title: Věc T-161/09: Žaloba podaná dne 21. dubna 2009 — Ilink Kommunikationssysteme v. OHIM (ilink)

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/44

         Žaloba podaná dne 21. dubna 2009 — Ilink Kommunikationssysteme v. OHIM (ilink)
   (Věc T-161/09)
   2009/C 153/87
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ilink Kommunikationssysteme GmbH (Berlín, Německo) (zástupce: B. Schütze, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 5. února 2009 ve věci R 1849/2007-4 a

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „ilink“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 38 a 42

      Rozhodnutí průzkumového referenta: částečné zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 (1)], neboť přihlašovaná ochranná známka má nezbytnou rozlišovací způsobilost a není třeba ji ponechat volně k dispozici.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-271/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 8. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias — Řecko) — Techniko Epimelitirio Elladas (TEE) a další v. Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis, Ypourgos Metaforon kai Epikoinonion kai, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon ( „Letecká doprava — Nařízení č. 2042/2003 — Technické požadavky a správní postupy v oblasti civilního letectví — Zachování letové způsobilosti letadel — Oprávnění udělené členům personálu podílejícího se na úkolech kontroly — Požadovaná kvalifikace“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/16

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 8. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias — Řecko) — Techniko Epimelitirio Elladas (TEE) a další v. Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis, Ypourgos Metaforon kai Epikoinonion kai, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon
   (Věc C-271/11) (1)

   (Letecká doprava - Nařízení č. 2042/2003 - Technické požadavky a správní postupy v oblasti civilního letectví - Zachování letové způsobilosti letadel - Oprávnění udělené členům personálu podílejícího se na úkolech kontroly - Požadovaná kvalifikace)
   2013/C 9/25
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci/Účastnice původního řízení

      Žalobci: Techniko Epimelitirio Elladas (TEE), Syllogos Ellinon Diplomatouchon aeronafpigon michanikon (SEA), Alexandros Tsiapas, Antonios Oikonomopoulos, Apostolos Batategas, Vasileios Kouloukis, Georgios Oikonomopoulos, Hlias Hliadis, Ionnis Tertigkas, Panellinios Syllogos Aerolimenikon Ypiresias Politikis Aeroporias, Eleni Theodoridou, Ioannis Karnesiotis, Alexandra Efthimiou, Eleni Saatsaki

      Žalovaní: Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis, Ypourgos Metaforon kai Epikoinonion kai, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Symvoulio tis Epikrateias — Výklad nařízení Komise (ES) č. 2042/2003 ze dne 20. listopadu 2003 o zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových částí a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů (Úř. věst. L 315, s. 1, Zvl. vyd. 07/07, s. 541) — Slučitelnost vnitrostátních právních předpisů rozdělujících úkoly kontroly letadel mezi čtyři různé kategorie inspektorů (inspektory pro letovou způsobilost, inspektory pro letový provoz, inspektory pro bezpečnost v kabině pro cestující, inspektory pro diplomy a licence)

      Výrok

               1)

               Článek 2 a ustanovení M.B.902 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 2042/2003 ze dne 20. listopadu 2003 o zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových částí a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů musí být vykládány v tom smyslu, že členské státy mají možnost při přijímání doplňkových opatření k provedení tohoto nařízení rozdělit v rámci příslušného úřadu ve smyslu ustanovení M.B.902 činnosti kontroly letové způsobilosti letadel do několika specializovaných kategorií inspektorů.

               2)

               Ustanovení M.B.902 písm. b) bod 1 přílohy I nařízení č. 2042/2003 musí být vykládáno v tom smyslu, že jakákoli osoba pověřená kontrolou některého aspektu letové způsobilosti letadel, musí mít pětiletou praxi pokrývající veškeré aspekty zajišťování zachování letové způsobilosti letadla, a žádné další aspekty.

               3)

               Ustanovení M.B.902 písm. b) bod 1 přílohy I nařízení č. 2042/2003 musí být vykládáno v tom smyslu, že členské státy mohou určit podmínky nabytí alespoň pětileté praxe v oblasti zachování letové způsobilosti, kterou musí mít personál pověřený kontrolou letové způsobilosti letadel. Zejména se mohou rozhodnout zohlednit praxi získanou v rámci zaměstnání v servisní dílně provádějící údržbu letedel, uznat praxi získanou při odborné pracovní stáži v průběhu studia v oboru letectví nebo též praxi související s dřívějším plněním úkolů inspektora letové způsobilosti.

               4)

               Ustanovení M.B.902 písm. b) přílohy I nařízení č. 2042/2003 musí být vykládáno v tom smyslu, že nijak nerozlišuje mezi držiteli průkazu způsobilosti k údržbě letadel ve smyslu přílohy III uvedeného nařízení nazvané „Část 66“ a absolventy vysokých škol.

               5)

               Ustanovení M.B.902 písm. b) přílohy I nařízení č. 2042/2003 musí být vykládáno v tom smyslu, že úkoly inspektorů letové způsobilosti letadel mohou plnit pouze osoby, jež předtím podstoupily všechna tímto ustanovením požadovaná školení a výcviky a jejichž znalosti a dovednosti byly na závěr těchto vzdělávacích programů podrobeny hodnocení.

               6)

               Ustanovení M.B.902 písm. b) bod 4 přílohy I nařízení č. 2042/2003 musí být vykládáno v tom smyslu, že činnosti inspektorů letové způsobilosti letadel mohou vykonávat pouze osoby, jež předtím měly postavení s odpovídajícími odpovědnostmi svědčící jak o jejich schopnosti provádět nezbytné technické kontroly, tak i o schopnosti zhodnotit, zda výsledky těchto kontrol umožňují, či neumožňují vystavení dokumentů osvědčujících letovou způsobilost kontrolovaného letadla.

               7)

               Nařízení č. 2042/2003 musí být vykládáno v tom smyslu, že orgány členských států nemají povinnost stanovit, že osoby vykonávající činnosti kontroly letové způsobilosti letadel ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost budou automaticky a bez výběrového řízení pokračovat ve výkonu těchto činností.

      (1)  Úř. věst. C 232, 6.8.2011.


title: Věc C-369/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. července 2010 Ravensburger AG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. května 2010 ve věci T-108/09, Ravensburger AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Educa Borras, S. A.

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. července 2010 Ravensburger AG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. května 2010 ve věci T-108/09, Ravensburger AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Educa Borras, S. A.
   (Věc C-369/10 P)
   ()
   2010/C 260/13
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ravensburger AG (zástupci: H. Harte-Bavendamm. M. Goldmann, Rechtwanwälte)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Educa Borras, S.A.

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               prohlásil kasační opravný prostředek proti rozsudku Tribunálu ze dne 19. května 2010 (T-108/09) za přípustný;

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu;

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 8. ledna 2009 (R 305/2008-2) a případně rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 3. září 2006 (1107C);

               —

               (případně) vrátit věc OHIM k novému posouzení;

               —

               uložit vedlejšímu účastníku řízení a OHIM náhradu nákladů řízení vzniklých účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) v rámci řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek soudí, že je třeba rozsudek Tribunálu zrušit z následujících důvodů:

               1)

               zkreslení důkazů spočívající v tom, že Tribunál nesprávně vyložil skutková prohlášení navrhovatelky týkající se seznamu výrobků dotčené ochranné známky Společenství, když uvedl, že „v projednávané věci není sporu o tom, že výrobky, pro které byla sporná ochranná známka zapsána, zahrnují zejména ‚paměťové hry‘“;

               2)

               zkreslení důkazů spočívající v tom, že Tribunál použil čl. 52 odst. 1 nařízení o ochranné známce Společenství (1) ve spojení s jeho čl. 7 odst. 1 písm. c), a použití chybného a příliš restriktivního kritéria pro účely stanovení popisné povahy slovní ochranné známky, tedy přihlášky ochranné známky Společenství č. 1 203 629„MEMORY“;

               3)

               zkreslení důkazů spočívající v tom, že Tribunál použil čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení o ochranné známce Společenství ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) téhož nařízení, a použití chybného a příliš restriktivního kritéria pro účely posouzení nedostatku rozlišovací způsobilosti slovní ochranné známky, tedy přihlášky ochranné známky Společenství č. 1 203 629„MEMORY“;

               4)

               zkreslení důkazů spočívající v tom, že se Tribunál téměř výlučně opíral o předpokládané jazykové zvyklosti ve vzdálených mimoevropských zemích.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 78, s. 1).


title: Věc T-297/09: Žaloba podaná dne 22. července 2009 — Evropaïki Dynamiki v. EASA

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/18

         Žaloba podaná dne 22. července 2009 — Evropaïki Dynamiki v. EASA
   (Věc T-297/09)
   2009/C 233/34
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Progmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA)

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí EASA oznámené žalobkyni dvěma samostatnými dopisy ze dne 12. května 2009, 8. července 2009, 13. července 2009 a 15. července 2009 vybrat nabídku žalované předloženou v reakci na výzvu k podávání nabídek v rámci otevřeného zadávacího řízení EASA.2009.OP.02 položka č. 1, položka č. 2, položka č. 3 a položka č. 5 na služby ICT (Úř. věst. 2009/S 22-030588) jakožto druhého a třetího uchazeče v systému kaskády, jakož i všech dalších souvisejících rozhodnutí EASA včetně toho, jímž se zakázka uděluje úspěšným uchazečům;

               —

               uložit EASA povinnost k náhradě škody vzniklé žalobkyni v důsledku dotčeného zadávacího řízení ve výši EUR 6 100 000;

               —

               uložit EASA povinnost uhradit žalobkyni náklady řízení a výdaje vynaložené v souvislosti s touto žalobou, a to i v případě, že tato žaloba bude zamítnuta.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V projednávané věci se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí žalované vybrat její nabídku podanou v reakci na výzvu k podávání nabídek v rámci otevřeného zadávacího řízení na služby ITC (EASA.2009.OP.02) jakožto druhého a třetího uchazeče v systému kaskády a udělit zakázku úspěšným uchazečům. Žalobkyně dále požaduje náhradu za domnělou škodu v souvislosti se zadávacím řízením.
   Na podporu svých návrhových žádání uvádí žalobkyně následující důvody.
   Zaprvé, žalobkyně tvrdí, že žalovaná porušila zásadu řádné správy a rovného zacházení, neboť nedodržela kritéria pro vyloučení stanovená čl. 93 odst. 1 a článkem 94 finančního nařízení (1) tím, že ze zadávacího řízení nevyloučila jednoho z členů vítězného konsorcia obviněného vnitrostátními orgány a dokonce připouštějícího vinu za protiprávní jednání a zejména podvod, zneužívání pravomoci veřejného činitele, úplatkářství v rámci zakázky udělované veřejnými orgány v Evropské unii i mezinárodně, jakož i za padělání svých knih, a jednoho dalšího vítězného účastníka zadávacího řízení, který závažně porušil své smluvní závazky ve svých vztazích k Evropské komisi. Tím žalovaná rovněž porušila článek 133a a článek 134 svých prováděcích pravidel a článek 45 směrnice 2004/18 (2).
   Žalobkyně se navíc dovolává domnělého závažného profesionálního pochybení žalované vyplývajícího z potencionálního využití nikoli WTO/GPA subdodavatelů ze strany jednoho z vítězných účastníků zadávacího řízení.
   Zadruhé, žalobkyně uplatňuje, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení a opomněla uvést důvody v rozporu s finančním nařízením a pravidly k jeho provedení, jakož i v rozporu se směrnicí 2004/182 a článkem 253 ES. Uvádí, že žalovaná rovněž porušila zásadu rovného zacházení, protože jeden z vítězných uchazečů nevyhověl zadávací dokumentaci.

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002 L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74)

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. 2004 L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132)


title: Věc T-246/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. května 2008 – Redcats v. OHIM – Revert & Cía (REVERIE) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky REVERIE — Starší obrazová ochranná známka Společenství Revert — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/16

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. května 2008 – Redcats v. OHIM – Revert & Cía (REVERIE)
   (Věc T-246/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky REVERIE - Starší obrazová ochranná známka Společenství Revert - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 158/25)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Redcats SA (Roubaix, Francie) (zástupce: A. Bertrand, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Manuel Revert & Cía, SA (Onteniente, Španělsko)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. července 2006 (věc R 171/2005-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Manuel Revert & Cía, SA a Redcats SA.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Redcats SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006.


title: Věc C-433/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 3. srpna 2016 – Bayerische Motoren Werke AG v. Acacia Srl

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 3. srpna 2016 – Bayerische Motoren Werke AG v. Acacia Srl
   (Věc C-433/16)
   (2016/C 410/03)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Bayerische Motoren Werke AG

      Odpůrkyně: Acacia Srl

      Předběžné otázky

               1)

               Lze na základě článku 24 nařízení č. 44/2001 podání námitky příslušnosti vnitrostátního soudu, který zahájil řízení, provedené na začátku řízení, ale podpůrně k jiným předběžným námitkám procesní povahy, nicméně před položením otázek ve věci samé, vykládat jako souhlas s příslušností soudu či nikoli?

               2)

               Musí být nedostatek ustanovení o alternativní pravomoci soudů v čl. 82 odst. 4 nařízení č. 6/2002 pokud jde o řízení ve věci negativní určovací žaloby, a to ve vztahu k pravomoci soudu podle bydliště žalovaného podle čl. 82 odst. 1 téhož nařízení, vykládán v tom smyslu, že to znamená přiznání výlučné pravomoci v těchto případech?

               3)

               Je pro účely rozhodnutí o otázce uvedené v [předchozím] bodě třeba zohlednit výklad ustanovení o výlučné pravomoci podle nařízení č. 44/2001, zejména ustanovení článku 22, v němž jsou stanoveny případy takové pravomoci, mimo jiné ve věcech týkajících se zápisu nebo neplatnosti patentů, ochranných známek a průmyslových vzorů, ale nikoli řízení ve věci negativní určovací žaloby, jakož i ustanovení článku 24, v němž se stanoví možnost souhlasu žalovaného s pravomocí jiného soudu, není-li soud jednoho členského státu příslušný již podle jiných ustanovení tohoto nařízení, s následným stanovením pravomoci soudu, u kterého žalobce zahájil řízení?

               4)

               Má přístup vyjádřený v rozsudku Soudního dvora ze dne 25. října 2012 ve věci C-133/11 o použitelnosti čl. 5 bodu 3 nařízení č. 44/2001 obecnou a absolutní povahu vztahující se na každou negativní určovací žalobu, včetně určení, že nedochází k porušení v oblasti průmyslových vzorů Společenství, a tudíž má v projednávané věci pravomoc soud podle článku 81 nařízení č. 6/2002 nebo soud uvedený v čl. 5 bodě 3 nařízení č. 44/2001, anebo je to ponecháno na žalobci, aby zvolil jednu nebo druhou z možných jurisdikcí?

               5)

               Mohou být v případě, že jsou žaloby týkající se zneužití dominantního postavení a nekalé soutěže podány v rámci sporu ve věci průmyslových vzorů, se kterým souvisí, protože jejich kladné vyřízení předpokládá nejprve vyhovění negativní určovací žalobě, projednány společně s negativní určovací žalobou před stejným soudem v souladu s extenzivním výkladem čl. 28 odst. 3 nařízení č. 44/2001?

               6)

               Představují dvě žaloby uvedené v [předchozím] bodě případy protiprávního jednání a v případě kladné odpovědi, mohou mít vliv na použitelnost nařízení č. 44/2001 (čl. 5 bod 3) nebo nařízení č. [6/2002] v projednávané věci, pokud jde o soudní příslušnost?


title: Věc C-394/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 18. srpna 2014 – Sandy Siewert a další v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               20.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 18. srpna 2014 – Sandy Siewert a další v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-394/14)
   2014/C 372/14
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Sandy Siewert, Emma Siewert, Nele Siewert

      Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Musejí se mimořádné okolnosti ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1) vztahovat přímo na rezervovaný let?

               2)

               Pro případ, že jsou mimořádné okolnosti, které nastanou při předcházejících letech, relevantní pro pozdější let: musí se přiměřená opatření, která má provozující letecký dopravce přijmout podle čl. 5 odst. 3 nařízení, vztahovat pouze na zabránění mimořádným okolnostem nebo i na odvrácení delšího zpoždění?

               3)

               Je nutno zásahy třetích osob, které jednají na vlastní odpovědnost a na které byly přeneseny úlohy, jež jsou součástí provozu leteckého dopravce, považovat za mimořádné okolnosti ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení č. 261/2004?

               4)

               V případě kladné odpovědi na třetí otázku: Je při tomto posuzování relevantní, kým (leteckou společností, provozovatelem letiště atd.) byla třetí osoba pověřena?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).


title: Věc T-322/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. října 2008 – Kenitex-Química v. OHIM – Chemicals International (Kenitex TINTAS A qualidade da cor)

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/42

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. října 2008 – Kenitex-Química v. OHIM – Chemicals International (Kenitex TINTAS A qualidade da cor)
   (Věc T-322/07) (1)

   (2008/C 327/78)

      Jednací jazyk: portugalština

   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.


title: Věc F-114/07: Žaloba podaná dne 19. října 2007 – Wenning v. Europol

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/47

         Žaloba podaná dne 19. října 2007 – Wenning v. Europol
   (Věc F-114/07)
   (2007/C 315/91)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Rainer Wenning (Haag, Nizozemsko) (zástupci: G. Vandersanden, C. Ronzi, lawyers)

      Žalovaný: Evropský policejní úřad (Europol)
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ředitele Europolu ze dne 21. prosince 2006 neprodloužit smlouvu žalobce a neprovést jeho opětovné zařazení do Europolu ode dne 1. října 2007;

               —

               v důsledku toho zrušit formulář hodnocení zaměstnanců (Staff Development and Review Form), z nějž vychází napadené rozhodnutí;

               —

               přiznat náhradu za utrpěnou majetkovou a nemajetkovou újmu;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutí neprodloužit platnost žalobcovy smlouvy je stiženo vadou spočívající v porušení povinnosti uvést odůvodnění, neboť v něm nejsou uvedeny důvody jeho vydání. Zakládá se na neplatném formuláři hodnocení zaměstnanců.
   Hodnocení žalobce bylo vypracováno s porušením pravidel Europolu ohledně hodnocení zaměstnanců (článek 28 pracovního řádu zaměstnanců Europolu a pokynů pro postup hodnocení – Europol Staff Rules and Staff Development and Review Process Guidelines) a obsahuje mnoho nesprávných posouzení, z nichž vycházelo nesprávné právní posouzení.
   Postup hodnocení byl nadřízenými žalobce uplatněn s úmyslem jej propustit, a nikoli vyhodnotit. To zakládá i nesprávné použití a zneužití pravomoci.
   Jediným cílem, který sledovali nadřízení žalobce, bylo neprodloužit jeho smlouvu –bez ohledu na dobré pracovní výkony a na skutečnost, že byl již dříve ujištěn, že obdrží lepší hodnocení než v předcházejícím roce, pokud se bude i nadále zlepšovat. Žalobce legitimně očekával, že bude jeho smlouva změněna na smlouvu na dobu neurčitou, anebo alespoň prodloužena.
   Rovněž napadené rozhodnutí a okolnosti jeho vydání nebyly v souladu se zásadou řádné správy a povinností řádné péče, jež musí každý správní orgán dodržovat vůči svým zaměstnancům.
   Zájmu organizace i zaměstnance by bylo odpovídalo, kdyby byl žalobce zůstal zaměstnancem Europolu. Skutečností je, že pracovní úkoly, které byly plněny žalobcem, budou plněny i nadále. Žalobce v průběhu let trvale prokazoval, že tyto úkoly plní dobře, ke spokojenosti svých spolupracovníků i osob stojících mimo Europol.
   Žalobce byl rovněž diskriminován ve srovnání s ostatními spolupracovníky, kteří plnili své úkoly stejným způsobem jako on, ale jejich smlouvy byly prodlouženy.
   Žalobce konečně žádá o náhradu majetkové a nemajetkové újmy, kterou utrpěl v důsledku napadeného rozhodnutí.


title: Posudek 1/09: Žádost o posudek podaná Radou Evropské unie na základě čl. 300 odst. 6 ES

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/15

         Žádost o posudek podaná Radou Evropské unie na základě čl. 300 odst. 6 ES
   (Posudek 1/09)
   2009/C 220/24
   Jednací jazyk: všechny úřední jazyky

      Žadatelka

   Rada Evropské unie (zástupci: J.-C. Piris a F. Florindo Gijón, G. Kimberley, zmocněnci)

      Otázky položené Soudnímu dvoru

   Je zamýšlená dohoda o jednotném systému pro řešení patentových sporů (v současné době s názvem „Soud pro evropské patenty a patenty Společenství“) (1) slučitelná s ustanoveními Smlouvy o založení Evropského společenství?

      (1)  Pracovní dokument Rady týkající se revidovaného znění návrhu dohody o Soudu pro evropské patenty a patenty Společenství a návrhu statutu (dok. 7928/09 ze dne 23. března 2009).


title: Věc T-107/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2011 — Procter & Gamble Manufacturing Cologne v. OHIM — Natura Cosméticos (NATURAVIVA) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství NATURAVIVA — Starší slovní ochranná známka Společenství VIVA — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Neexistence podobnosti označení )

text:
               12.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2011 — Procter & Gamble Manufacturing Cologne v. OHIM — Natura Cosméticos (NATURAVIVA)
   (Věc T-107/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství NATURAVIVA - Starší slovní ochranná známka Společenství VIVA - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistence podobnosti označení)
   2011/C 331/34
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Procter & Gamble Manufacturing Cologne GmbH (Kolín, Německo) (zástupce: K. Sandberg, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Natura Cosméticos, SA (Sáo Paulo, Brazílie) (zástupce: C. Bercial Arias, advokát)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. listopadu 2009 (věc R 1558/2008-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Procter & Gamble Manufacturing Cologne GmbH a Natura Cosméticos, SA

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Procter & Gamble Manufacturing Cologne GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 134, 22.5.2010.


title: Věc C-529/06: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/98/ES — Opakované použití informací veřejného sektoru — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/17

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-529/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/98/ES - Opakované použití informací veřejného sektoru - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 297/27)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: E. Montaguti, zmocněnec)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (Úř. věst. L 345, s. 90; Zvl. vyd. 13/32, s. 701) ve stanovené lhůtě
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru, nesplnilo povinnosti, které pro něho vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. ledna 2005 ve věci C-26/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Naumburg): Stadt Halle, RPL Recyclingpark Lochau GmbH proti Arbeitsgemeinschaft Thermische Restabfall- und Energieverwertungsanlage TREA Leuna (Směrnice 92/50/EHS — Veřejné zakázky na služby — Zadání veřejné zakázky bez vyhlášení — Zadání zakázky podniku se smíšenou účastí — Soudní ochrana — Směrnice 89/665/EHS)

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/6

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 11. ledna 2005
   ve věci C-26/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Naumburg): Stadt Halle, RPL Recyclingpark Lochau GmbH proti Arbeitsgemeinschaft Thermische Restabfall- und Energieverwertungsanlage TREA Leuna (1)

   (Směrnice 92/50/EHS - Veřejné zakázky na služby - Zadání veřejné zakázky bez vyhlášení - Zadání zakázky podniku se smíšenou účastí - Soudní ochrana - Směrnice 89/665/EHS)
   (2005/C 57/10)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-26/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Oberlandesgericht Naumburg (Německo), ze dne 8. ledna 2003, zapsaným do rejstříku Soudního dvora dne 23. ledna 2003 v řízení Stadt Halle, RPL Recyclingpark Lochau GmbH proti Arbeitsgemeinschaft Thermische Restabfall- und Energieverwertungsanlage TREA Leuna, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász (zpravodaj), M. Ilešič a E. Levits, soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 11. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Článek 1 odst. 1 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, která byla pozměněna směrnicí Evropského parlamentu a Rady 97/52/ES ze dne 13. října 1997, musí být vykládán v tom smyslu, že povinnost členských států zajistit možnost účinného a rychlého přezkumu rozhodnutí učiněných zadavateli se vztahuje rovněž na rozhodnutí učiněná mimo formální postup při zadání zakázky a před formálním vyhlášením zakázky, zejména na rozhodnutí o určení, zda určitá zakázka je v osobní a věcné působnosti směrnice 92/50 ve znění pozdějších změn. Tato možnost přezkumu je dostupná každé osobě, která má nebo měla zájem na získání určité veřejné zakázky a které v důsledku domnělého protiprávního jednání vznikla škoda nebo jí hrozí, od okamžiku, kdy byla vyjádřena vůle zadavatele, která může mít právní účinky. Členské státy tedy nemohou podmínit možnost přezkumu skutečností, že postup týkající se dotčené veřejné zakázky formálně dosáhl určitého stadia.

               2)

               V případě, že zadavatel má v úmyslu uzavřít se společností od něj právně odlišnou, na jejímž kapitálu má účast spolu s jedním nebo více soukromými podniky, úplatnou smlouvu o službách, které jsou ve věcné působnosti směrnice 92/50, ve znění směrnice 97/52, musí být vždy použity postupy pro zadávání veřejných zakázek stanovené touto směrnicí.

      (1)  Úř. věst. C 101, 26.4.2003.


title: Věc C-225/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 22. dubna 2016 – trestní řízení proti Mossa Ouhrami

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 22. dubna 2016 – trestní řízení proti Mossa Ouhrami
   (Věc C-225/16)
   (2016/C 232/08)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastník původního trestního řízení

   Mossa Ouhrami

      Předběžné otázky

               1.

               Musí být čl. 11 odst. 2 směrnice 2008/115 (1) vykládán v tom smyslu, že doba pěti let, která je v něm uvedena, se počítá

                           a)

                           od okamžiku, kdy byl zákaz vstupu (nebo se zpětnou účinností: prohlášení za osobu nežádoucí, které je nutno považovat za rovnocenné) vydán, nebo

                           b)

                           od okamžiku, kdy dotčená osoba - stručně řečeno – skutečně opustila území členských států Evropské unie, nebo

                           c)

                           od jiného okamžiku?

               2.

               Musí být čl. 11 odst. 2 směrnice 2008/115 v souvislosti s uplatňováním přechodného práva vykládán v tom smyslu, že důsledkem tohoto ustanovení je, že rozhodnutí vydaná před vstupem této směrnice v platnost, jejichž právní důsledek spočívá v tom, že se jejich adresát musí po dobu deseti po sobě následujících let zdržovat mimo Nizozemsko, přičemž zákaz vstupu byl uložen s ohledem na příslušné okolnosti konkrétního případu a proti rozhodnutím bylo možné podat opravný prostředek, již nevyvolávají právní důsledky, pokud doba trvání této povinnosti v okamžiku, kdy měla být provedena tato směrnice, nebo v okamžiku, kdy bylo zjištěno, že se adresát tohoto rozhodnutí zdržoval v Nizozemsku, překročila délku uvedenou v tomto ustanovení?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 348, 24. 12. 2008, s. 98).


title: Věc C-98/06: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta domstolen – Švédsko) – Freeport plc v. Olle Arnoldsson (Nařízení (ES) č. 44/2001 — Článek 6 bod 1 — Zvláštní příslušnost — Více žalovaných — Právní základy žalob — Zneužití — Pravděpodobnost vyhovění žalobě podané u soudů státu, kde má některý z žalovaných své bydliště nebo sídlo)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta domstolen – Švédsko) – Freeport plc v. Olle Arnoldsson
   (Věc C-98/06) (1)

   (Nařízení (ES) č. 44/2001 - Článek 6 bod 1 - Zvláštní příslušnost - Více žalovaných - Právní základy žalob - Zneužití - Pravděpodobnost vyhovění žalobě podané u soudů státu, kde má některý z žalovaných své bydliště nebo sídlo)
   (2007/C 297/12)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Högsta domstolen
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Freeport plc

      Žalovaný: Olle Arnoldsson
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Högsta domstolen – Výklad čl. 6 odst. 1 nařízení Rady (ES) ze dne 22. prosince 20001 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1) – Zvláštní příslušnost – Více žalovaných – Žaloby současně podané před soudem v místě sídla právnické osoby směřující proti právnické osobě ve věci platební povinnosti a proti osobě s bydlištěm na území jiného členského státu, která se zavázala k této povinnosti, aniž by byla zplnomocněným zástupcem či zmocněncem dotčené osoby – Smluvní povaha žalob
   Výrok

               1)

               Článek 6 bod 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že žaloby podané proti více žalovaným mají různé právní základy, není překážkou pro použití tohoto ustanovení.

               2)

               Článek 6 bod 1 nařízení č. 44/2001 se použije, když žaloby podané proti různým žalovaným mají souvislost při svém podání, to znamená, je-li účelné je vyšetřit a rozhodnout o nich společně, aby se zabránilo možnosti dojít v oddělených řízeních k protichůdným soudním rozhodnutím, aniž by bylo krom toho nezbytné zvlášť zjistit, že žaloby nebyly podány s jediným cílem odejmout některého z žalovaných soudům členského státu, kde má bydliště nebo sídlo.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc C-283/12: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad — Varna — Bulharsko) — Serebrjannij vek EOOD v. Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata Agencia za prichodite ( „DPH — Směrnice 2006/112/ES — Článek 2 odst. 1 písm. c), články 26, 62 a 63 — Uskutečnění zdanitelného plnění — Vzájemné plnění — Plnění za úplatu — Základ daně u plnění v případě, že protiplnění představují služby — Udělení společnosti práva užívat nemovitý majetek a pronajímat jej třetím osobám, poskytnuté fyzickou osobou, za služby spočívající ve zvelebení a zařízení tohoto majetku touto společností“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/30

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad — Varna — Bulharsko) — Serebrjannij vek EOOD v. Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata Agencia za prichodite
   (Věc C-283/12) (1)

   (DPH - Směrnice 2006/112/ES - Článek 2 odst. 1 písm. c), články 26, 62 a 63 - Uskutečnění zdanitelného plnění - Vzájemné plnění - Plnění za úplatu - Základ daně u plnění v případě, že protiplnění představují služby - Udělení společnosti práva užívat nemovitý majetek a pronajímat jej třetím osobám, poskytnuté fyzickou osobou, za služby spočívající ve zvelebení a zařízení tohoto majetku touto společností)
   2013/C 344/52
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad — Varna

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Serebrjannij vek EOOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata Agencia za prichodite

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Administrativen sad — Varna — Výklad čl. 2 odst. 1 písm. c), článku 26, jakož i článků 62 a 63 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Právní předpisy, podle nichž je v případě nepeněžité odměny poskytovatele služby protiplněním za jeho službu jiná služba — Kvalifikace plnění jako směna služeb či nikoliv — V případě záporné odpovědi možnost kvalifikace zvelebení a zařízení nemovitosti jako zdanitelného plnění — Uskutečnění zdanitelného plnění a pravidlo pro stanovení základu daně

      Výrok

   Článek 2 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že poskytnutí služby spočívající v rekonstrukci a zařízení apartmánu musí být považováno za plnění za úplatu, pokud se podle smlouvy uzavřené s vlastníkem tohoto apartmánu poskytovatel uvedené služby jednak zaváže poskytnout tuto službu na své náklady a jednak získá právo disponovat po dobu platnosti této smlouvy uvedeným apartmánem za účelem jeho využívání ke své podnikatelské činnosti, aniž je povinen hradit nájemné, zatímco vlastník převezme po skončení platnosti uvedené smlouvy zařízený apartmán.

      (1)  Úř. věst. C 243, 11.8.2012.


title: Věc T-209/17: Usnesení Tribunálu ze dne 23. srpna 2017 – ZGS v. EUIPO (Schülerhilfe1)

text:
               9.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 23. srpna 2017 – ZGS v. EUIPO (Schülerhilfe1)
   (Věc T-209/17) (1)

   (2017/C 338/25)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 168, 29.5.2017.


title: Věc T-160/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — J v. Parlament ( „Petiční právo — Petice adresovaná Evropskému parlamentu — Rozhodnutí o odložení — Žaloba na neplatnost — Povinnost uvést odůvodnění — Petice nespadající do oblastí činnosti Unie“ )

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — J v. Parlament
   (Věc T-160/10) (1)

   (Petiční právo - Petice adresovaná Evropskému parlamentu - Rozhodnutí o odložení - Žaloba na neplatnost - Povinnost uvést odůvodnění - Petice nespadající do oblastí činnosti Unie)
   2012/C 355/50
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: J (Marchtrenk, Rakousko) (zástupce: A. Auer, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Lorenz a N. Görlitz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí petičního výboru Evropského parlamentu ze dne 2. března 2010 odložit petici podanou žalobcem dne 19. listopadu 2009 (petice č. 1673/2009)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               J se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 238, 13.8.2011.


title: Věc T-146/04: Žaloba podaná dne 20. dubna 2004 p. Koldem Gorostiagou Atxalandabasem proti Evropskému parlamentu

text:
               26.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/9

         Žaloba podaná dne 20. dubna 2004 p. Koldem Gorostiagou Atxalandabasem proti Evropskému parlamentu
   (Věc T-146/04)
   (2004/C 168/16)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 20. dubna 2004 žaloba podaná proti Evropskému parlamentu p. Koldem Gorostiagou Atxalandabasem, s bydlištěm v Saint Pierre d'Irube (Francie), zastoupeným p. Didierem Rougetem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. února 2004, kterým provedl srážky z příspěvků, které měly být zaplaceny žalobci, a to až do vyčerpání jeho údajného dluhu vůči Parlamentu;

               —

               uložil žalovanému, aby nesl své vlastní náklady a nahradil náklady vynaložené žalobcem.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   V napadeném rozhodnutí měl Evropský parlament za to, že vzhledem k nepředložení dokladů o použití různých parlamentních příspěvků dlužil žalobce, poslanec, částku 118 360,18 EUR a provedl tak srážku z těchto příspěvků.
   Žalobce napadá toto rozhodnutí s tím, že uplatňuje, že Parlament porušil Pravidla týkající se náhrad a příspěvků evropským poslancům zejména tím, že rozhodnutí bylo přijato generálním tajemníkem Parlamentu a nikoli Předsednictvem Parlamentu, jak stanoví článek 27 těchto pravidel. Mimoto žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásady objektivity, nestrannosti, rovnosti a zákazu diskriminace, jakož i zásadu kontradiktornosti a práva na obhajobu. Rovněž tvrdí, že napadené rozhodnutí je nedostatečně odůvodněno a že představuje zneužití pravomoci, neboť bylo přijato za výlučně politickými účely. Konečně se žalobce dovolává zjevného omylu Parlamentu v posouzení.


title: Věc C-449/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 26. července 2017 – A & G Fahrschul-Akademie GmbH v. Finanzamt Wolfenbüttel

text:
               2.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 26. července 2017 – A & G Fahrschul-Akademie GmbH v. Finanzamt Wolfenbüttel
   (Věc C-449/17)
   (2017/C 330/10)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: A & G Fahrschul-Akademie GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Wolfenbüttel

      Předběžné otázky

               1)

               Zahrnuje pojem „školské nebo vysokoškolské vyučování“ uvedený v čl. 132 odst. 1 písm. i) a j) směrnice Rady ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) vyučování v autoškole za účelem získání řidičského oprávnění pro skupiny B a C1?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku:
               Může uznání žalobkyně jakožto subjektu s podobnými cíli ve smyslu čl. 132 odst. 1 písm. i) směrnice Rady ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty vyplývat z ustanovení o zkoušce pro učitele autoškoly a udělení oprávnění pracovat jako učitel autoškoly a oprávnění provozovat autoškolu v zákoně o učitelích autoškol (Gesetz über das Fahrlehrerwesen) ze dne 25. srpna 1969 (Bundesgesetzblatt I 1969, 1336), naposledy změněném zákonem ze dne 28. listopadu 2016 [Bundesgesetzblatt I 2016, 2722, zákon o učitelích autoškol (Fahrlehrergesetz)], a obecného zájmu na vzdělávání žáků autoškoly, aby se stali bezpečnými a odpovědnými účastníky silničního provozu, šetrnými vůči životnímu prostředí?

               3)

               V případě záporné odpovědi na druhou otázku:
               Předpokládá pojem „soukromý učitel“ uvedený v čl. 132 odst. 1 písm. j) směrnice Rady ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, že se u osoby povinné k dani jedná o podnikatele?

               4)

               V případě záporné odpovědi na druhou a třetí otázku:
               Působí vyučující vždy jako „soukromý učitel“ ve smyslu čl. 132 odst. 1 písm. j) směrnice Rady ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jedná na vlastní účet a vlastní odpovědnost, nebo je třeba na kvalifikaci „soukromý učitel“ klást další požadavky?

      (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.


title: Věc T-117/16: Usnesení Tribunálu ze dne 7. března 2017 – Isdin v. EUIPO – Spirig Pharma (ERYFOTONA ACTINICA)

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/62

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. března 2017 – Isdin v. EUIPO – Spirig Pharma (ERYFOTONA ACTINICA)
   (Věc T-117/16) (1)

   (2017/C 144/92)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016.


title: Věc T-209/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. prosince 2008 – Gaedertz v. OHIM – Living Byte Software (GlobalRemote) ( Ochranná známka Společenství — Návrh na prohlášení neplatnosti — Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/26

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. prosince 2008 – Gaedertz v. OHIM – Living Byte Software (GlobalRemote)
   (Věc T-209/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Návrh na prohlášení neplatnosti - Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2009/C 55/47)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Johann-Christoph Gaedertz (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: E. M. Gerstenberg, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: B. Schmidt, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Living Byte Software GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: A. Freifrau von Welser, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. dubna 2007 (věc R 272/2005-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Johannem-Christophem Gaedertzem a Living Byte Software GmbH
   Výrok

               1.

               O žalobě již není namístě vydat rozhodnutí.

               2.

               Žalobce a vedlejší účastnice ponesou vlastní náklady řízení.

               3.

               Žalobci se ukládá náhrada nákladů řízení žalovaného.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc T-372/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2014 – Basic v. OHIM – Repsol YPF (basic) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství basic — Starší obrazová ochranná známka Společenství BASIC — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Podobnost služeb — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2014 – Basic v. OHIM – Repsol YPF (basic)
   (Věc T-372/11) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství basic - Starší obrazová ochranná známka Společenství BASIC - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Podobnost služeb - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2014/C 261/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Basic AG Lebensmittelhandel (Mnichov, Německo) (zástupci: D. Altenburg a H. Bickel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Repsol YPF, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J.-B. Devaureix, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 31. března 2011 (věc R 1440/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Repsol YPF, SA a Basic AG Lebensmittelhandel.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Basic AG Lebensmittelhandel se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10. 9. 2011.


title: Věc F-21/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 14. prosince 2007 – Marcuccio v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Žaloba na náhradu škody — Údajně nezákonné nakládání s lékařskými údaji — Nepřípustnost — Nedodržení přiměřené lhůty k předložení žádosti na náhradu škody )

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/62

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 14. prosince 2007 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-21/07) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Žaloba na náhradu škody - Údajně nezákonné nakládání s lékařskými údaji - Nepřípustnost - Nedodržení přiměřené lhůty k předložení žádosti na náhradu škody“)
   (2008/C 51/115)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Triscase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)
   Předmět věci
   Žádost o náhradu újmy údajně utrpěné žalobcem z důvodu nezákonných jednání, kterých se údajně dopustili někteří zaměstnanci Komise při nakládání s lékařskými údaji žalobce.
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Každá strana ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 22.9.2007, s. 20.


title: Věc T-442/13: Usnesení Tribunálu ze dne 9. prosince 2014 – Makhlouf v. Rada

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/31

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. prosince 2014 – Makhlouf v. Rada
   (Věc T-442/13) (1)

   (2015/C 056/43)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


title: Věc F-64/12: Žaloba podaná dne 21. června 2012 — ZZ v. ESVČ

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/28

         Žaloba podaná dne 21. června 2012 — ZZ v. ESVČ
   (Věc F-64/12)
   2012/C 258/50
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: M. Casado Garcia-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost

      Předmět a popis sporu

   Žaloba na zrušení rozhodnutí nezahrnout žalobce na seznam úředníků povýšených do platové třídy AD 6 v rámci povyšovacího řízení za rok 2011 a návrh na uložení povinnosti žalované nahradit vzniklou škodu.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 15. listopadu 2011 nepovýšit žalobce do platové třídy AD 6 v rámci povyšovacího řízení za rok 2011;

               —

               je-li to nezbytné, zrušit rozhodnutí ze dne 23. března 2011 o zamítnutí stížnosti;

               —

               uložit ESVČ povinnost uhradit žalobci částku stanovenou ex aequo et bono ve výši 6 000 eur jako náhradu profesní a nemajetkové újmy, navýšenou o zákonné úroky z prodlení od data její splatnosti;

               —

               uložit ESVČ náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-453/17: Žaloba podaná dne 20. července 2017 – TV v. Rada

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/29

         Žaloba podaná dne 20. července 2017 – TV v. Rada
   (Věc T-453/17)
   (2017/C 347/38)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: TV (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

         a v důsledku toho

               —

               zrušil rozhodnutí datované dne 19. srpna 2016 o propuštění žalobce na konci jeho zkušební doby, tedy 1. září 2016;

               —

               zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 11. dubna 2017, kterým se zamítá stížnost žalobce ze dne 4. listopadu 2016;

               —

               přiznal žalobci částku 20 000 eur za utrpěnou nemajetkovou újmu;

               —

               uložil žalované náhradu všech nákladů řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z protiprávnosti napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž se potvrzuje závěr stanoviska Zpravodajského výboru (CORAP), který nahradil vlastní posouzení posouzením hodnotitelů.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu a právního posouzení, jež se dotýkají důvodů, na kterých je založena zpráva o průběhu zkušební doby.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z neexistence běžných podmínek zkušební doby.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti náležité péče a zásady řádné správy.

         Žalobce má kromě toho za to, že protiprávnosti uvedené v důvodech pro zrušení představují právě pochybení žalované. Rovněž se tedy domáhá náhrady nemajetkové újmy údajně způsobené napadenými rozhodnutími.


title: Věc C-208/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – Stock ’94 Szolgáltató Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága „Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Integrovaná spolupráce — Poskytnutí finančních prostředků a dodání oběžných aktiv nezbytných k zemědělské produkci — Jediné a komplexní plnění — Odlišná a samostatná plnění — Vedlejší plnění a hlavní plnění“

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/3

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – Stock ’94 Szolgáltató Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Věc C-208/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Integrovaná spolupráce - Poskytnutí finančních prostředků a dodání oběžných aktiv nezbytných k zemědělské produkci - Jediné a komplexní plnění - Odlišná a samostatná plnění - Vedlejší plnění a hlavní plnění“)
   (2017/C 038/03)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Kúria

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Stock ’94 Szolgáltató Zrt.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Výrok

   Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládána v tom smyslu, že:

               —

               operace spočívající v integrované zemědělské spolupráci, v jejímž rámci jeden hospodářský subjekt dodává zboží zemědělci a poskytuje mu zápůjčku určenou k nákupu tohoto zboží, představuje pro účely této směrnice jedinou operaci, v níž dodání zboží představuje hlavní plnění. Základem daně uvedené jediné operace je jak cena uvedeného zboží, tak úroky uhrazené ze zápůjček poskytnutých zemědělcům;

               —

               na kvalifikaci dotčené operace jako jediného plnění pro účely směrnice 2006/112 nemá vliv skutečnost, že sdružovatel může zemědělcům poskytovat další služby nebo od nich nakupovat zemědělské produkty.

      (1)  Úř. věst. C 236, 20.7.2015.


title: Věc T-541/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2014 – Fundação Calouste Gulbenkian v. OHIM – Gulbenkian (GULBENKIAN) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství GULBENKIAN — Národní proslulá ochranná známka, obchodní jméno a starší národní loga Fundação Calouste Gulbenkian — Relativní důvody pro zamítnutí zápisu — Důkaz o existenci starších práv — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 a 5 nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 90 písm. a) jednacího řádu“

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2014 – Fundação Calouste Gulbenkian v. OHIM – Gulbenkian (GULBENKIAN)
   (Věc T-541/11) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství GULBENKIAN - Národní proslulá ochranná známka, obchodní jméno a starší národní loga Fundação Calouste Gulbenkian - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Důkaz o existenci starších práv - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 a 5 nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 90 písm. a) jednacího řádu“)
   2014/C 261/45
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fundação Calouste Gulbenkian (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: G. Marín Raigal, P. López Ronda a G. Macias Bonilla, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Micael Gulbenkian (Oeiras, Portugalsko) (zástupci: J. Pimenta a A. Sebastião, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. července 2011 (věc R 1436/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi nadací Fundação Calouste Gulbenkian a Micaelem Gulbenkianem

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Nadaci Fundação Calouste Gulbenkian se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3.

               Micaeli Gulbenkianovi se ukládá, aby na základě čl. 90 písm. a) jednacího řádu Tribunálu nahradil Soudnímu dvoru Evropské unie částku ve výši 1  807,48 eur.

      (1)  Úř. věst. C 362, 10.12.2011.


title: Věc C-356/08: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Rakouská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Volný pohyb služeb — Svoboda usazování — Volný pohyb kapitálu — Vnitrostátní právní úprava ukládající lékařům usazeným na území země Horní Rakousko otevřít si bankovní účet u určené banky )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/10

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-356/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Volný pohyb služeb - Svoboda usazování - Volný pohyb kapitálu - Vnitrostátní právní úprava ukládající lékařům usazeným na území země Horní Rakousko otevřít si bankovní účet u určené banky“)
   2009/C 205/16
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Traversa, zmocněnec, A. Böhlke, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupce: C. Pesendorfer, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 43 ES, 49 ES a 56 ES — Vnitrostátní právní úprava ukládající lékařům usazeným na území země Horní Rakousko otevřít si bankovní účet u Oberösterreichische Landesbank

      Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že vyžaduje, aby si každý lékař, který se usadí v Horním Rakousku, otevřel bankovní účet u Oberösterreichische Landesbank v Linci, na který mají být v rámci výkonu jeho profesní činnosti zasílány ze strany zdravotních pojišťoven honoráře za poskytnutí zdravotního úkonu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 49 ES.

               2)

               Rakouská republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 27.9.2008.


title: Věc T-147/13: Žaloba podaná dne 13. března 2013 — Zhejiang Yuhui Solar Energy Source v. Komise

text:
               27.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/25

         Žaloba podaná dne 13. března 2013 — Zhejiang Yuhui Solar Energy Source v. Komise
   (Věc T-147/13)
   2013/C 123/44
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd (Jiashan Čína) (zástupci: V. Akritidis a Y. Melin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               v souladu s článkem 263 Smlouvy o fungování Evropské unie zrušil rozhodnutí Evropské komise č. H4/JN/Ref.t13.000011, oznámené dopisem ze dne 3. ledna 2013, kterým byla žalobkyně informována o tom, že Komise nepřezkoumá žádost žalobkyně o přiznání statusu podniku působícího v tržním hospodářství, která byla podána podle čl. 2 odst. 7 písm. b) nařízení Rady č. 1225/2009 v rámci antidumpingového řízení týkajícího se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů pocházejících z Čínské lidové republiky, jež bylo zahájeno dne 6. září 2012 (AD 590);

               —

               rozhodl, že v souladu s článkem 277 Smlouvy o fungování Evropské unie není v tomto řízení na žalobkyni použitelné nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1168/2012 ze dne 12. prosince 2012, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 344, s. 1),

               —

               a v důsledku toho nařídil Komisi a případným vedlejším účastníkům řízení, že ponesou veškeré náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává jediného žalobního důvodu, který je totožný se žalobním důvodem uplatňovaným ve věci T-143/13, Zhejiang Heda Solar Technology v. Komise.


title: Věc C-261/11: Žaloba podaná dne 26. května 2011 — Evropská komise v. Dánské království

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/5

         Žaloba podaná dne 26. května 2011 — Evropská komise v. Dánské království
   (Věc C-261/11)
   2011/C 238/09
   Jednací jazyk: dánština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a N. Fenger, zmocněnci)

      Žalované: Dánské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Dánské království tím, že zavedlo a ponechalo v platnosti právní úpravu o bezprostředním zdanění převodů aktiv společností do jiného členského státu, aniž byly zdaněny rovnocenné převody aktiv v rámci Dánska, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 49 SFEU a článku 31 Dohody o EHP;

               —

               uložit Dánskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na základě daňové právní úpravy v Dánsku je převod aktiv podniku za účelem použití mimo území Dánska považován za prodej a je odpovídajícím způsobem zdaněn, zatímco v případě podniku působícího v rámci uvedené země se má za to, že ukončil svoji činnost pouze tehdy jsou-li dotčená aktiva skutečně prodána. Podniku, který svá aktiva převádí mezi různými provozovnami v rámci Dánska tedy není v souvislosti s takovým převodem uložena daň z hodnoty uvedených aktiv. Avšak převede-li tentýž podnik aktiva na stálou provozovnu mimo území Dánska, bude okamžitě platit daň z hodnoty aktiv stejným způsobem, jako by byla aktiva prodána.
   Komise má za to, že uvedené rozdílné zacházení představuje překážku svobodě usazování v rozporu s článkem 49 SFEU. Komise nezpochybňuje, že Dánsko může podrobit dani zvýšenou hodnotu, kterou podnik získal v době, kdy byl usazen v Dánsku. Komise však má za to, že okolnosti, na jejichž základě daňová povinnost vzniká, by měly být totožné — tj. zhodnocení aktiv nebo další faktor, na jehož základě dochází k úpravě amortizace — bez ohledu na skutečnost, zda je dotčený kapitál převáděn do zahraničí, nebo zůstává v Dánsku.
   Komise má za to, že není důvod k tomu, aby byla daň vybírána bezprostředně s ohledem na neuskutečněné zvýšení hodnoty v souvislosti s převodem aktiv z Dánska do jiného členského státu, jestliže taková daň není rovněž uplatněna na srovnatelné vnitrostátní situace. Dánské království tak může například určit neuskutečněné zvýšení hodnoty, o němž se domnívá, že má právo je podrobit dani, aniž to musí znamenat bezprostřední vybrání daně nebo splnění dalších podmínek za účelem odložení platby daně.


title: Věc C-115/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 6. března 2015 – Secretary of State for the Home Department v. NA

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 6. března 2015 – Secretary of State for the Home Department v. NA
   (Věc C-115/15)
   (2015/C 171/24)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Secretary of State for the Home Department

      Odpůrkyně: NA

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být osoba, která je státním příslušníkem třetího státu a bývalým manželem/bývalou manželkou občana Unie, k zachování práva pobytu podle čl. 13 odst. 2 směrnice 2004/38/ES (1) schopna prokázat, že tento občan Unie vykonával v hostitelském členském státě v době jejich rozvodu práva vyplývající ze Smlouvy?

               2)

               Má podle unijního práva občan Unie právo pobytu v hostitelském členském státě vyplývající z článků 20 a 21 SFEU v případě, kdy jediným státem Evropské unie, v němž je daný občan oprávněn pobývat, je stát, jehož je státním příslušníkem, ale příslušný soud konstatuje, že vyhoštění takového občana z hostitelského členského státu do státu, jehož je státním příslušníkem, by porušovalo jeho práva podle článku 8 EÚLP a článku 7 Listiny základních práv EU?

               3)

               Je-li občanem Unie uvedeným v druhé otázce dítě, má rodič, do jehož výlučné péče je dítě svěřeno, odvozené právo pobytu v hostitelském členském státě, pokud by dítě muselo tohoto rodiče doprovázet v případě jeho vyhoštění z hostitelského členského státu?

               4)

               Má dítě právo pobytu v hostitelském členském státě podle článku 12 nařízení (EHS) č. 1612/68 (2) [nyní článek 10 nařízení (EU) č. 492/2011 (3)], pokud rodič dítěte, který je občanem Unie a který byl zaměstnán v hostitelském členském státě, ukončil pobyt v hostitelském členském státě dříve, než dítě zahájilo v tomto státě školní docházku?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 15).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (Úř. věst. L 141, s. 1).


title: Věc C-163/07: Usnesení Soudního dvora ze dne 27. listopadu 2007 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi, Musa Akar v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Veřejné zakázky na stavební práce — Přípustnost — Podstatné formální náležitosti — Povinné zastoupení fyzických nebo právnických osob advokátem oprávněným k výkonu advokacie podle práva některého členského státu — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/30

         Usnesení Soudního dvora ze dne 27. listopadu 2007 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi, Musa Akar v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-163/07) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejné zakázky na stavební práce - Přípustnost - Podstatné formální náležitosti - Povinné zastoupení fyzických nebo právnických osob advokátem oprávněným k výkonu advokacie podle práva některého členského státu - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   (2008/C 51/50)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi, Musa Akar (zástupce: C. Șahin, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: P. van Nuffel a F. Hoffmeister, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 17. listopadu 2007, Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret a Musa v. Komise (T-129/06), kterým Soud odmítl jako nepřípustnou žalobu směřující jednak ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 23. prosince 2005, které se týká zadání veřejné zakázky na stavební práce spočívající ve vybudování vzdělávacích zařízení v provinciích Siirt a Diyarbakir, a jednak k odkladu vykonatelnosti dotčeného zadávacího řízení – Neexistence informace ve sporném rozhodnutí o nutnosti být zastoupen advokátem oprávněným k výkonu advokacie podle práva některého členského státu v případě žaloby proti rozhodnutí – Opožděné odstranění vad žaloby
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi a Musa Akar se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 9.6.2007.


title: Věc C-376/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2010 Pye Phyo Tay Za proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. května 2010 ve věci T-181/08, Pye Phyo Tay Za v. Rada Evropské unie, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropská komise

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2010 Pye Phyo Tay Za proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. května 2010 ve věci T-181/08, Pye Phyo Tay Za v. Rada Evropské unie, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropská komise
   (Věc C-376/10 P)
   ()
   2010/C 260/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Pye Phyo Tay Za (zástupci: D. Anderson QC, M. Lester, barrister, G. Martin, solicitor)

      Další účastníci řízení: Rada Evropské unie, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit v plném rozsahu rozhodnutí Tribunálu;

               —

               prohlásit nařízení č. 194/2008 (1) ze dne 25. února 2008 za neplatné v rozsahu, v němž se týká účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek, a

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku, jakož i náhradu nákladů řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že celý rozsudek Tribunálu je prostoupen následujícím základním pochybením. Tribunál přijal tvrzení Rady, že zmrazení finančních prostředků účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek bylo odůvodněné z důvodu, že je „členem rodiny“„vedoucího podniku“, konkrétně svého otce, Tay Za. Tribunál rozhodl, že účastník řízení podávající kasační opravný prostředek je proto zahrnut na seznam nikoliv jako jednotlivec, ale jako příslušník určité „kategorie“ osob s tím důsledkem, že ztrácí veškerou procesní ochranu, na níž by měl nárok, kdyby byl na seznam zahrnut jako jednotlivec, včetně požadavku, aby orgány předložily určité důkazy odůvodňující jeho zahrnutí na seznam, jakož i základních práv obhajoby.

               2)

               Uvedený přístup je podle názoru účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek nesprávný jak z právního, tak i skutkového hlediska. Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek není zahrnut v nařízení, jelikož je příslušníkem kategorie „členové rodiny“; do seznamu je zahrnut jako jednotlivec pod svým vlastním jménem výslovně z důvodu, že se o něm samotném předpokládá, že má prospěch z hospodářské politiky vlády Barmy/Myanmaru. Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek má proto jasně nárok na ochranu plynoucí ze základních zásad práva Společenství.

               3)

               Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek dále poukazuje na následující konkrétní právní nedostatky rozsudku Tribunálu.

               4)

               Zaprvé Tribunál nesprávně shledal, že články 60 ES a 301 ES poskytly náležitý právní základ pro příslušné nařízení. Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že mezi ním a vojenským režimem v Barmě/Myanmaru není dostatečná souvislost. Není vládnoucím představitelem Barmy/Myanmaru, není s vládnoucím představitelem spřízněn, a není ani přímo či nepřímo takovým vládnoucím představitelem ovládán. Skutečnost, že je synem osoby, kterou Rada považuje za osobu mající prospěch z režimu, není dostatečná. Tribunál nesprávně uvedl, že vzhledem k tomu, že by (podle jeho názoru) orgány měly pravomoc uložit vůči Barmě/Myanmaru ještě rozsáhlejší obchodní embargo, majía fortiori pravomoc uložit opatření spočívající ve zmrazení aktiv vůči jednotlivci.

               5)

               Zadruhé Tribunál nesprávně shledal, že důkazní břemeno za účelem vyvrácení domněnky, že má z režimu prospěch, nese účastník řízení podávající kasační opravný prostředek. Důkazní břemeno spočívající v odůvodnění uložení omezujících opatření vůči účastníku řízení podávajícímu kasační opravný prostředek a v předložení příslušných důkazů by měla nést Rada.

               6)

               Zatřetí Tribunál nesprávně rozhodl, že Rada dostála své povinnosti uvést důvody pro zahrnutí účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek do nařízení. Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek má za to, že pokud Rada jmenovitě uvede jednotlivce v nařízení z výslovného důvodu, že má prospěch z hospodářské politiky režimu, musí pro tento závěr uvést skutečné a konkrétní důvody, které souvisí s osobou účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek.

               7)

               Začtvrté Tribunál nesprávně shledal, že se na účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek nevztahují práva obhajoby. Práva obhajoby, která zahrnují právo na spravedlivý proces a účinný soudní přezkum, jsou základními prvky vlády práva v Evropské unii, které se uplatní, kdykoliv orgány Unie uloží opatření, která přímo nepříznivě zasahují do právního postavení jednotlivce. Dále Tribunál nesprávně shledal, že práva obhajoby účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek (za předpokladu, že se na něj vztahují) nebyla porušena, jelikož slyšení nemohlo vést k jinému výsledku vzhledem k tomu, že účastník řízení podávající kasační opravný prostředek neposkytl informace, jež by mohly být posouzeny jinak.

               8)

               Zapáté Tribunál uplatnil nesprávná kritéria přezkumu rozhodnutí, jimiž je určitá osoba zahrnuta na seznam v příloze nařízení o zmrazení aktiv. Soudní přezkum legality rozhodnutí tohoto druhu se vztahuje i na posouzení skutkového stavu a okolností uvedených za účelem jeho odůvodnění, jakož i na důkazy a informace, na jejichž základě je takové posouzení provedeno.

               9)

               Zašesté Tribunál nesprávně odmítl tvrzení účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek, že bylo zasaženo do jeho práva vlastnit majetek a že nařízení tak, jak je uplatňováno vůči jemu, je neodůvodněné a nepřiměřené.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 194/2008 ze dne 25. února 2008, kterým se obnovují a zpřísňují omezující opatření vůči Barmě/Myanmaru a zrušuje nařízení (ES) č. 817/2006 (Úř. věst. L 66, s. 1).


title: Věc T-356/05: Žaloba podaná dne  19. září 2005  – Zelenková v. Parlament

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/32

         Žaloba podaná dne 19. září 2005 – Zelenková v. Parlament
   (Věc T-356/05)
   (2005/C 296/68)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Martina Zelenková (Brusel, Belgie) (zástupci: G. Vandersanden, L. Levi, C. Ronzi, advokáti)

      Žalovaný: Evropský Parlament
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (Parlamentu) ze dne 16. listopadu 2004 o jmenování žalobkyně, které s účinností od 1. prosince 2004 zařazuje žalobkyni do kategorie A* platové třídy 5 stupně 2, a obnovení všech práv žalobkyně, která vyplývají z legálního a řádného zaměstnání, tj. legální a řádné zařazení do platové třídy s účinností od 1. prosince 2004, tedy do dřívější platové třídy LA8 nebo jejího ekvivalentu podle článků 1 – 11 přílohy XIII služebního řádu (platová třída A*7 s příslušným stupněm podle předpisů platných před 1. květnem 2004);

               —

               přiznání i) náhrady škody s úroky z prodlení jako odškodnění za škodu na kariéře žalobkyně a ii) jiné náhrady škody ve formě legálního a řádného platu, zejména na základě použití přechodného ustanovení uvedeného v článku 21 přílohy XIII platného služebního řádu účinného od 1. května 2004, nebo podpůrně, snížení příspěvků do penzijního systému podle zásady rovného platu. Tyto nároky budou muset být řádně stanoveny později, nyní jsou předběžně a ex aequo at bono stanoveny na nejméně 5 000 eur ročně;

               —

               uložení náhrady veškerých nákladů řízení Evropskému parlamentu.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, úřednice jmenovaná po nabytí účinnosti nového služebního řádu dne 1. května 2004, avšak ze seznamu způsobilých uchazečů sestaveného na základě výběrového řízení uskutečněného před tímto datem, zpochybňuje své zařazení do platové třídy stanovené Parlamentem v souladu s novými předpisy na A*5. Uplatňuje totožné žalobní důvody a hlavní argumenty jako žalobce ve věci T-58/05 (1).

      (1)  Úř. věst C 93, 16.4.2005, s. 38.


title: Věc T-331/09: Žaloba podaná dne 25. srpna 2009 — Novartis v. OHIM — Sanochemia Pharmazeutika (TOLPOSAN)

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/70

         Žaloba podaná dne 25. srpna 2009 — Novartis v. OHIM — Sanochemia Pharmazeutika (TOLPOSAN)
   (Věc T-331/09)
   2009/C 267/128
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: Rechtsanwalt N. Hebeis)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sanochemia Pharmazeutika AG

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. června 2009 ve věci R 1601/2007-1;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Sanochemia Pharmazeutika AG

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „TOLPOSAN“ pro výrobky zařazené do třídy 5 (přihláška č. 4 134 383)

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis mezinárodní slovní ochranné známky „TONOPAN“ pro výrobky zařazené do třídy 5 (č. 227 508)

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady ES č. 207/2009 (1), jelikož mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-220/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 27. dubna 2017 – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG v. Land Berlin

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 27. dubna 2017 – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG v. Land Berlin
   (Věc C-220/17)
   (2017/C 239/31)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG

      Žalovaná: Land Berlin

      Předběžné otázky

               1.

                           a)

                           Je čl. 7 odst. 1 a 7 směrnice 2014/40/EU (1) ve spojení s čl. 7 odst. 14 směrnice 2014/40/EU neplatný z důvodu porušení zásady právní jistoty, protože členským státům ukládají, aby zakázaly uvádění určitých tabákových výrobků na trh, aniž je jasné a zřejmé, které z těchto tabákových mají být zakázány právě již od 20. května 2016 a které až od 20. května 2020?

                           b)

                           Je čl. 7 odst. 1 a 7 směrnice 2014/40/EU ve spojení s čl. 7 odst. 14 směrnice 2014/40/EU neplatný z důvodu porušení zásady rovného zacházení, protože ohledně zákazů, které musí členské státy přijmout, rozlišují podle objemů prodeje, aniž pro to existuje důvod?

                           c)

                           Je čl. 7 odst. 1 a 7 směrnice 2014/40/EU neplatný z důvodu porušení zásady proporcionality nebo porušení článku 34 SFEU, protože členským státům ukládají, aby již od 20. května 2016 zakázaly uvádění na trh tabákových výrobků s charakteristickou příchutí, jejichž objemy prodeje v celé Unii představují v určité kategorii výrobků méně než 3 %?

                           d)

                           V případě záporné odpovědi na otázky 1. a) až 1. c): Jak je třeba chápat pojem „kategorie výrobků“ uvedený v čl. 7 odst. 14 směrnice 2014/40/EU? Má dojít k zařazení do „kategorií výrobků“ podle druhu charakteristické příchutě, nebo podle druhu tabákového výrobku (s příchutí), nebo na základě kombinace obou kritérií?

                           e)

                           V případě záporné odpovědi na otázky 1. a) až 1. c): Jak je možno zjistit, zda je ohledně určitého tabákového výrobku dosažena 3 % hranice ve smyslu čl. 7 odst. 14 směrnice 2014/40/EU, pokud k tomu neexistují oficiální a veřejně přístupné číselné údaje a statistiky?

               2.

                           a)

                           Mohou členské státy při provádění článků 8 až 11 směrnice 2014/40/EU do vnitrostátního práva přijímat další přechodná ustanovení?

                           b)

                           V případě záporné odpovědi na otázku 2 a):

                                       1)

                                       Jsou čl. 9 odst. 6 a čl. 10 odst. 1 druhá věta písm. f) směrnice 2014/40/EU neplatné z důvodu porušení zásady proporcionality nebo porušení článku 34 SFEU, protože stanovení určitých požadavků na označení a balení výrobků delegují na Komisi, aniž by jí na to určily lhůtu a aniž by stanovily další přechodná ustanovení nebo lhůty, které zajistí, že dotčeným podnikům zůstává dostatek času pro přizpůsobení se požadavkům směrnice?

                                       2)

                                       Jsou čl. 9 odst. 1 druhá věta (text varování), čl. 9 odst. 4 druhá věta (velikost písma), čl. 10 odst. 2 druhá věta písm. b) (informace o odvykání kouření) a e) (umístění varování), jakož i čl. 11 odst. 1 první věta (označování) směrnice 2014/40/EU neplatné z důvodu porušení zásady proporcionality nebo článku 34 SFEU, protože poskytují členským státům různé možnosti výběru a provedení, aniž by jim na to určily lhůtu a aniž by stanovily další přechodná ustanovení nebo lhůty, které zajistí, že dotčeným podnikům zůstane dostatek času pro přizpůsobení se požadavkům směrnice?

               3.

                           a)

                           Je třeba vykládat čl. 13 odst. 1 písm. c) ve spojení s odst. 3 směrnice 2014/40/EU v tom smyslu, že členským státům ukládá, aby zakázaly používání informací odkazujících na chuť, vůni, aroma nebo jiné přísady i tehdy, pokud se nejedná o reklamní informace a používání složek výrobků je nadále dovoleno?

                           b)

                           Je čl. 13 odst. 1 písm. c) směrnice 2014/40/EU neplatný, protože porušuje článek 17 Listiny základních práv Evropské unie?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/40/EU ze dne 3. dubna 2014 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků a o zrušení směrnice 2001/37/ES (Úř. věst. 2014, L 127, s. 1).


title: Věc T-495/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. března 2017 – Sociedad agraria de transformación n° 9982 Montecitrus v. EUIPO – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie MOUNTAIN CITRUS SPAIN — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie monteCitrus — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Totožnost výrobků — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. března 2017 – Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus v. EUIPO – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN)
   (Věc T-495/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie MOUNTAIN CITRUS SPAIN - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie monteCitrus - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Totožnost výrobků - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 144/50)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus (Pulpí, Španělsko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Schifko a K. Sidat Humphreys, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Spanish Oranges, SL (Castellón, Španělsko) (zástupce: F. Perez Arnau, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. června 2015 (věc R 871/2014-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus a Spanish Oranges.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Splečnosti Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 354, 26. 10. 2015.


title: Věc F-58/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Collotte v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Hodnotící období 2006 — Schopnost pracovat ve třetím jazyce )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/70

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Collotte v. Komise
   (Věc F-58/07) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Hodnotící období 2006 - Schopnost pracovat ve třetím jazyce“)
   (2009/C 44/122)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Pascal Collotte (Abstraat, Belgie) (zástupci: É. Boigelot, poté É. Boigelot a L. Defalque, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, poté C. Berardis-Kayser a L. Lozano Palacios, zmocněnci)

      Vedlejší účastník: Rada Evropské unie (zástupci: I. Šulce a M. Simm, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá povýšení žalobce do platové třídy A*12 na základě hodnotícího období 2006, z důvodu neprokázání jeho schopnosti pracovat ve třetím jazyce – Žaloba na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise Evropských společenství nezapsat jméno P. Colotteho na seznam úředníků povýšených do platové třídy A*12 na základě hodnotícího období 2006 se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů žalobce.

               4)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 199, 25.8.2007, s. 50.


title: Věc C-454/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de première instance de Bruxelles (Belgie) dne 13. srpna 2013 — Belgacom SA v. Commune d'Etterbeek

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de première instance de Bruxelles (Belgie) dne 13. srpna 2013 — Belgacom SA v. Commune d'Etterbeek
   (Věc C-454/13)
   2013/C 313/22
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Belgacom SA

      Žalovaná: Commune d'Etterbeek

      Předběžné otázky

   Musí být články 12 a 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací („autorizační směrnice“) (1) vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby právní předpis vnitrostátního orgánu nebo místní samosprávy zavedl pro rozpočtové účely poplatek z infrastruktur mobilních telekomunikací instalovaných na veřejném nebo soukromém majetku, které jsou používány v rámci provádění činností, na něž se vztahuje obecné povolení?

      (1)  Úř. věst. L 108, s. 21.


title: Věc T-555/08: Usnesení Tribunálu ze dne 9. prosince 2009 — IPublish Ganske Interactive Publishing v. OHIM (Ztvárnění zařízení na zpracování dat)

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/49

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. prosince 2009 — IPublish Ganske Interactive Publishing v. OHIM (Ztvárnění zařízení na zpracování dat)
   (Věc T-555/08) (1)

   2010/C 37/75

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc T-710/15: Žaloba podaná dne 3. prosince 2015 – Drex Technologies v. Rada

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/32

         Žaloba podaná dne 3. prosince 2015 – Drex Technologies v. Rada
   (Věc T-710/15)
   (2016/C 059/36)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Drex Technologies SA (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu žalobkyně za přípustnou a opodstatněnou,

               —

               v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou škodu, která byla žalobkyni způsobena, a to v částce, kterou spravedlivě stanoví Tribunál,

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod vycházející z toho, že žalobkyni byla způsobena nemajetková újma, která spočívá v poškození její dobré pověsti a je v přímé příčinné souvislosti s opatřeními přijatými Radou Evropské unie, přičemž odpovědnost za tuto újmu nese posledně uvedená.


title: Věc T-122/10: Žaloba podaná dne 10. března 2010 — USFSPEI a další v. Rada

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/33

         Žaloba podaná dne 10. března 2010 — USFSPEI a další v. Rada
   (Věc T-122/10)
   2010/C 148/58
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (USFSPEI) (Brusel, Belgie), Giuseppe Calo (Lucemburk, Lucembursko), Jean-Pierre Tytgat (Mamer, Lucembursko) (zástupci: J.-N. Louis, A. Coolen, B. Cambier, L. Renders, S. Pappas, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhové žádání žalobců

               —

               zrušit nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009, kterým se s účinkem od 1. července 2009 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie a opravné koeficienty použitelné na tyto odměny a důchody, a zároveň zachovat jeho účinnost do okamžiku přijetí nového nařízení Radou na základě návrhu Komise, s účinkem od 1. července 2009;

               —

               uložit Radě, aby žalobcům G. Calovi a J.-P. Tytgatovi, jakož i dalším úředníkům a zaměstnancům Evropské unie, zaplatila dlužné odměny a důchody, na které mají nárok od 1. července 2009 navýšené o úroky z prodlení vypočtené, ode dne splatnosti dlužných odměn, podle sazby stanovené ECB pro hlavní operace refinancování zvýšené o dva procentní body;

               —

               uložit Radě, aby USF symbolicky zaplatila jedno euro odškodnění za morální újmu utrpěnou z důvodu úředního pochybení při přijímání protiprávního nařízení č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobci se touto žalobou domáhají zrušení nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009, kterým se s účinkem od 1. července 2009 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie a opravné koeficienty použitelné na tyto odměny a důchody (1).
   Na podporu své žaloby žalobci uplatňují protiprávnost nařízení č. 1296/2009, zneužití řízení, jakož i porušení zásad loajální spolupráce a soudržnosti vyplývajících z čl. 4 odst. 3 SEU.
   Uplatňují rovněž porušení článků 65 a 65a jednacího řádu, článků 1 a 3 jeho přílohy XI, jakož i zásady souběžnosti, zásady legitimního očekávání a zásady „patere legem quam ipse fecisti“.
   Nakonec žalobci uplatňují porušení povinnosti uvést odůvodnění a zásady proporcionality.

      (1)  Úř. věst. 2009 L 348, s. 10