodu totiž žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásady právní jistoty a zákazu retroaktivity, když vypočítala pokutu na základě pokynů o metodě stanovování pokut z roku 2006 na místo pokynů z roku 1998.
   Ve čtvrtém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení ve vztahu k výpočtu objemu prodeje při určování základní částky pokuty. Podle žalobkyň Komise také údajně porušila zásadu proporcionality tím, že byly žalobkyně potrestány dvakrát.
   V pátém žalobním důvodu žalobkyně uvádí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení při určení doby trvání kartelové dohody.
   Nakonec ve svém šestém žalobním důvodu tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušila článek 253 ES a zásady proporcionality a rovného zacházení, když nesnížila pokutu uloženou žalobkyním na základě polehčujících okolností.


title: Věc C-122/09: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias — Řecko) — Enosi Efopliston Aktoploïas a další v. Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou ( „Námořní doprava — Námořní kabotáž — Nařízení (EHS) č. 3577/92 — Dočasná výjimka z použití tohoto nařízení — Povinnost členských států nepřijmout před uplynutím doby platnosti výjimky právní předpisy, které by mohly vážně ohrozit uplatňování zmíněného nařízení“ )

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/12

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias — Řecko) — Enosi Efopliston Aktoploïas a další v. Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou
      (Věc C-122/09) (1)

      („Námořní doprava - Námořní kabotáž - Nařízení (EHS) č. 3577/92 - Dočasná výjimka z použití tohoto nařízení - Povinnost členských států nepřijmout před uplynutím doby platnosti výjimky právní předpisy, které by mohly vážně ohrozit uplatňování zmíněného nařízení“)
      (2010/C 161/17)
      Jednací jazyk: řečtina

         Předkládající soud

      Symvoulio tis Epikrateias

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoikes grammes, N.E. Lésvou, Blue Star Ferries

         Žalovaní: Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Symvoulio tis Epikrateias — Výklad článků 1, 2 a 4 a čl. 6 odst. 3 nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž) (Úř. věst. L 364, s. 7; Zvl. vyd. 06/02, s. 10) — Dočasná výjimka z použití nařízení — Povinnost členských států nepřijímat před uplynutím doby platnosti výjimky ustanovení, která by mohla narušit plné a účinné použití nařízení — Právo jednotlivců dovolávat se ustanovení nařízení za účelem zpochybnění vnitrostátních ustanovení s takovýmto účinkem

         Výrok

      Za předpokladu, že řecký zákonodárce byl po dobu platnosti výjimky z použití nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž) v Řecku povinen zdržet se přijetí ustanovení, která by mohla vážně ohrozit plné a účinné uplatnění zmíněného nařízení od 1. ledna 2004, tedy od data, kdy uplynula uvedená doba platnosti dočasné výjimky, není toto plné a účinné použití uvedeného nařízení vážně ohroženo jen proto, že řecký zákonodárce přijal v roce 2001 ustanovení, která nejsou slučitelná se zmíněným nařízením, mají úplnou a trvalou povahu a nestanoví, že od 1. ledna 2004 pozbývají účinnosti.

         (1)  Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


title: Věc T-878/16: Žaloba podaná dne 9. prosince 2016 – Karelia v. EUIPO (KARELIA)

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/52

         Žaloba podaná dne 9. prosince 2016 – Karelia v. EUIPO (KARELIA)
   (Věc T-878/16)
   (2017/C 038/67)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ino Karelia (Kalamata, Řecko) (zástupce: M. Karpathakis, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „KARELIA“ – přihláška č. 964 502

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. září 2016 ve věci R 1562/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil,

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) a b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-114/05: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne  9. března 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État) – Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie v. Société Gillan Beach (DPH — Místo zdanitelných plnění — Daňová příslušnost — Poskytování služeb uskutečněné v rámci výstav vodních sportů)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/25

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. března 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État) – Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie v. Société Gillan Beach
   (Věc C-114/05) (1)

   (DPH - Místo zdanitelných plnění - Daňová příslušnost - Poskytování služeb uskutečněné v rámci výstav vodních sportů)
   (2006/C 131/45)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'État
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie

      Žalovaná: Société Gillan Beach
   Předmět
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Conseil d'État (Francie) – Výklad čl. 9 odst. 2 směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1) – Určení daňové příslušnosti – Poskytování služeb uskutečněné v rámci výstav vodních sportů
   Výrok
   Článek 9 odst. 2 písm. c) první odrážka šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, musí být vykládán v tom smyslu, že globální plnění poskytnuté organizátorem vystavovatelům na veletrhu nebo na výstavě spadá do kategorie poskytování služeb, na něž se vztahuje toto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. září 2004 ve věci C-375/02: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Nakládání s odpady — Skládka v Castelliri — Směrnice 75/442/EHS ve znění směrnice 91/156/EHS — Články 4 a 8)

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 9. září 2004
   ve věci C-375/02: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Nakládání s odpady - Skládka v Castelliri - Směrnice 75/442/EHS ve znění směrnice 91/156/EHS - Články 4 a 8)
   (2004/C 262/10)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-375/02, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 18. října 2002, Komise Evropských společenství (zmocněnci: M. Konstantinidis a R. Amorosi) proti Italské republice (zmocněnec: I. M. Braguglia ve spolupráci s M. Fiorillim), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení C. Gulmann, předseda senátu, S. von Bahr a R. Silva de Lapuerta (zpravodaj), soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 9. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala nezbytná opatření pro zajištění, aby odpady uložené na skládce v Castelliri (Frosinone) (Itálie) byly zpracovány nebo odstraněny, aniž by ohrozily lidské zdraví a aniž by byly použity postupy nebo způsoby, které by mohly poškodit životní prostředí a tím, že nepřijala nezbytná ustanovení, aby držitel odpadů uložených na této skládce je předal soukromému nebo veřejnému zařízení, které odpad sbírá, které vykonává činnosti upravené v přílohách II A nebo II B směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991 nebo je sama nezpracovala nebo neodstranila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 4 a 8 této směrnice.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 305, 7.12.2002.


20150731018616702015/C 270/162342015CJC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150521141411Věc C-234/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Constanţa (Rumunsko) dne 21. května 2015 – SC Doris Spedition SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați
 ---documentbreak--- C2702015CS1410120150521CS0016141141Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Constanţa (Rumunsko) dne 21. května 2015 – SC Doris Spedition SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați
   (Věc C-234/15)2015/C 270/16Jednací jazyk: rumunština
      Předkládající soud

   Curtea de Apel Constanţa

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: SC Doris Spedition

      Odpůrce: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Constanța – Serviciul fiscal orășenesc Hârșova

      Vedlejší účastník: Administrația Fondului pentru Mediu București

      Předběžná otázka

   Brání článek 110 SFEU zavedení povinnosti ve smyslu čl. 4 písm. a) zákona č. 9/2012 zaplatit daň z emisí škodlivých látek z ojetých motorových vozidel pocházejících z území Evropské unie při zápisu u příslušného orgánu nabytí vlastnického práva k motorovému vozidlu prvním vlastníkem v Rumunsku a vydání osvědčení o registraci vozidla a přidělení registrační značky, tj. daň, která se uplatní i při převodu vlastnického práva k tuzemským vozidlům, s výjimkou případů, kdy stejná nebo podobná daň již byla zaplacena?


title: Spojené věci C-337/12 P až C 340/12 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 6. března 2014 – Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S v. Yoshida Metal Industry Co. Ltd, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Zápis označení tvořených plochou s černými puntíky — Prohlášení neplatnosti — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) — Zkreslení důkazů“

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/2

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 6. března 2014 – Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S v. Yoshida Metal Industry Co. Ltd, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Spojené věci C-337/12 P až C 340/12 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Zápis označení tvořených plochou s černými puntíky - Prohlášení neplatnosti - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) - Zkreslení důkazů“)
   2014/C 129/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S (zástupce: H. Pernez, advokát)

      Další účastníci řízení: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (zástupci: S. Verea, K. Muraro a M. Balestriero, advokáti), Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 8. května 2012, – Yoshida Metal Industry v. OHIM – Pi-Design a další (T-331/10), kterým Tribunál zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) R 1235/2008-1 a R 1237/2008-1 ze dne 20. května 2010, zrušující rozhodnutí zrušovacího oddělení, kterým byl zamítnut návrh na prohlášení neplatnosti obrazové ochranné známky znázorňující povrch pokrytý černými kruhy pro výrobky tříd 8 a 21, který podaly společnosti Pi-Design (T-331/10) a Pi-Desing, Bodum France a Bodum Logistics A/S (T-416/10) – Výklad čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení (ES) č. 207/2009 o ochranné známce Společenství – Označení tvořené výlučně tvarem výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku

      Výrok

               1)

               Rozsudky Tribunálu Evropské unie ze dne 8. května 2012, Yoshida Metal Industry v. OHMI – Pi-Design a další (znázornění trojúhelníkové plochy s černými puntíky) (T-331/10), jakož i Yoshida Metal Industry v. OHMI – Pi-Design a další (znázornění plochy s černými puntíky) (T-416/10), se zrušují.

               2)

               Věci se vrací zpět Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 295, 29.9.2012.


               30.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 159/29

         Žádost o odborné stanovisko Soudního dvoru ESVO předložené Fürstlicher Landrichter na základě rozhodnutí soudu Fürstlicher Landrichter ze dne 13. prosince 2004 ve věci Paolo Piazza v. Paul Schurte AG

   (Věc E-10/04)
   (2005/C 159/11)
   V důsledku rozhodnutí Fürstlicher Landrichter (knížecí soudní dvůr), Vaduz, Lichtenštejnsko ze dne 13. prosince 2004 byla k Soudnímu dvoru ESVO podána žádost o odborné stanovisko ve věci Paolo Piazza v. Paul Schurte AG, která byla na podatelnu soudu doručena dne 31. prosince 2004 a která se týká této otázky:
   Je ustanovení, které je obsaženo v čl. 56 odst. 2 lichtenštejnského Zivilprozessordnung (občanského soudního řádu), slučitelné s právem EHP, zejména pokud jde o volný pohyb služeb podle článku 36 Dohody o EHP a volný pohyb kapitálu podle článku 40 Dohody o EHP? Za předpokladu, že je toto ustanovení odůvodněné, je rovněž přiměřené?