title: Věc T-832/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. července 2016 – Nutria v. Komise „Mimosmluvní odpovědnost — Odmítnutí prodloužení lhůty pro odebrání sušeného odstředěného mléka v rámci programu pro rozdělování potravinové pomoci nejchudším osobám Unie na rok 2010 — Dostatečně závažné porušení právního předpisu, jehož účelem je přiznat práva jednotlivcům.“

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. července 2016 – Nutria v. Komise
   (Věc T-832/14) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Odmítnutí prodloužení lhůty pro odebrání sušeného odstředěného mléka v rámci programu pro rozdělování potravinové pomoci nejchudším osobám Unie na rok 2010 - Dostatečně závažné porušení právního předpisu, jehož účelem je přiznat práva jednotlivcům.“)
   (2016/C 326/43)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Nutria AE Typopoiisis & Emporias Agrotikon Proïonton (Agios Konstantinos, Řecko) (zástupci: původně M.-J. Jacquot, poté K. Makaronas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Guillem Carrau a D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná na základě článku 268 SFEU domáhající se náhrady majetkové újmy, kterou žalobkyně údajně utrpěla odmítnutím Komise prodloužit lhůtu pro odebrání sušeného odstředěného mléka, která je stanovená v čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1111/2009 ze dne 19. listopadu 2009, kterým se přijímá plán přidělující členským státům zdroje vyčleněné na rozpočtový rok 2010 pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob ve Společenství a stanoví odchylky od některých ustanovení nařízení (EHS) č. 3149/92 (Úř. věst. 2009, L 306, s. 5).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Nutria AE Typopoiisis & Emporias Agrotikon Proïonton ponese kromě vlastních nákladů řízení i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 81, 9.3.2015.


title: Věc C-344/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 17. července 2014 – Kyowa Hakko Europe GmbH v. Hauptzollamt Hannover

text:
               29.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 17. července 2014 – Kyowa Hakko Europe GmbH v. Hauptzollamt Hannover
   (Věc C-344/14)
   2014/C 339/11
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Kyowa Hakko Europe GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hannover

      Předběžné otázky

               1)

               Jedná se u směsí aminokyselin, jako jsou směsi v tomto sporu (RM0603 resp. RM0789), z nichž se (ve spojení s uhlohydráty a tuky) vyrábí potravina, kterou je nahrazována zásadně životně nezbytná látka existující v běžné výživě, která však v jednotlivých případech způsobuje alergii, čímž zabraňuje poškození zdraví způsobeného alergií a umožňuje zmírnění nebo dokonce vyléčení již vzniklých poškození, o smíchané léky k profylaktickým nebo terapeutickým účelům sestávající z více složek ve smyslu čísla 3003 kombinované nomenklatury (1)?
               V případě záporné odpovědi na otázku 1:

               2)

               Jedná se u směsí aminokyselin o výživné přípravky čísla 2016 kombinované nomenklatury, které jsou podle poznámky 1 písm. a) ke kapitole 30 kombinované nomenklatury z této kapitoly vyloučeny, protože nevyvolávají žádný profylaktický nebo terapeutický účinek přesahující přísun výživy?

      (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1001/2013 ze dne 4. října 2013 , kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, Úř. věst. L 290 s. 1.


title: Věc C-274/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. července 2011 — Evropská komise v. Maďarská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Daně — DPH — Směrnice 2006/112/ES — Nárok na odpočet — Pravidla pro uplatnění — Článek 183 — Vnitrostátní právní úprava umožňující vrácení nadměrného odpočtu DPH pouze tehdy, pokud převyšuje částku daně na vstupu vyplývající z plnění, za která dosud nebylo zaplaceno )

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/8

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. července 2011 — Evropská komise v. Maďarská republika
   (Věc C-274/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Daně - DPH - Směrnice 2006/112/ES - Nárok na odpočet - Pravidla pro uplatnění - Článek 183 - Vnitrostátní právní úprava umožňující vrácení nadměrného odpočtu DPH pouze tehdy, pokud převyšuje částku daně na vstupu vyplývající z plnění, za která dosud nebylo zaplaceno)
   2011/C 298/14
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou, B. Simon a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

      Žalovaná: Maďarská republika (zástupci: M. Fehér, K. Szíjjártó, G. Koós, zmocněnci a K. Magony, szakértő)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Vnitrostátní právní úprava, která umožňuje vrácení nadměrného odpočtu DPH pouze v rozsahu, v němž převyšuje částku daně vyplývající z dosud nezaplacených plnění — Porušení zásady daňové neutrality

      Výrok

               1)

               Maďarská republika

                           —

                           tím, že osobám povinným k dani, jejichž daňové přiznání za určité zdaňovací období vykazuje nadměrný odpočet ve smyslu článku 183 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ukládá povinnost převést tento nadměrný odpočet zcela nebo zčásti do následujícího zdaňovacího období, pokud nezaplatily svému dodavateli celou částku za odpovídající koupi, a

                           —

                           z důvodu, že vzhledem k této povinnosti mohou být některé osoby povinné k dani, jejichž daňové přiznání vykazuje pravidelně „nadměrné odpočty“, nuceny převést tento nadměrný odpočet do následujícího zdaňovacího období častěji než jednou,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Maďarské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


title: Věc C-105/10 PPU: Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 3. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus — Finsko) — Virallinen syyttäjä v. Malik Gataev, Khadizhat Garaeva

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/27

         Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 3. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus — Finsko) — Virallinen syyttäjä v. Malik Gataev, Khadizhat Garaeva
   (Věc C-105/10 PPU) (1)

   2010/C 179/45

      Jednací jazyk: finština

   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-713/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2016 – IPSO v. ECB „ECB — Zaměstnanci ECB — Agenturní pracovníci — Omezení maximální doby působení agenturního pracovníka — Žaloba na neplatnost — Napadnutelný akt — Bezprostřední a osobní dotčení — Právní zájem na podání žaloby — Lhůta k podání žaloby — Přípustnost — Neinformování žalující odborové organizace a neprojednání věci s ní — Mimosmluvní odpovědnost“

text:
               13.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2016 – IPSO v. ECB
   (Věc T-713/14) (1)

   („ECB - Zaměstnanci ECB - Agenturní pracovníci - Omezení maximální doby působení agenturního pracovníka - Žaloba na neplatnost - Napadnutelný akt - Bezprostřední a osobní dotčení - Právní zájem na podání žaloby - Lhůta k podání žaloby - Přípustnost - Neinformování žalující odborové organizace a neprojednání věci s ní - Mimosmluvní odpovědnost“)
   (2017/C 046/21)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Organizace zaměstnanců pracujících u evropských a mezinárodních orgánů ve Spolkové republice Německo (IPSO) (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: původně B. Ehlers, I. Köpfer a M. López Torres, poté B. Ehlers, P. Pfeifhofer a F. Malfrère, zmocněnci, ve spolupráci B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU, znějící na zrušení rozhodnutí Výkonné rady ECB ze dne 20. května 2014 stanovující maximální dobu působení agenturního pracovníka pověřeného sekretářskými a administrativními úkoly na dva roky, a dále návrh na základě článku 268 SFEU, znějící na získání náhrady za utrpěnou nemajetkovou újmu

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Výkonné rady Evropské centrální banky (ECB) ze dne 20. května 2014 stanovující maximální dobu působení agenturního pracovníka pověřeného sekretářskými a administrativními úkoly na dva roky se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               ECB ponese vlastní náklady řízení a nahradí tři čtvrtiny nákladů vynaložených Organizací zaměstnanců pracujících u evropských a mezinárodních orgánů ve Spolkové republice Německo (IPSO). IPSO ponese čtvrtinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 431, 1.12.2014.


title: Věc C-372/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Niederlande) dne 3. srpna 2012 — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, další účastníci řízení: M a S

text:
               6.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Niederlande) dne 3. srpna 2012 — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, další účastníci řízení: M a S
   (Věc C-372/12)
   2012/C 303/32
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

      Další účastníci řízení: M a S

      Předběžné otázky

               1)

               Je čl. 12 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů třeba vykládat v tom smyslu, že existuje právo na opis písemností, ve kterých byly zpracovány osobní údaje, nebo postačí předání úplného a srozumitelně formulovaného přehledu osobních údajů, které jsou předmětem zpracování v dotčených písemnostech?

               2)

               Je třeba slova „mít právo na přístup“ v čl. 8 odst. 2 Listiny základních práv vykládat v tom smyslu, že existuje právo na opis písemností, ve kterých byly zpracovány osobní údaje, nebo postačí předání úplného a srozumitelně formulovaného přehledu osobních údajů, které jsou předmětem zpracování v dotčených písemnostech, ve smyslu článku 12 písm. a) druhé odrážky směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů?

               3)

               Platí čl. 41 odst. 2 písm. b) Listiny základních práv Evropské unie také pro členské státy Evropské unie, pokud provádějí ve smyslu čl. 51 odst. 1 této Listiny unijní právo?

               4)

               Představuje skutečnost, že z důvodu zpřístupňování „přípravných dokumentů“ v těchto dokumentech již nadále nejsou uváděny důvody, proč se navrhuje určité rozhodnutí, což má negativní vliv na nerušenou vnitřní názorovou výměnu v rámci dotčeného orgánu a řádné rozhodování, oprávněný zájem důvěrnosti ve smyslu čl. 41 odst. 2 písm. b) Listiny základních práv Evropské unie?

               5)

               Je třeba v „přípravném dokumentu“ obsažené právní rozbory považovat za osobní údaje ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů?

               6)

               Patří k ochraně práv a svobod druhých ve smyslu čl. 13 odst. 1 písm. g) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů také zájem nerušené vnitřní názorové výměny v rámci dotčeného orgánu? Pokud na tuto otázku bude odpovězeno záporně: Může uvedený zájem být podřazen pod čl. 13 odst. 1 písm. d) nebo f) této směrnice?


title: Věc T-256/05: Žaloba podaná dne 1. července 2005 Fernanda Ehrhard-Avancini proti Evropskému parlamentu

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/27

         Žaloba podaná dne 1. července 2005 Fernanda Ehrhard-Avancini proti Evropskému parlamentu
   (Věc T-256/05)
   (2005/C 229/58)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 1. července 2005 žaloba podaná proti Evropskému parlamentu Fernanda Ehrhardt-Avancini, s bydlištěm v Lucemburku, zastoupenou Georgesem Vandersandenem, Laure Levi a Chiara Ronzi, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ), kterým byla zamítnuta žádost na náhradu 207 hodin 30 minut, které jí byly odečteny z dovolené a následně z její odměny/důchodu;

               2.

               přiznal úroky z prodlení;

               3.

               uložil žalovanému náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V rozhodné době z hlediska dotyčných skutečností byla žalobkyně úřednicí Evropského parlamentu. Evropský parlament jí zaslal dopis ze dne 21. července 2004, který ji informoval, že jí bude odečteno 207 hodin 30 minut z její roční dovolené v důsledku nepřítomnosti z důvodu nemoci v období od 28. května do 11. července 2004. Toto rozhodnutí Evropského parlamentu bylo přijato v důsledku závěrů vyšetření žalobkyně v rámci lékařského vyšetření nezávislým lékařem podle článku 59 služebního řádu, podle kterého byla žalobkyně schopna vykonávat své služební povinnosti. Následná žádost žalobkyně, směřující k tomu, aby jí byly nahrazeny odečtené hodiny, byla rovněž Evropským parlamentem zamítnuta.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje porušení článku 59 služebního řádu a vnitřních pravidel Evropského parlamentu z důvodu, že musela podstoupit lékařské vyšetření, aniž by byla předtím vyšetřena praktickým lékařem. Uplatňuje rovněž porušení povinnosti odůvodnění, práv obhajoby a zásady „patere quam ipse legem fecisti“.


title: Věc T-450/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2009 — Peugeot a Peugeot Nederland v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Distribuce motorových vozidel — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Omezení souběžných vývozů z Nizozemska — Systém odměňování autorizovaných prodejců a nátlak — Dohoda mající protisoutěžní cíl — Pokuty — Závažnost a délka trvání porušení )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2009 — Peugeot a Peugeot Nederland v. Komise
   (Věc T-450/05) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Distribuce motorových vozidel - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Omezení souběžných vývozů z Nizozemska - Systém odměňování autorizovaných prodejců a nátlak - Dohoda mající protisoutěžní cíl - Pokuty - Závažnost a délka trvání porušení“)
   2009/C 205/56
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Automobiles Peugeot SA (Paříž, Francie); a Peugeot Nederland NV (Utrecht, Nizozemsko) (zástupci: O. d’Ormesson a N. Zacharie, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně A. Bouquet, F. Arbault a A. Whelan, poté A. Bouquet a M. Kellerbauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K (2005) 3683 konečné ze dne 5. října 2005 v řízení podle článku 81 [ES] (věci F-2/36.623/36.820/37.275 — SEP a další v. Automobiles Peugeot SA) a podpůrně návrh na snížení částky pokuty uložené žalobcům dotčeným rozhodnutím.

      Výrok rozsudku

               1)

               Výše pokuty uložené Automobiles Peugeot SA a Peugeot Nederland NV článkem 3 rozhodnutí Komise K (2005) 3683 konečné ze dne 5. října 2005 se stanovuje na 44,55 milionů eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba se zamítá.

               3)

               Automobiles Peugeot SA a Peugeot Nederland NV se ukládá povinnost nést devět desetin svých vlastních nákladů řízení a devět desetin nákladů řízení vynaložených Komisí Evropských společenství.

               4)

               Komisi se ukládá povinnost nést jednu desetinu svých vlastních nákladů řízení a jednu desetinu nákladů řízení vynaložených Automobiles Peugeot SA a Peugeot Nederland NV.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc T-524/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2013 — Recaro v. OHIM — Certino Mode (RECARO) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Společenství RECARO — Skutečné užívání ochranné známky — Článek 15 odst. 15 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povaha užívání ochranné známky — Přípustnost nových důkazů — Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 — Povinnost odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009“ )

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2013 — Recaro v. OHIM — Certino Mode (RECARO)
   (Věc T-524/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Společenství RECARO - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 15 odst. 15 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povaha užívání ochranné známky - Přípustnost nových důkazů - Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 - Povinnost odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009)
   2014/C 9/38
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Recaro Holding GmbH, původně Recaro Beteiligungs-GmbH (Stuttgart, Německo) (zástupce: J. Weiser, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Certino Mode, SL (Elche, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. září 2012 (věc R 1761/2011-1) týkajícímu se řízení o zrušení ochranné známky mezi společnostmi Recaro Beteiligungs-GmbH a Certino Mode, SL

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Recaro Holding GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 2.2.2013.


               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/3

         Seznamy pro účely sestavení soudních kolegií
   2009/C 267/07
   Soudní dvůr na své schůzi konané dne 8. října 2009 sestavil seznam uvedený v čl. 11b odst. 2 jednacího řádu pro účely sestavení velkého senátu následovně:

               —

               p. Timmermans

               —

               pí Berger

               —

               p. Rosas

               —

               p. Šváby

               —

               pí Silva de Lapuerta

               —

               p. Safjan

               —

               p. Schiemann

               —

               p. Kasel

               —

               p. Kūris

               —

               pí Toader

               —

               p. Juhász

               —

               p. Arabadžev

               —

               p. Arestis

               —

               p. von Danwitz

               —

               p. Borg Barthet

               —

               pí Lindh

               —

               p. Ilešič

               —

               p. Bay Larsen

               —

               p. Malenovský

               —

               p. Ó Caoimh

               —

               p. Lõhmus

               —

               p. Levits

         Soudní dvůr na své schůzi konané dne 8. října 2009 sestavil seznam uvedený v čl. 11c odst. 2 prvním pododstavci jednacího řádu pro účely sestavení senátů, v nichž zasedá pět soudců následovně:

                  První senát

               p. Borg Barthet
               pí Berger
               p. Ilešič
               p. Safjan
               p. Levits
               p. Kasel

                  Druhý senát

               p. Rosas
               p. Arabadžev
               p. Lõhmus
               pí Lindh
               p. Ó Caoimh

                  Třetí senát

               pí Silva de Lapuerta
               p. Šváby
               p. Juhász
               p. von Danwitz
               p. Arestis
               p. Malenovský

                  Čtvrtý senát

               p. Timmermans
               pí Toader
               p. Schiemann
               p. Bay Larsen
               p. Kūris

         Soudní dvůr na své schůzi konané dne 9. října 2009 sestavil seznam uvedený v čl. 11c odst. 2 druhém pododstavci jednacího řádu pro účely sestavení senátů, v nichž zasedají tři soudci následovně:

                  Pátý senát

               p. Borg Barthet
               p. Ilešič
               p. Kasel
               p. Safjan
               pí Berger

                  Šestý senát

               p. Rosas
               p. Lõhmus
               p. Ó Caoimh
               p. Arabadžev

                  Sedmý senát

               p. Juhász
               p. Arestis
               p. Malenovský
               p. von Danwitz
               p. Šváby

                  Osmý senát

               p. Timmermans
               p. Schiemann
               p. Kūris
               p. Bay Larsen


title: Věc T-411/17: Žaloba podaná dne 30. června 2017 – Landesbank Baden-Württemberg v. SRB

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/51

         Žaloba podaná dne 30. června 2017 – Landesbank Baden-Württemberg v. SRB
   (Věc T-411/17)
   (2017/C 277/74)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Německo) (zástupci: H. Berger a K. Rübsamen, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí výkonného zasedání SRB (SRB/ES/SRF/2017/05) ze dne 11. dubna 2017 o předem hrazených příspěvcích do Jednotného fondu pro řešení krizí za rok 2017, včetně jeho přílohy, v rozsahu, v němž se napadené rozhodnutí týká žalobkyně, a

               —

               uložil SRB náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 296 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 1 a odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listiny“) kvůli nedostatečnému odůvodnění rozhodnutí.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení práva být vyslechnut zakotveného v čl. 41 odst. 1 a odst. 2 písm. a) Listiny, neboť žalobkyně nebyla vyslechnuta.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení základního práva na účinnou soudní ochranu podle čl. 47 odst. 1 Listiny z důvodu nepřezkoumatelnosti rozhodnutí.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 103 odst. 7 písm. h) směrnice 2014/59/EU (1), čl. 113 odst. 7 nařízení (EU) č. 575/2013 (2), čl. 6 odst. 5 prvního pododstavce nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 (3), článků 16 a 20 Listiny a zásady proporcionality z důvodu uplatnění multiplikátoru ukazatele IPS (Členství v institucionálním systému ochrany).

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení článku 16 Listiny a zásady přiměřenosti z důvodu uplatnění multiplikátoru úpravy příspěvku podle rizikového profilu.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z protiprávnosti článků 4 až 7 a článku 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 a přílohy I uvedeného nařízení v přenesené pravomoci.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014 , kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012. Text s významem pro EHP (Úř. věst. 2014, L 173, s. 190).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012. Text s významem pro EHP (Úř. věst. 2013, L 176, s. 1).

      (3)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014 , kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí (Úř. věst. 2015, L 11, s. 44).


               25.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/10

         Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO ze dne 5. června 2015 předložená soudem Norges Høyesterett ve věci Holship Norge AS v. Norsk Transportarbeiderforbund
   (Věc E-14/15)
   (2016/C 73/06)
   Dopisem ze dne 5. června 2015, který byl na podatelnu Soudního dvora ESVO doručen dne 5. června 2015, požádal Norges Høyesterett (Nejvyšší soud Norska) Soudní dvůr ESVO o poradní stanovisko ve věci Holship Norge AS v. Norsk Transportarbeiderforbund k následujícím otázkám:
   A   Právo v oblasti hospodářské soutěže:

               A.1

               Zahrnuje výjimka z pravidel hospodářské soutěže uvedených v Dohodě o EHP, která se vztahuje na kolektivní smlouvy, ve smyslu popisu mj. v poradním stanovisku Soudního dvora ESVO ve věci E-8/00 Landsorganisasjonen i Norge a NKF, Sb. rozh. ESVO 2002, s. 114, použití bojkotu vůči uživateli přístavu, jehož účelem je docílit přijetí kolektivní smlouvy, znamená-li toto přijetí, že uživatel přístavu musí upřednostňovat nákup služeb v oblasti nakládky a vykládky od zvláštního správního úřadu, jak je popsáno výše v odstavcích 7 a 10 až 14, namísto aby pro tutéž činnost využil vlastní zaměstnance?

               A.2

               Pokud ne, měl by být takový systém hodnocen podle článku 53 nebo článku 54 Dohody o EHP?

               A.3

               Musí být v takovém případě při posouzení, zda existuje znatelný vliv na přeshraniční obchod v rámci EHP, zohledněna existence totožného nebo odpovídajícího systému v jiných přístavech?

         B   Svoboda usazování:

               B.1

               Jedná se o omezení svobody usazování podle článku 31 Dohody o EHP, použije-li odborová organizace bojkot v zájmu docílení přijetí kolektivní smlouvy společností, jejíž mateřská společnost má sídlo v jiném státě EHP, je-li v této kolektivní smlouvě obsaženo, že daná společnost musí upřednostňovat nákup služeb v oblasti nakládky a vykládky od zvláštního správního úřadu, jehož charakteristiky jsou popsány výše v odstavcích 10 až 14, namísto aby pro tutéž činnost využila vlastní zaměstnance?

               B.2

               Mělo by pro posouzení, zda takové omezení existuje, význam to, kdyby se prokázalo, že daná společnost potřebovala služby v oblasti nakládky a vykládky jen ve velmi omezeném rozsahu a/nebo ojediněle?

               B.3

               Existuje-li omezení: má pro posouzení, zda je omezení legální, či nikoli, význam skutečnost, že daná společnost uplatňuje ve vztahu ke svým zaměstnancům v loděnicích jinou kolektivní smlouvou dojednanou mezi sociálními partnery ve státě, kde se nachází příslušný přístav, týká-li se tato kolektivní smlouva jiných záležitostí než vykládky a nakládky?


title: Věc C-608/15 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 7. července 2016 – Panasonic Corp. v. MT Picture Display Co. Ltd, Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Jednací řád Soudního dvora — Článek 181 — Kartelové dohody — Světový trh s katodovými trubicemi pro televizory a počítačové monitory — Dohody a jednání ve vzájemné shodě v oblasti cen, rozdělení trhů, objemu a omezení produkce — Právo na obhajobu — Oznámení námitek — Obsah“

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/16

         Usnesení Soudního dvora ze dne 7. července 2016 – Panasonic Corp. v. MT Picture Display Co. Ltd, Evropská komise
   (Věc C-608/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Jednací řád Soudního dvora - Článek 181 - Kartelové dohody - Světový trh s katodovými trubicemi pro televizory a počítačové monitory - Dohody a jednání ve vzájemné shodě v oblasti cen, rozdělení trhů, objemu a omezení produkce - Právo na obhajobu - Oznámení námitek - Obsah“)
   (2016/C 343/24)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Panasonic Corp. (zástupci: R. Gerrits, advokát, M. Hoskins QC, M. Gray, Barrister)

      Další účastnice řízení: MT Picture Display Co. Ltd, Evropská komise (zástupci: A. Biolan a V. Bottka, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnost Panasonic Corp. ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25.1.2016.


title: Věc C-121/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d’État (Francie) dne 18. prosince 2014 – ANODE – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie v. Premier ministre, Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique, Commission de régulation de l’énergie, GDF Suez

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d’État (Francie) dne 18. prosince 2014 – ANODE – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie v. Premier ministre, Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique, Commission de régulation de l’énergie, GDF Suez
   (Věc C-121/15)
   (2015/C 178/08)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d’État

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: ANODE – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie

      Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique, Commission de régulation de l’énergie, GDF Suez

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být zásah členského státu spočívající v uložení povinnosti historickému poskytovateli nabízet dodávky zemního plynu konečným spotřebitelům za regulované sazby, který ovšem nebrání tomu, aby jak historický dodavatel, tak alternativní dodavatelé předkládali konkurenční nabídky za ceny nižší než tyto sazby, považován za zásah, který vede k určení cenové úrovně dodávek zemního plynu konečným spotřebitelům nezávisle na volném trhu a představuje tak ve své podstatě překážku dosažení konkurenčního trhu se zemním plynem podle čl. 3 odst. 1 směrnice 2009/73/ES (1)?

               2)

               V případě kladné odpovědi na otázku 1, podle jakých kritérií by měl být posouzen soulad takového státního zásahu do cen dodávek zemního plynu konečným spotřebitelům se směrnicí 2009/73/ES?
               Zejména:

                           a)

                           V jakém rozsahu a za jakých podmínek dovoluje čl. 106 odst. 2 Smlouvy ve spojení s čl. 3 odst. 2 směrnice 2009/73/ES členským státům sledovat při zásahu do ceny dodávek zemního plynu konečným spotřebitelům jiné cíle – jako je bezpečnost zásobování a územní soudržnost – než zachování ceny dodávek na přiměřené úrovni?

                           b)

                           Dovoluje čl. 3 odst. 2 směrnice 2009/73/ES – zejména s ohledem na cíl bezpečnosti dodávek a cíl územní soudržnosti – zásah členského státu do určení ceny dodávek zemního plynu vycházející ze zásady pokrytí veškerých nákladů historického dodavatele a mohou náklady určené k pokrytí sazbami zahrnovat i jiné složky než část představující dlouhodobé zásobování?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (Úř. věst. L 211, s. 94).


title: Věc C-273/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 22. června 2006 – Auto Peter Petschenig GmbH v. Toyota Frey Austria GmbH

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 22. června 2006 – Auto Peter Petschenig GmbH v. Toyota Frey Austria GmbH
   (Věc C-273/06)
   (2006/C 212/31)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Handelsgericht Wien
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Auto Peter Petschenig GmbH

      Žalovaná: Toyota Frey Austria GmbH
   Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 5 odst. 1 věta první odrážka první nařízení Komise (ES) č. 1475/95 ze dne 28. června 1995 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod o prodeji a servisu motorových vozidel [nařízení (ES) č. 1474/95] (1) vykládána v tom smyslu, že pouhé nabytí účinnosti nařízení Komise (ES) č. 1400/2002 ze dne 31. července 2002 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel [nařízení (ES) č. 1400/2002] (2) a tím vyvolané pouhé přizpůsobení prodejního systému, který byl založen na nařízení (ES) č. 1475/95 a kterému byla tímto nařízením poskytnuta výjimka, požadavkům výjimky pro selektivní prodejní systém podle nařízení (ES) č. 1400/2002, je třeba považovat za nutnost reorganizace ve smyslu čl. 5 odst. 3 první věty odrážky první nařízení (ES) č. 1475/95?

               2)

                  V případě záporné odpovědi na první otázku: Má být čl. 5 odst. 3 věta první odrážka první nařízení Komise (ES) č. 1475/95 ze dne 28. června 1995 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod o prodeji a servisu motorových vozidel [nařízení (ES) č. 1475/95] vykládána v tom smyslu, že již samotné – selektivního prodejního systému dotýkající se – odpadnutí dřívějšího systému územní ochrany pro autorizované prodejce, byť i ve spojení s připuštěním autorizovaných servisů, které nejsou autorizovanými prodejci těchto značek, které dříve podle nařízení (ES) č. 1475/95 nebylo možné, představuje reorganizaci ve smyslu čl. 5 odst. 3 věty první odrážky první nařízení (ES) č. 1475/95 nebo záleží na prokázání efektivních reorganizačních opatření?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 25.

      (2)  Úř. věst. L 203, s. 30; Zvl. vyd. 08/02, s. 158.


title: Věc T-302/12: Žaloba podaná dne 6. července 2012 — Torrefacção Camelo v. OHIM — Pato Hermanos (ornamentace pro obaly na kávu)

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/17

         Žaloba podaná dne 6. července 2012 — Torrefacção Camelo v. OHIM — Pato Hermanos (ornamentace pro obaly na kávu)
   (Věc T-302/12)
   2012/C 273/29
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Torrefacção Camelo Lda (Campo Maior, Portugalsko) (zástupce: J. Massaguer Fuentes, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lorenzo Pato Hermanos, SA (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál přijal předkládanou písemnost, včetně jejích stejnopisů a příloh, prohlásil ji za přípustnou a na tomto základě prohlásil přímou žalobu proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu, vydanému dne 17. dubna 2012 ve věci R 2378/2010-3, za podanou řádně a včas a po jejím projednání jí vyhověl rozhodnutím, kterým zruší napadené rozhodnutí a potvrdí rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 26. listopadu 2010, které prohlásilo (průmyslový) vzor Společenství č. 0 0070 6940-0001 za neplatný, a společnosti Lorenzo Patos Hermanos, SA, výslovně uloží náhradu nákladů řízení, bude-li této žalobě odporovat.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: obraz s červeným pozadím, na kterém jsou náhodně rozmístěná kávová zrna nakreslená bílými obrysy a které je překryto dvěma vodorovnými žlutými pruhy (jedním v horní části a jedním v dolní části obrazu), pro výrobky zařazené do třídy č. 99-00 podle locarnského třídění — zapsaný průmyslový vzor Společenství č. 0 0070 6940-0001

      Majitelka ochranné známky Společenství: Lorenzo Pato Hermanos, SA

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: porušení článků 4 až 9 nařízení (ES) č. 6/2002

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: vyhovění návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení a zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Dovolávané žalobní důvody: porušení článků 5 a 6 nařízení (ES) č. 6/2002


title: Věc F-99/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. září 2013 — Marcuccio v. Komise ( „Veřejná služba — Odměna — Platba zadržované části odměny — Právní zájem na podání žaloby — Zjevně nepřípustná žaloba“ )

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/51

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. září 2013 — Marcuccio v. Komise
   (Věc F-99/11) (1)

   (Veřejná služba - Odměna - Platba zadržované části odměny - Právní zájem na podání žaloby - Zjevně nepřípustná žaloba)
   2013/C 325/82
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení konkludentního rozhodnutí Komise, které zamítá žádost žalobce, aby mu byla vyplacena dlužná zadržovaná část odměny za období od 1. června 2005 do 31. července 2010

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               L. Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 25 28.1.2012, s. 67.


title: Věc T-298/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2016 – Atlas v. EUIPO (EFEKT PERLENIA) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie EFEKT PERLENIA — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2016 – Atlas v. EUIPO (EFEKT PERLENIA)
   (Věc T-298/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie EFEKT PERLENIA - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 232/24)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Atlas sp. z o.o. (Lodž, Polsko) (zástupce: R. Rumpel, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. března 2015 (věc R 2352/2014-5) týkajícímu se přihlášky obrazového označení EFEKT PERLENIA jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Atlas sp. z o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 27. 7. 2015.


title: Věc T-557/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. března 2016 – BrandGroup v. OHIM – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SPEZOOMIX — Starší slovní ochranná známka Společenství Spezi — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. března 2016 – BrandGroup v. OHIM – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX)
   (Věc T-557/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SPEZOOMIX - Starší slovní ochranná známka Společenství Spezi - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 136/43)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: BrandGroup GmbH (Bechtsrieth, Německo) (zástupce: T. Raible, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně G. Schneider a A. Schifko, poté A. Schifko, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG (Augsburg, Německo) (zástupce: R. Schlecht, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 15. května 2014 (věc R 941/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG a BrandGroup GmbH.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti BrandGroup GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 339, 29.9.2014.


title: Věc C-218/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/27

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-218/07) (1)

   (2008/C 128/55)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 129, 9.6.2007.


title: Věc C-473/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hof van Cassatie (Belgie) ze dne 22. října 2004 ve věci Plumex proti Young Sports N.V.

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hof van Cassatie (Belgie) ze dne 22. října 2004 ve věci Plumex proti Young Sports N.V.
   (Věc C-473/04)
   (2005/C 19/27)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Hof van Cassatie (Belgie) ze dne 22. října 2004 ve věci Plumex proti Young Sports N.V., které došlo kanceláři Soudního dvora dne 9. listopadu 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Hof van Cassatie žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Je doručování podle článků 4 až 11 (1) včetně hlavním způsobem doručování a doručování přímo poštou podle článku 14 způsobem subsidiárním v tom smyslu, že má první jmenovaný způsob doručování přednost před druhým způsobem, když byly oba uskutečněny podle právních předpisů?

               2)

               Počíná v případě kumulace doručování adresátovi, uskutečněného jednak v souladu s články 4 až 11 včetně a jednak přímo poštou v souladu s článkem 14, běžet lhůta k podání odvolání datem doručení v souladu s články 4 až 11 včetně a nikoliv datem doručení v souladu s článkem 14?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1348/2000 ze dne 29. května 2000 o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních v členských státech (Úř. věst. L 160, s. 37).


title: Věc T-619/15: Žaloba podaná dne 6. listopadu 2015 – Badica a Kardiam v. Rada

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/68

         Žaloba podaná dne 6. listopadu 2015 – Badica a Kardiam v. Rada
   (Věc T-619/15)
   (2016/C 027/86)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bureau d’achat de diamant Centrafrique (Badica) (Bangui, Středoafrická republika), Kardiam (Antverpy, Belgie) (zástupci: D. Luff a L. Defalque, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek 1 prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/1485 ze dne 2. září 2015 a bod B 1 přílohy tohoto nařízení v rozsahu, v němž se žalobkyně doplňují do přílohy I nařízení Rady (EU) č. 224/2014 ze dne 10. března 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Středoafrické republice;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu a práva na spravedlivý proces a na účinnou soudní ochranu. Tento žalobní důvod má dvě části:

                           —

                           První část vychází z toho, že Rada žalobkyním individuálně neoznámila rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků;

                           —

                           Druhá část vychází z neoznámení důkazů a neposkytnutí spisu a rovněž z porušení zásady kontradiktornosti a transparentnosti.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z nesprávného posouzení skutkových okolností týkajících se činností žalobkyň, jež vede k nesprávnému právnímu posouzení.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z vad, jichž se měla Rada dopustit při svém zkoumání.


title: Věc C-589/13: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – řízení zahájené na návrh F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt „Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb kapitálu — Článek 56 ES — Prozatímní zdanění kapitálových příjmů vnitrostátní nadace a jejích příjmů z prodeje účastí — Zamítnutí nároku na odpočet darů poskytnutých nerezidentům, kteří na základě dohody o zamezení dvojímu zdanění nepodléhají zdanění v členském státě, v němž je zdaňována nadace, ze základu daně“

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/4

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – řízení zahájené na návrh F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt
   (Věc C-589/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb kapitálu - Článek 56 ES - Prozatímní zdanění kapitálových příjmů vnitrostátní nadace a jejích příjmů z prodeje účastí - Zamítnutí nároku na odpočet darů poskytnutých nerezidentům, kteří na základě dohody o zamezení dvojímu zdanění nepodléhají zdanění v členském státě, v němž je zdaňována nadace, ze základu daně“)
   (2015/C 371/05)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt

      za přítomnosti: Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien

      Výrok

   Článek 56 ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovým daňovým předpisům členského státu, jaké jsou dotčeny ve věci v původním řízení, podle nichž si soukromá nadace usazená v dotčeném členském státě v rámci prozatímního zdanění svých kapitálových příjmů a příjmů z prodeje účastí může v daném zdaňovacím období odečíst od základu daně pouze dary poskytnuté v tomto období, které byly zdaněny u svých příjemců členským státem, v němž je zdaňována i tato nadace, zatímco takový odpočet je uvedenými daňovými předpisy vyloučen, pokud je příjemce usazen v jiném členském státě a v členském státě, v němž je zdaňována nadace, je na základě dohody o zamezení dvojímu zdanění od daně v zásadě uplatňované na dary osvobozen.

      (1)  Úř. věst. C 71, 8.3.2014.


               5.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/2

         Složení přísahy nového soudce Soudního dvora
   (2005/C 31/03)
   P. Ó Caoimh, jmenovaný rozhodnutím zástupců vlád členských států Evropské Unie ze dne 22. září 2004 (1) soudcem Soudního dvora Evropských společenství, složil přísahu před Soudním dvorem dne 13. října 2004.

      (1)  Úř. věst. L 300, 25.9.2004, s. 42.


title: Věc C-160/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 28. března 2013 — Staatssecretaris van Financiën, další účastník řízení: X BV

text:
               22.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 28. března 2013 — Staatssecretaris van Financiën, další účastník řízení: X BV
   (Věc C-160/13)
   2013/C 178/07
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Staatssecretaris van Financiën

      Další účastník řízení: X BV

      Předběžná otázka

   Je třeba čl. 140 písm. a) a b) směrnice o DPH z roku 2006 (1) vykládat v tom smyslu, že osvobození od DPH stanovené v tomto ustanovení neplatí pro pořízení zubních náhrad uvnitř Společenství? V případě záporné odpovědi: Závisí osvobození od daně na tom, že zubní náhrady dodal ze zahraničí zubní lékař či zubní technik nebo byly dodány pro zubního lékaře či zubního technika?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc T-62/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  29. listopadu 2005  – Union Pigments v. Komise ( Hospodářská soutěž — Článek 81 ES — Kartelová dohoda — Trh s fosfátem zinku — Pokuta — Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 — Závažnost a délka trvání protiprávního jednání — Zásada proporcionality a zásada rovného zacházení — Žaloba na neplatnost )

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/29

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 29. listopadu 2005 – Union Pigments v. Komise
   (Věc T-62/02) (1)

   („Hospodářská soutěž - Článek 81 ES - Kartelová dohoda - Trh s fosfátem zinku - Pokuta - Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 - Závažnost a délka trvání protiprávního jednání - Zásada proporcionality a zásada rovného zacházení - Žaloba na neplatnost“)
   (2006/C 36/62)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Union Pigments AS (Bergen, Norsko) [zástupci: J. Magne Langseth a T. Olavson Laake, advokáti]

      Žalovaná: Komise Evropských společenství [zástupce: F. Castillo de la Torre, zmocněnec]
   Předmět věci
   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2003/437/ES ze dne 11. prosince 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/E-1/37.027 – Fosfát zinku) (Úř. věst. 2003, L 153, s. 1), nebo podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 131, 1.6.2002


title: Věc F-89/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 1. prosince 2010 — Gagalis v. Rada ( Veřejná služba — Sociální zabezpečení — Pracovní úraz — Trvalá částečná invalidita — Rozhodnutí o zaplacení poplatků za lázeňskou léčbu do výše 75 % — Náhrada nákladů léčby na základě článku 72 služebního řádu a doplňující náhrada nákladů na základě článku 73 služebního řádu — Vyloučení pojištění nákladů za pobyt — Odmítnutí doplňující náhrady nákladů — Výklad čl. 73 odst. 3 služebního řádu a článku 9 společných pravidel o pojištění pro případ úrazu a nemoci z povolání )

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/62

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 1. prosince 2010 — Gagalis v. Rada
   (Věc F-89/09) (1)

   (Veřejná služba - Sociální zabezpečení - Pracovní úraz - Trvalá částečná invalidita - Rozhodnutí o zaplacení poplatků za lázeňskou léčbu do výše 75 % - Náhrada nákladů léčby na základě článku 72 služebního řádu a doplňující náhrada nákladů na základě článku 73 služebního řádu - Vyloučení pojištění nákladů za pobyt - Odmítnutí doplňující náhrady nákladů - Výklad čl. 73 odst. 3 služebního řádu a článku 9 společných pravidel o pojištění pro případ úrazu a nemoci z povolání)
   2011/C 30/119
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Spyridon Gagalis (Kraainem, Belgie) (zástupci: N. Lhoëst, advokát, poté N. Lhoëst a L. Delhaye, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a K. Zieleśkiewicz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba směřující ke zrušení rozhodnutí žalované o zamítnutí náhrady veškerých výdajů žalobce spojených s lázeňskou péčí ve výši 75 % podle článku 73 služebního řádu.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               S. Gagalis ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009, s. 45.


title: Věc C-261/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Murcia (Španělsko) dne 19. června 2008 – María Julia Zurita García v. Delegado del Gobierno en la Región de Murcia

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/33

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Murcia (Španělsko) dne 19. června 2008 – María Julia Zurita García v. Delegado del Gobierno en la Región de Murcia
   (Věc C-261/08)
   (2008/C 209/49)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Tribunal Superior de Justicia de Murcia
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: María Julia Zurita García

      Žalovaný: Delegado del Gobierno en la Región de Murcia
   Předběžné otázky
   S ohledem na Smlouvu o založení Evropských společenství, zejména na její čl. 62 odst.1 a čl. 62 odst. 2 písm. a), jakož i na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (1) ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), zejména jeho články 5, 11 a 13: Je třeba vykládat výše uvedené právní předpisy v tom smyslu, že brání právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava s judikaturou, která ji vykládá, jestliže tato právní úprava umožňuje uložením pokuty nahradit vyhoštění všech státních příslušníků třetí země, kteří nemají titul opravňující ke vstupu a pobytu na území Evropské unie?

      (1)  Úř. věst. L 105, s. 1.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. října 2004 ve věci C-239/03: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (Nesplnění povinnosti státem — Úmluva o ochraně Středozemního moře před znečišťováním — Čl. 4 odst.1 a článek 8 — Protokol o ochraně Středozemního moře před znečišťováním z pozemních zdrojů — Čl. 6 odst. 1 a 3 — Nepřijetí vhodných opatření pro předcházení, snižování a odstraňování dlouhotrvajícího znečišťování ve velkém rozsahu Étang de Berre — Povolení k vypouštění)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/20

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 7. října 2004
   ve věci C-239/03: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Úmluva o ochraně Středozemního moře před znečišťováním - Čl. 4 odst.1 a článek 8 - Protokol o ochraně Středozemního moře před znečišťováním z pozemních zdrojů - Čl. 6 odst. 1 a 3 - Nepřijetí vhodných opatření pro předcházení, snižování a odstraňování dlouhotrvajícího znečišťování ve velkém rozsahu Étang de Berre - Povolení k vypouštění)
   (2004/C 300/41)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-239/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES podaná dne 4. června 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnec: G. Valero Jordana a B. Stromsky) proti Francouzské republice (zmocněnec: G. de Bergues a E. Puisais), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Schintgen (zpravodaj), R. Silva de Lapuerta, P. Kūris a G. Arestis, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 7. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Francouzská republika tím, že nepřijala vhodná opatření pro předcházení, snižování a odstraňování dlouhotrvajícího znečišťování ve velkém rozsahu Étang de Berre a nevzala náležitě v úvahu ustanovení přílohy III Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním z pozemních zdrojů, podepsaného v Aténách dne 17. května 1980, schváleného Evropským hospodářským společenstvím rozhodnutím Rady 83/101/EHS ze dne 28. února 1983, při změně povolení k vypouštění látek patřících do přílohy II Protokolu po uzavření tohoto protokolu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 a článku 8 Úmluvy o ochraně Středozemního moře před znečišťováním, podepsané v Barceloně dne 16. února 1976, schválené Evropským hospodářským společenstvím rozhodnutím Rady 77/585/EHS ze dne 25. července 1977 a z čl. 6 odst. 1 a 3 Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním z pozemních zrojů, podepsaného v Aténách dne 17. května 1980, schváleného Evropským hospodářským společenstvím rozhodnutím Rady 83/101/EHS ze dne 28. února 1983, jakož i z čl. 300 odst. 7 ES.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 2.8.2003.


title: Věc C-376/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 6. srpna 2012 — Sky Italia Srl v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia per l’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

text:
               13.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 6. srpna 2012 — Sky Italia Srl v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia per l’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali
   (Věc C-376/12)
   2012/C 311/08
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sky Italia Srl

      Žalovaný: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia per l’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

      Předběžná otázka

   Musí být ustanovení práva Společenství platná v daném odvětví, zejména ustanovení směrnice 2002/20/ES (1), vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě uvedené v tomto usnesení, zejména zákonu č. 266 z roku 2005, zejména z důvodu jejího konkrétního použití při regulaci?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice); Úř. věst. L 108, s. 21.


title: Věc C-185/14: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad – Bulharsko) – „EasyPay“ AD, „Finance Engineering“ AD v. Ministerski savet na Republika Bulgaria, Natsionalen osiguritelen institut „Předběžná otázka — Služba poštovních převodů — Směrnice 97/67/ES — Oblast působnosti — Vnitrostátní právní úprava přiznávající výlučné právo na poskytování služby poštovních převodů — Státní podpora — Hospodářská činnost — Služby obecného hospodářského zájmu“

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/4

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad – Bulharsko) – „EasyPay“ AD, „Finance Engineering“ AD v. Ministerski savet na Republika Bulgaria, Natsionalen osiguritelen institut
   (Věc C-185/14) (1)

   („Předběžná otázka - Služba poštovních převodů - Směrnice 97/67/ES - Oblast působnosti - Vnitrostátní právní úprava přiznávající výlučné právo na poskytování služby poštovních převodů - Státní podpora - Hospodářská činnost - Služby obecného hospodářského zájmu“)
   (2015/C 414/05)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky:„EasyPay“ AD, „Finance Engineering“ AD

      Další účastnice řízení: Ministerski savet na Republika Bulgaria, Natsionalen osiguritelen institut

      Výrok

               1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby, ve znění směrnice 2008/6/ES ze dne 20. února 2008, musí být vykládána v tom smyslu, že do její působnosti nespadá služba poštovního převodu, jejímž prostřednictvím odesílatel, v projednávané věci stát, poukazuje peněžní částky příjemci s využitím poskytovatele všeobecné poštovní služby.

               2)

               Článek 107 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, že je provádění poštovních převodů k výplatě starobních důchodů hospodářskou činností, nevztahuje se toto ustanovení na situaci, kdy členský stát přizná výlučné právo na vyplácení starobních důchodů poštovními převody takovému podniku, jako je podnik dotčený ve věci v původním řízení, jde-li o službu obecného hospodářského zájmu, za niž je kompenzace poskytována jako protihodnota za plnění uskutečněná tímto podnikem za účelem plnění povinností veřejné služby.

      (1)  Úř. věst. C 194, 24. 6. 2014.


title: Věc C-315/16: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 30. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – József Lingurár v. Miniszterelnökséget vezető miniszter „Řízení o předběžné otázce — Společná zemědělská politika — Financování z EZFRV — Podpora v oblasti rozvoje venkova — Platby v rámci programu Natura 2000 — Podpora vyhrazená soukromým osobám — Lesní oblast zčásti vlastněná státem“

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/4

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 30. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – József Lingurár v. Miniszterelnökséget vezető miniszter
   (Věc C-315/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společná zemědělská politika - Financování z EZFRV - Podpora v oblasti rozvoje venkova - Platby v rámci programu Natura 2000 - Podpora vyhrazená soukromým osobám - Lesní oblast zčásti vlastněná státem“)
   (2017/C 161/05)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Kúria

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: József Lingurár

      Žalovaný: Miniszterelnökséget vezető miniszter

      Výrok

   První věta čl. 42 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) musí být vykládána v tom smyslu, že pokud je lesní oblast způsobilá pro podporu Natura 2000 zčásti vlastněna státem a zčásti soukromou osobou, je třeba zohlednit za účelem výpočtu výše podpory vyplácené soukromé osobě poměr rozlohy pozemku této oblasti, který vlastní stát, a rozlohy pozemku, který vlastní tato soukromá osoba.

      (1)  Úř. věst. C 296, 16.8.2016.


title: Věc C-519/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. září 2015 Trafilerie Meridionali SpA proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 15. července 2015 ve věci T-422/10

text:
               7.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/23

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. září 2015 Trafilerie Meridionali SpA proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 15. července 2015 ve věci T-422/10
   (Věc C-519/15 P)
   (2015/C 406/24)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Trafilerie Meridionali SpA (zástupci: P. Ferrari, G.M.T. Lamicela, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit tu část rozsudku, v níž se zamítá žalobní důvod, podle kterého nelze klub Evropa přičítat společnosti Trame (a to ani) za období od 9. října 2000 do 19. září 2002, jakož i tu část rozsudku, která se týká sankce uložené navrhovatelce (body 3 a 4 výroku), a tudíž vyhovět příslušným návrhovým žádáním již předloženým v rámci řízení v prvním stupni před Tribunálem, a to i pokud jde o pokutu; podpůrně zrušit výše uvedené části rozsudku a vrátit věc Tribunálu k rozhodnutí o tomto bodě, s přihlédnutím k poznatkům poskytnutým Soudním dvorem;

               —

               zrušit tu část rozsudku, ve které se zamítá žalobní důvod, podle kterého musí být Trame přiznáno snížení pokuty z důvodu její platební neschopnosti na základě zásady rovného zacházení, jakož i tu část rozsudku, která se týká sankce uložené navrhovatelce (body 3 a 4 výroku), a tudíž vyhovět příslušným návrhovým žádáním již předloženým v rámci řízení v prvním stupni před Tribunálem, a to i pokud jde o pokutu; podpůrně zrušit uvedené části rozsudku a vrátit věc Tribunálu k rozhodnutí o tomto bodě, s přihlédnutím k poznatkům poskytnutým Soudním dvorem;

               —

               zrušit tu část rozsudku, která se týká výpočtu pokuty uložené společnosti Trame (bod 3 výroku), a rozhodnout spor v této oblasti novým rozsudkem; podpůrně zrušit výše uvedenou část rozsudku a vrátit věc Tribunálu k rozhodnutí o tomto bodě, s přihlédnutím k poznatkům poskytnutým Soudním dvorem;

               —

               zrušit tu část rozsudku, v níž se společnosti Trame ukládá povinnost nést vlastní náklady vynaložené v řízení v prvním stupni ve věci T–422/10 (bod 5 výroku), a uložit Komisi náhradu těchto nákladů, nebo alespoň jejich části;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů vynaložených v rámci tohoto řízení;

               —

               určit, že Tribunál porušil povinnost projednat v přiměřené lhůtě spor, který mu byl navrhovatelkou předložen ve věci T–422/10, v souladu s čl. 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

               —

               přijmout další vhodná opatření.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

                  První důvod kasačního opravného prostředku: k přičtení klubu Evropa společnosti Trame. Zkreslení důkazů. Zjevně nepřiměřený výklad a posouzení skutkového stavu.
               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že zamítl žalobní důvod, podle něhož nelze klub Evropa přičítat společnosti Trame (a to ani) za období od 9. října 2000 do 19. září 2002, z důvodu zkreslení důkazů nebo z důvodu zjevně nepřiměřeného výkladu nebo posouzení těchto důkazů. Vzhledem k tomu je rozsudek též stižen vadou v části týkající se sankce uložené navrhovatelce.

               2.

                  Druhý důvod kasačního opravného prostředku: k nepřiznání společnosti Trame snížení pokuty z důvodu platební neschopnosti. Nedostatek odůvodnění. Porušení článku 36 a čl. 53 odst. 1 statutu Soudního dvora. Porušení článku 117 jednacího řádu Tribunálu.
               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že náležitě neobjasnil, a to ani implicitně, důvody, pro které zamítl žalobní důvod týkající se porušení zásady rovného zacházení ze strany Komise, v rámci přiznání snížení pokuty z důvodu platební neschopnosti; navrhovatelka se tak nemohla obeznámit s důvody, na kterých se zakládá rozsudek, a Soudní dvůr nedisponuje poznatky dostatečnými k tomu, aby mohl vykonat přezkum. Z jiného hlediska Tribunál při rozhodování o této otázce nezohlednil skutečnosti zásadního významu. Vzhledem k tomu je rozsudek též stižen vadou v části týkající se sankce uložené navrhovatelce.

               3.

                  Třetí důvod kasačního opravného prostředku: k metodologii použité Tribunálem pro nové stanovení sankce. Nedostatek odůvodnění. Porušení článku 36 a čl. 53 odst. 1 statutu Soudního dvora. Porušení článku 117 jednacího řádu Tribunálu.
               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že neposkytl náležité vysvětlení ohledně způsobu výpočtu pokuty použitého v rámci nového stanovení sankce, jež má být uložena společnosti Trame, a zejména „váhy“ přiznané každé ze skutkových okolností relevantních v tomto kontextu. Toto pochybení znemožňuje mimo jiné ověřit, zda Tribunál postupoval při výpočtu výše pokuty v souladu se zásadou rovného zacházení.

               4.

                  Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: k nákladům vynaloženým v řízení v prvním stupni před Tribunálem
               Vyhovění jednomu nebo oběma důvodům uplatněným v části A a B se musí nutně promítnout do závěru, k němuž Tribunál dospěl v bodech 411 a 412 rozsudku, podle kterého každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení. Je tudíž třeba zrušit rozsudek též v části, v níž ukládá navrhovatelce povinnost nést vlastní náklady řízení v prvním stupni ve věci T–422/10, a uložit Komisi náhradu těchto nákladů, nebo alespoň jejich části.

               5.

                  Pátý důvod kasačního opravného prostředku: k právu na soudní ochranu v přiměřené lhůtě. Porušení čl. 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie.
               Společnost Trame má za to, že Tribunál nesplnil povinnost projednat v přiměřené lhůtě spor, který mu byl navrhovatelkou předložen ve věci T–422/10, čímž porušil čl. 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie.


title: Věc C-344/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. srpna 2006 J. C. Blomem proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 30. května 2006 ve věci T-87/94, J. C. Blom v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. srpna 2006 J. C. Blomem proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 30. května 2006 ve věci T-87/94, J. C. Blom v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   (Věc C-344/06 P)
   (2006/C 261/23)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: J. C. Blom (zástupci: E. Pijnacker Hordijk a S. C. H. Molin, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. května 2006 ve věci T-87/94, ve znění opraveném usnesením Soudu prvního stupně ze dne 30. května 2006 (T-87/94 REC) a vyhovět žádosti navrhovatele nebo podpůrně vrátit věc k rozhodnutí Soudu prvního stupně;

               —

               uložit Radě a Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   První důvod kasačního opravného prostředku: Soud porušil povinnost odůvodnění, která mu přísluší, tím, že ve svém rozsudku nezohlednil podstatné části tvrzení, která navrhovatel přednesl v prvním stupni.
   Druhý důvod kasačního opravného prostředku: Soud neprávem nezohlednil, že orgány výslovně a bezpodmínečně uznaly odpovědnost Společenství vůči producentům v jeho postavení. Navíc Soud neprávem rozhodl, že navrhovatel nemůže vyvozovat žádná práva ze stanoviska orgánů, mimosoudního a v soudním řízení, již proto, že neobdržel nabídku podle nařízení č. 2187/93 (1).
   Napadený rozsudek musí být zrušen, protože Soud výrazně porušil legitimní očekávání vyvolané orgány u producentů SLOM 1983. Protože není nutné další objasnění skutkového stavu, může Soudní dvůr sám rozhodnout ve věci samé v řízení o opravném prostředku. Podpůrně je navrhováno, aby byla věc vrácena Soudu.
   Třetí důvod kasačního opravného prostředku: Soud nesprávně postupoval při posouzení příčinné souvislosti mezi škodou, která vznikla navrhovateli a protiprávním jednáním Společenství.
   Soud porušil zásadu legitimního očekávání tím, že z přidělení konečného referenčního množství navrhovateli nevyvodil, že navrhovatel – s výhradou důkazu o opaku – měl v úmyslu obnovit produkci po uplynutí svého závazku neuvádět na trh. Názor Soudu, že navrhovatel neměl tento úmysl, je navíc nevysvětlitelný, v každém případě nedostatečně odůvodněný a Soud používá nesprávně zásadu legitimního očekávání.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2187/93 ze dne 22. června 1993 o nabídce náhrady škody některým producentům mléka nebo mléčných výrobků, kteří byli dočasně omezeni ve vykonávání své činnosti (Úř. věst. L 196, s. 6).


title: Věc C-298/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV v. deutsche internet versicherung AG (Směrnice 2000/31/ES — Článek 5 odst. 1 písm. c) — Elektronický obchod — Poskytovatel služeb prostřednictvím internetu — Elektronická pošta)

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/7

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV v. deutsche internet versicherung AG
   (Věc C-298/07) (1)

   (Směrnice 2000/31/ES - Článek 5 odst. 1 písm. c) - Elektronický obchod - Poskytovatel služeb prostřednictvím internetu - Elektronická pošta)
   (2008/C 313/11)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV

      Žalovaná: deutsche internet versicherung AG
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesgerichtshof – Výklad čl. 5 odst. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu („směrnice o elektronickém obchodu“) (Úř. věst. L 178, s. 1; Zvl. vyd. 13/25, s. 399) – Poskytovatel služeb nabízející své služby výlučně prostřednictvím internetu tak, že na své internetové stránce uvede jen svoji adresu elektronické pošty a pro příjemce služby zřídí kontaktní formulář pro položení písemných otázek – Povinnost tohoto poskytovatele služeb uvést rovněž telefonní číslo
   Výrok
   Článek 5 odst. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu („směrnice o elektronickém obchodu“), musí být vykládán v tom smyslu, že poskytovatel služeb je povinen poskytnout příjemcům služby ještě před uzavřením smlouvy s nimi vedle adresy své elektronické pošty také další informace, jež umožňují rychlé navázání kontaktu a přímou a účinnou komunikaci. Těmito informacemi nemusí být nutně telefonní číslo. Mohou spočívat v elektronickém kontaktním formuláři, pomocí něhož se příjemci služby mohou obracet prostřednictvím internetu na poskytovatele služeb a na který poskytovatel služeb odpoví elektronickou poštou, s výjimkou situací, kdy příjemce služby, který po navázání kontaktu elektronickými prostředky s poskytovatelem služeb nemá přístup k elektronické síti, požádá uvedeného poskytovatele o přístup k jinému než elektronickému prostředku komunikace.

      (1)  Úř. věst. C 223, 22.9.2007.


title: Věc T-40/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2010 — Trioplast Industrier v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh plastikových průmyslových pytlů — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Délka trvání porušení — Pokuty — Závažnost porušení — Polehčující okolnosti — Spolupráce během správního řízení — Proporcionalita — Solidární odpovědnost — Zásada právní jistoty“ )

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2010 — Trioplast Industrier v. Komise
   (Věc T-40/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh plastikových průmyslových pytlů - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Délka trvání porušení - Pokuty - Závažnost porušení - Polehčující okolnosti - Spolupráce během správního řízení - Proporcionalita - Solidární odpovědnost - Zásada právní jistoty)
   2010/C 301/33
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Trioplast Industrie AB (Smålandsstenar, Švédsko) (zástupci: T. Pettersson a O. Larsson, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Castillo de la Torre, P. Hellström a V. Bottka, poté F. Castillo de la Torre, L. Parpala a V. Bottka, zmocněnci)

      Předmět věci

   Částečné zrušení konečného rozhodnutí Komise K(2005) 4634 ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 [ES] (věc COMP/F/38.354 — Průmyslové pytle) ve věci kartelové dohody na trhu s plastikovými průmyslovými pytli, jakož i podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 2 první pododstavec písm. f) konečného rozhodnutí Komise K(2005) 4634 ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 [ES] (věc COMP/F/38.354 — Průmyslové pytle) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká společnosti Trioplast Industrier AB.

               2)

               Částka připisovaná společnosti Trioplast Industrier, na jejímž základě je třeba určit její podíl na solidární odpovědnosti po sobě následujících mateřských společností za platbu pokuty uložené společnosti Trioplast Wittenheim SA, se stanoví na 2,73 milionu eur.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Trioplast Industrier ponese polovinu vlastních nákladů řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Komisí.

               5)

               Komise ponese polovinu vlastních nákladů řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených společností Trioplast Industrier.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006.


title: Věc T-319/15: Žaloba podaná dne 23. června 2015 – Deutsche Edelstahlwerke v. Komise

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/60

         Žaloba podaná dne 23. června 2015 – Deutsche Edelstahlwerke v. Komise
   (Věc T-319/15)
   (2015/C 302/75)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Deutsche Edelstahlwerke GmbH (Witten, Německo) (zástupci: Rechtsanwälte H. Janssen a S. Altenschmidt)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               v souladu s článkem 264 SFEU zrušil rozhodnutí Komise ze dne 25. listopadu 2014 v řízení o státní podpoře SA.33995 (2013) (ex 2013/NN) – Německo, podpora produkce elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a omezení poplatku podle zákona o obnovitelných zdrojích energie pro energeticky náročné podniky C(2014) 8786 final;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU
               Žalobkyně uvádí, že omezení poplatku podle zákona o obnovitelných zdrojích není státní podporou, jelikož státní prostředky nebyly ani poskytnuty, ani se jich nikdo nezřekl. K omezení poplatku podle zákona o obnovitelných zdrojích nedochází ani selektivně. Navíc ani nenarušuje hospodářskou soutěž, ani obchod na vnitřním trhu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 108 odst. 3 SFEU
               Pokud na rozdíl od názoru žalobkyně státní podpora existovala, žalovaná podle jejího názoru v každém případě neměla právo nařídit vrácení podle čl. 108 odst. 3 SFEU. Omezení poplatku podle zákona o obnovitelných zdrojích totiž podle jejího názoru nepředstavuje novou podporu, jelikož právní úprava, která mu předcházela a v podstatných ohledech měla stejný obsah jako uvedený zákon, byla žalovanou schválena již v roce 2002.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 3 SFEU
               Kromě toho žalobkyně tvrdí, že dané rozhodnutí porušuje čl. 107 odst. 3 SFEU a zásadu ochrany legitimního očekávání. Žalovaná v tomto ohledu nesměla posuzovat jí přezkoumávaný skutkový stav na základě svých pokynů ke státní podpoře v oblasti ochrany životního prostředí a energetiky pro období let 2014–2020, které byly zveřejněny teprve dne 28. června 2014. Namísto toho měla použít pokyny zveřejněné v roce 2008. V případě, že by žalovaná vycházela z kritérií uplatňovaných v roce 2008, musela by dospět k jedinému závěru, že údajná podpora byla slučitelná s vnitřním trhem.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 108 odst. 1 SFEU a zásady právní jistoty
               Žalobkyně nakonec uvádí, že žalovaná porušila zásadu právní jistoty, jakož i čl. 108 odst. 1 SFEU, když vydala napadené rozhodnutí v řízení o nových podporách. Vzhledem k tomu, že žalovaná schválila právní úpravu, která předcházela zákonu o obnovitelných zdrojích z roku 2012, měla vydat rozhodnutí v řízení o stávajících podporách, a nikoli v řízení o nových podporách.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. července 2005 ve spojených věcech C-65/02 P a C-73/02 P: ThyssenKrupp Stainless GmbH a další proti Komisi Evropských společenství (Opravné prostředky — Smlouva o ESUO — Dohody narušující hospodářskou soutěž — Příplatek za legování — Snížení výše pokuty — Spolupráce během správního řízení — Přičitatelnost protiprávního jednání — Práva obhajoby)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 14. července 2005
   ve spojených věcech C-65/02 P a C-73/02 P: ThyssenKrupp Stainless GmbH a další proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Opravné prostředky - Smlouva o ESUO - Dohody narušující hospodářskou soutěž - Příplatek za legování - Snížení výše pokuty - Spolupráce během správního řízení - Přičitatelnost protiprávního jednání - Práva obhajoby)
   (2005/C 217/05)
   Jednací jazyk: němčina a italština
   Ve spojených věcech C-65/02 P a C-73/02 P, ThyssenKrupp Stainless GmbH, původně Krupp Thyssen Stainless GmbH, (advokát: M. Klusmann), ThyssenKrupp Acciai speciali Terni SpA, původně Acciai speciali Terni SpA, (advokáti: A. Giardina a G. Di Tommaso) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: A. Whelan, ve spolupráci s H.-J. Freundem, jakož i A. Whelanem a V. Superti, ve spolupráci s A. Dal Ferrem), jejichž předmětem jsou dva opravné prostředky na základě článku 49 Statutu Soudního dvora ESUO, podané dne 28. února 2002, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts a S. von Bahr (zpravodaj), soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Opravné prostředky a vzájemný opravný prostředek se zamítají.

               2)

               ThyssenKrupp Stainless GmbH, ThyssenKrupp Acciai speciali Terni SpA a Komise Evropských společenství ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 109, 4.5.2002.


title: Věc C-534/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 10. října 2013 — Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare a další v. Fipa Group a další

text:
               7.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 10. října 2013 — Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare a další v. Fipa Group a další
   (Věc C-534/13)
   2013/C 359/08
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute, Istituto Superiore per la Protezione e la Ricerca Ambientale (ISPRA)

      Žalované: Fipa Group srl, Ivan srl, Tws Automation srl

      Předběžná otázka

   Brání zásady Evropské unie v oblasti životního prostředí zakotvené v čl. 191 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a ve směrnici 2004/35/ES (1) ze dne 21. dubna 2004 (článek 1 a čl. 8 odst. 3; body 13 a 24 odůvodnění) — především zásada „znečišťovatel platí“, zásada obezřetnosti a prevence, odvracení ohrožení životního prostředí především u zdroje — vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava stanovená články 244, 245 a 253 legislativního nařízení č. 152 ze dne 3. dubna 2006, která v případě zjištění kontaminace lokality a nemožnosti identifikovat osobu odpovědnou za znečištění nebo nemožnosti domoci se u ní nápravy neumožňuje správnímu orgánu uložit provedení naléhavých zabezpečovacích opatření a sanace vlastníkovi, který není odpovědný za znečištění, přičemž stanoví pouze jeho finanční odpovědnost omezenou hodnotou pozemku po provedení sanace?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (Úř. věst. L 143, s. 56).


title: Věc T-268/06: Žaloba podaná dne 22. září 2006 – Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. Komise

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/55

         Žaloba podaná dne 22. září 2006 – Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. Komise
   (Věc T-268/06)
   (2006/C 294/113)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Olympiaki Aeroporia Ypiresies, A. E. (zástupci: P. Arestis, T. Soames, G. Goeteyn, S. Mavroghenis, M. Pinto de Lemos, Fermiano Rato, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit v souladu s články 230 ES a 231 ES uložení maximální částky 668 783,57 drachem stanovené článkem 1 rozhodnutí Komise K(2006)1580 konečné ze dne 26. dubna 2006 z důvodu náhrady škody oprávněně náležející žalobkyni za období mezi 11. a 14. září 2001;

               —

               zrušit článek 2 napadeného rozhodnutí, podle kterého není náhrada škody oprávněně náležející žalobkyni slučitelná se společným trhem;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise K(2006)1580 konečné ze dne 26. dubna 2006 o režimu státních podpor C 39/2003 (dříve NN 119/2002) uplatněném Řeckem ve prospěch operátorů letecké dopravy z důvodu škody, která jim vznikla od 11. do 14. září 2001.
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že Komise tím, že měla za to, že finanční podpora určená k náhradě škod vzniklých po 14. září 2001 přímo nesouvisí s uzavřením leteckého prostoru Spojených států po teroristických atentátech dne 11. září 2001, a tedy představuje státní podporu neslučitelnou se společným trhem, se dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, a tudíž porušila čl. 87 odst. 2 písm. b) ES.
   Konečně žalobkyně tvrdí, že absolutní nedostatek odůvodnění, co se týče důvodů zamítnutí dotčených náhrad škod, představuje porušení podstatných náležitostí, což odůvodňuje zrušení napadeného rozhodnutí.


title: Věc C-234/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hof van Beroep te Brussel ze dne 25. května 2005 ve věci Belgische Staat, Minister voor Sociale Zaken a Belgische Staat, Staatssecretaris voor volksgezonheid proti BVBA De Backer

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hof van Beroep te Brussel ze dne 25. května 2005 ve věci Belgische Staat, Minister voor Sociale Zaken a Belgische Staat, Staatssecretaris voor volksgezonheid proti BVBA De Backer
   (Věc C-234/05)
   (2005/C 205/12)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Hof van Beroep te Brussel (Belgie) ze dne 25. května 2005 ve věci Belgische Staat, Minister voor Sociale Zaken a Belgische Staat, Staatssecretaris voor volksgezonheid proti BVBA De Backer, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 27. května 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Hof van Beroep te Brussel žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:
   Je zákon ze dne 14. července 1994 o financování veterinárních vyšetření slučitelný s právem Společenství? Mají se veterinární poplatky stanovené v uvedeném zákoně považovat za nedovolené omezení obchodu v rámci Společenství a za zakázaný poplatek s rovnocenným účinkem jako clo a/nebo za opatření s rovnocenným účinkem jako množstevní omezení a tím za opatření podpory, které mělo být oznámeno Komisi?


title: Věc T-449/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 – Komise v. Trends ( Rozhodčí doložka — Druhý rámcový program pro výzkum a technologický rozvoj — Smlouvy týkající se projektů v oblasti informačních technologií silniční dopravy a telekomunikací — Neexistence dokladů pro část uplatněných výdajů — Rozvázání smluv — Vypršené smlouvy )

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/29

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 – Komise v. Trends
   (Věc T-449/04) (1)

   („Rozhodčí doložka - Druhý rámcový program pro výzkum a technologický rozvoj - Smlouvy týkající se projektů v oblasti informačních technologií silniční dopravy a telekomunikací - Neexistence dokladů pro část uplatněných výdajů - Rozvázání smluv - Vypršené smlouvy“)
   (2007/C 247/45)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia, zmocněnec, ve spolupráci s K. Kapoutzidou a S. Chatzigiannis, advokáty)

      Žalovaná: Transport Environment Development Systems (Trends) (Atény, Řecko) (zástupci: V. Christianos a V. Vlassi, advokáti)
   Předmět věci
   Návrh Komise, předložený v souladu s rozhodčí doložkou ve smyslu článku 238 ES, směřující k tomu, aby bylo Trends uloženo vrácení částky 195 435 eur, navýšené o smluvní úroky nebo, podpůrně, o úroky z prodlení, Komisi.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá

               2)

               Incidenční návrh se zamítá.

               3)

               Komise nahradí náklady řízení, s výjimkou nákladů souvisejících s incidenčním návrhem.

               4)

               Transport Environment Development Systems (Trends) nahradí náklady řízení související s incidenčním návrhem.

      (1)  Úř. věst. C 184, 2.8.2003 (dříve věc C-249/03).


title: Věc T-167/02: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 7. července 2006 – Établissements Toulorge v. Parlament a Rada ( Žaloba na náhradu škody — Mimosmluvní odpovědnost — Prodej krmných směsí určených pro zvířata — Skutečná újma )

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/42

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 7. července 2006 – Établissements Toulorge v. Parlament a Rada
   (Věc T-167/02) (1)

   („Žaloba na náhradu škody - Mimosmluvní odpovědnost - Prodej krmných směsí určených pro zvířata - Skutečná újma“)
   (2006/C 224/90)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Établissements Toulorge (Bricquebec, Francie) (zástupci: D. Waelbroeck a D. Brinckman, advokáti)

      Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: C. Pennera a E. Waldherr) a Rada Evropské unie (zástupci: dříve I. Díez Parra a F. Ruggeri Laderchi, dále I. Díez Parra a Z. Kupčová, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci na podporu žalovaných: Spolková republika Německo (zástupci: W.-D. Plessing a M. Lumma, zmocněnci) a Komise Evropských společenství (zástupce: A. Bordes, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na náhradu újmy, kterou žalobkyně údajně utrpěla z důvodu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/2/ES ze dne 28. ledna 2002, kterou se mění směrnice Rady 79/373/EHS o oběhu krmných směsí a zrušuje směrnice Komise 91/357/EHS (Úř. věst. L 63, s. 23; Zvl. vyd. 03/35, s. 245)
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobce ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Parlamentem a Radou.

               3)

               Spolková republika Německo a Komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 180, 27.7.2002.


title: Věc T-164/12: Usnesení Tribunálu ze dne 4. prosince 2014 – Alstom v. Komise „Hospodářská soutěž — Žaloba o náhradu škody podaná u vnitrostátního soudu — Žádost o spolupráci — Článek 15 odst. 1 nařízení (ES) č. 1/2003 — Rozhodnutí Komise sdělit informace vnitrostátnímu soudu — Stažení žádosti — Zrušení rozhodnutí — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/17

         Usnesení Tribunálu ze dne 4. prosince 2014 – Alstom v. Komise
   (Věc T-164/12) (1)

   („Hospodářská soutěž - Žaloba o náhradu škody podaná u vnitrostátního soudu - Žádost o spolupráci - Článek 15 odst. 1 nařízení (ES) č. 1/2003 - Rozhodnutí Komise sdělit informace vnitrostátnímu soudu - Stažení žádosti - Zrušení rozhodnutí - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 056/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alstom (Levallois-Perret, Francie) (zástupci: původně J. Derenne, advokát, N. Heaton, P. Chaplin a M. Farley, solicitors, poté J. Derenne, N. Heaton a P. Chaplin)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Antoniadis, N. Khan a P. Van Nuffel, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: National Grid Electricity Transmission plc (Londýn, Spojené království) (zástupci: A. Magnus, C. Bryant, E. Coulson, solicitors, J. Turner, D. Beard, QC, a L. John, barrister)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise oznámeného žalobkyni dopisem (č. jedn. D/2012/006840) generálního ředitele generálního ředitelství Komise pro hospodářskou soutěž ze dne 26. ledna 2012, vyhovět žádosti o spolupráci High Court of Justice (England & Wales) [Nejvyšší soud (Anglie a Wales)] v rozsahu, v němž toto rozhodnutí zahrnuje, že budou zpřístupněny informace, na něž se údajně vztahuje služební tajemství, uvedené v odpovědi na oznámení námitek ve věci COMP/F/38.899 – Plynem izolované spínací přístroje.

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení včetně nákladů vynaložených v rámci řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 165, 9.6.2012.