title: Věc T-550/18: Žaloba podaná dne 19. září 2018 – Harrington Padrón v. Rada

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/86

      Žaloba podaná dne 19. září 2018 – Harrington Padrón v. Rada
      (Věc T-550/18)
      (2018/C 427/113)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Katherine Nayarith Harrington Padrón (Caracas, Venezuela) (zástupci: F. Di Gianni a L. Giuliano, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/901 ze dne 25. června 2018, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2017/2074 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (1) a prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/899 ze dne 25. června 2018, kterým se provádí nařízení (EU) 2017/2063 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (2), v rozsahu, v němž se jejich ustanovení týkají žalobkyně; a

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené akty jsou stiženy zjevně nesprávným posouzením a nedostatkem přesných a shodujících se důkazů.

                              —

                              V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení stran funkcí a úloh žalobkyně a na podporu svých tvrzení neuvedla soubor přesných a shodujících se důkazů. Žalobkyně dále tvrdí, že Rada důkazy řádně neposoudila, nebo že toto posouzení bylo přinejmenším zjevně nesprávné.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že omezující opatření uložená napadenými akty zakládají neodůvodněné a nepřiměřené omezení základního práva žalobkyně na vlastnictví.

         (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/901 ze dne 25. června 2018, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2017/2074 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (Úř. věst. 2018, L 160I, s. 12).

         (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/899 ze dne 25. června 2018, kterým se provádí nařízení (EU) 2017/2063 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (Úř. věst. 2018, L 160I, s. 5).


title: Věc T-682/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2018 – Francie v. Komise („EZZF — Podpory vázané na plochu — Postup pozastavení měsíčních plateb členskému státu — Článek 41 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 — Klíčové prvky vnitrostátního kontrolního systému — Zjištěné nedostatky — Akční plán obsahující jasné ukazatele pokroku vypracované po konzultaci s Komisí — Proporcionalita“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/45

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2018 – Francie v. Komise
      (Věc T-682/16) (1)

      („EZZF - Podpory vázané na plochu - Postup pozastavení měsíčních plateb členskému státu - Článek 41 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 - Klíčové prvky vnitrostátního kontrolního systému - Zjištěné nedostatky - Akční plán obsahující jasné ukazatele pokroku vypracované po konzultaci s Komisí - Proporcionalita“)
      (2018/C 427/57)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: F. Alabrune, D. Colas, D. Segoin, A.-L. Desjonquères a S. Horrenberger, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: X. Lewis a D. Triantafyllou, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Potugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C(2016) 4287 final ze dne 12. července 2016, kterým byly Francouzské republice pozastaveny měsíční platby z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Portugalská republika ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 441, 28.11.2016.


title: Věc T-551/18: Žaloba podaná dne 19. září 2018 – Oblitas Ruzza v. Rada

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/86

      Žaloba podaná dne 19. září 2018 – Oblitas Ruzza v. Rada
      (Věc T-551/18)
      (2018/C 427/114)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Sandra Oblitas Ruzza (Caracas, Venezuela)(F. Di Gianni a L. Giuliano, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/901 ze dne 25. června 2018, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2017/2074 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (1) a prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/899 ze dne 25. června 2018, kterým se provádí nařízení (EU) 2017/2063 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (2), v rozsahu, v němž se jejich ustanovení týkají žalobkyně; a

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené akty jsou stiženy zjevně nesprávným posouzením a nedostatkem přesných a shodujících se důkazů.

                              —

                              V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení stran funkcí a úloh žalobkyně a na podporu svých tvrzení neuvedla soubor přesných a shodujících se důkazů. Žalobkyně dále tvrdí, že Rada důkazy řádně neposoudila, nebo že toto posouzení bylo přinejmenším zjevně nesprávné.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že omezující opatření uložená napadenými akty zakládají neodůvodněné a nepřiměřené omezení základního práva žalobkyně na vlastnictví.

         (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/901 ze dne 25. června 2018, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2017/2074 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (Úř. věst. 2018, L 160I, s. 12).

         (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/899 ze dne 25. června 2018, kterým se provádí nařízení (EU) 2017/2063 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (Úř. věst. 2018, L 160I, s. 5).


title: Věc C-590/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2018 společností Fujikura Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 12. července 2018 ve věci T-451/14, Fujikura v. Komise

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/21

      Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2018 společností Fujikura Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 12. července 2018 ve věci T-451/14, Fujikura v. Komise
      (Věc C-590/18 P)
      (2018/C 427/29)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fujikura Ltd (zástupce: L. Gyselen, lawyer)

         Další účastnice řízení: Evropská komise, Viscas Corp.

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu v rozsahu, v jakém potvrdil žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality a zásady rovného zacházení, pokud jde o pokutu, která jí byla uložena,

                  —

                  vydal konečné rozhodnutí ve věci v souladu s čl. 61 odst. 1 druhou větou statutu Soudního dvora tím, že:

                              —

                              zruší čl. 2 písm. o) rozhodnutí Komise (1) ze dne 2. dubna 2014, kterým se ukládá společnosti Fujikura Ltd. pokuta ve výši 8 152 000 eur, a

                              —

                              sníží tuto pokutu o 44 % na 4 565 120 eur,

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že potvrdil přístup Komise použít bod 18 pokynů pro výpočet pokut z roku 2006 (2) takovým způsobem, jako kdyby celé protiprávní jednání pokrývalo jen „celosvětovou část“ kartelové dohody a nepokrývalo „část uvnitř EHP“ zahrnující pouze evropské dodavatele.
      V důsledku toho Komise určila národní hodnoty prodejů účastníků kartelové dohody způsobem, který výrazně podceňoval úlohu evropských dodavatelů a přeceňoval roli asijských dodavatelů včetně účasti společnosti Fujikura na tomto protiprávním jednání.

         (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 2. dubna 2014 týkající se řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 53 Dohody o EHP (věc AT.39610 — Elektrické kabely) [oznámené pod číslem C(2014) 2139 final] (Úř. věst. 2014, C 319, s. 10).

         (2)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).


title: Věc T-589/16: Usnesení Tribunálu ze dne 27. září 2018 – HS v. EIB („Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Převod nároků na důchod — Převedená částka — Mimosmluvní odpovědnost — Postup před zahájením soudního řízení — Dohodovací postup před BEI — Přiměřené lhůta — Zjevná nepřípustnost“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/66

      Usnesení Tribunálu ze dne 27. září 2018 – HS v. EIB
      (Věc T-589/16)
      („Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Převod nároků na důchod - Převedená částka - Mimosmluvní odpovědnost - Postup před zahájením soudního řízení - Dohodovací postup před BEI - Přiměřené lhůta - Zjevná nepřípustnost“)
      (2018/C 427/87)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: HS (zástupci: původně A. Senes a L. Payot, poté A. Senes, advokáti)

         Žalovaná: Evropská investiční banka (zástupci: původně T. Gilliams, G. Nuvoli, P. Kijver a G. Faedo, poté T. Gilliams, P. Kijver a G. Faedo, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU a směřující k náhradě škody žalobce údajně způsobené pochybením EIB v rámci převodu nároků na důchod z vnitrostátního důchodového systému do systému EIB

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  HS se ukládá náhrada nákladů řízení.


title: Věc C-326/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. května 2018 Safe Skies LLC proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 22. března 2018 ve věci T-60/17, Safe Skies v. EUIPO

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/2

      Kasační opravný prostředek podaný dne 17. května 2018 Safe Skies LLC proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 22. března 2018 ve věci T-60/17, Safe Skies v. EUIPO
      (Věc C-326/18 P)
      (2018/C 427/03)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Safe Skies LLC (zástupkyně: V. Schwepler, advokátka)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
      Usnesením ze dne 4. října 2018 Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc T-552/18: Žaloba podaná dne 19. září 2018 – Moreno Reyes v. Rada

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/87

      Žaloba podaná dne 19. září 2018 – Moreno Reyes v. Rada
      (Věc T-552/18)
      (2018/C 427/115)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Xavier Antonio Moreno Reyes (Caracas, Venezuela) (zástupci: F. Di Gianni a L. Giuliano, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/901 ze dne 25. června 2018, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2017/2074 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (1) a prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/899 ze dne 25. června 2018, kterým se provádí nařízení (EU) 2017/2063 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (2), v rozsahu, v němž se jejich ustanovení týkají žalobce; a

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené akty jsou stiženy zjevně nesprávným posouzením a nedostatkem přesných a shodujících se důkazů.

                              —

                              V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení stran funkcí a úloh žalobce a na podporu svých tvrzení neuvedla soubor přesných a shodujících se důkazů. Žalobce dále tvrdí, že Rada důkazy řádně neposoudila, nebo že toto posouzení bylo přinejmenším zjevně nesprávné.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že omezující opatření uložená napadenými akty zakládají neodůvodněné a nepřiměřené omezení základního práva žalobce na vlastnictví..

         (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/901 ze dne 25. června 2018, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2017/2074 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (Úř. věst. 2018, L 160I, s. 12).

         (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/899 ze dne 25. června 2018, kterým se provádí nařízení (EU) 2017/2063 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (Úř. věst. 2018, L 160I, s. 5).


title: Věc C-594/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2018 Rakouskou republikou proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) ze dne 12. července 2018 vydanému ve věci T-356/15, Rakouská republika v. Evropská komise

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/22

      Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2018 Rakouskou republikou proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) ze dne 12. července 2018 vydanému ve věci T-356/15, Rakouská republika v. Evropská komise
      (Věc C-594/18 P)
      (2018/C 427/30)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rakouská republika (zástupce: Dr. G. Hesse, zástupce)

         Další účastnice řízení: Evropská komise, Lucemburské velkovévodství, Česká republika, Francouzská republika, Maďarsko, Polská republika, Rumunsko, Slovenská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  1.

                  zrušil v plném rozsahu rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 ve věci T-356/15, Rakouská republika v. Evropská komise;

                  2.

                  vyhověl v plném rozsahu návrhu podanému v řízení v prvním stupni a znějícímu na zrušení rozhodnutí Evropské komise (EU) 2015/658 ze dne 8. října 2014 o státní podpoře SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N), kterou Spojené království hodlá poskytnout ve prospěch jaderné elektrárny Hinkley Point C (1);

                  3.

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelka uplatňuje celkem pět důvodů kasačního opravného prostředku.

         První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z neexistence cíle společného zájmu Unie

      Napadený rozsudek se jeví jako protiprávní v tom smyslu, že na rozdíl od právního názoru Tribunálu není výstavba nové jaderné elektrárny cíl, který by byl v zájmu Unie. V důsledku toho neměl být zamítnut čtvrtý žalobní důvod ve spojení s pátou částí devátého žalobního důvodu, vycházející z toho, že podpora jaderné energie neodpovídá žádnému společnému zájmu ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, který je nezbytný pro schválení podpory.

         Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného použití čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU

      Opatření podpory byla nesprávně posouzena jako opatření v souladu s čl. 107 odst. 3 písm. C) SFEU. Napadený rozsudek nesprávně vymezil relevantní hospodářské odvětví ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a nesprávně neprovedl přezkum otázky, zda nedošlo k selhání trhu. První žalobní důvod, jakož i první a druhá část devátého žalobního důvodu týkající se definice trhu a selhání trhu tedy neměly být zamítnuty.

         Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nedostatečné kontroly proporcionality

      Napadený rozsudek Tribunálu neprávem potvrzuje nedostatečnou kontrolu proporcionality, kterou provedla Evropská komise. Úvahy Evropské komise týkající se proporcionality podpory nebyly ani správné, ani logické, čímž bylo toto rozhodnutí stiženo vadou neplatnosti: V tomto ohledu neměl být zamítnut ani šestý žalobní důvod, ani druhá výtka obsažená v třetí části devátého žalobního důvodu, ani šestá část devátého žalobního důvodu, jimiž bylo v podstatě poukazováno na nedostatečnou kontrolu proporcionality daných opatření.

         Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nepřípustnosti provozní podpory

      Tribunál nezohledňuje skutečnost, že opatření, která měla být přijata ve prospěch společnosti Hinkley Point C, představují nepřípustné provozní podpory. V důsledku toho neměl být zamítnut ani třetí žalobní důvod, ani první výtka obsažená v třetí části devátého žalobního důvodu, vycházející z toho, že opatření Spojeného království mají být považována za nepřípustné provozní podpory.

         Pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nedostatečného určení prvků podpory a z porušení „oznámení o záruce“

      Konečně, Tribunál nedostatečně určil prvky podpory a dále nezohlednil existenci porušení „oznámení o záruce“. V této souvislosti neměl být zamítnut ani pátý žalobní důvod, ani osmý žalobní důvod a ani čtvrtá část devátého žalobního důvodu, které se týkaly nedostatečného určení prvků podpory, jakož i porušení oznámení záruky.

         (1)  Úř. věst. 2015, L 109, s. 44.


title: Věc T-884/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2018 – Miltconnect v. Komise („Žaloba na neplatnost — Hospodářská soutěž — Spojování — Maloobchodní trh s mobilními telekomunikačními službami a velkoobchodní trh pro přístup a zahájení volání v Německu — Nabytí společnosti E-Plus společností Telefónica Deutschland — Rozhodnutí, kterým se spojení prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a fungováním Dohody o EHP — Provádění složky konečných závazků osob, které nejsou operátory mobilních sítí — Akty, které nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/46

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2018 – Miltconnect v. Komise
      (Věc T-884/16) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Hospodářská soutěž - Spojování - Maloobchodní trh s mobilními telekomunikačními službami a velkoobchodní trh pro přístup a zahájení volání v Německu - Nabytí společnosti E-Plus společností Telefónica Deutschland - Rozhodnutí, kterým se spojení prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a fungováním Dohody o EHP - Provádění složky konečných závazků osob, které nejsou operátory mobilních sítí - Akty, které nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
      (2018/C 427/58)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Miltconnect GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: J.-M. Schultze, S. Pautke a C. Ehlenz, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Khan, M. Farley a C. Vollrath, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící zejména na zrušení údajných rozhodnutí Komise obsažených v dopisech ze dne 11. a 29. října 2016, které se týkají provádění nápravných opatření u osob, které nejsou operátory mobilních sítí, stanovených v konečných závazcích, které se staly závaznými na základě rozhodnutí Komise C(2014) 4443 final ze dne 2. července 2014, kterým se spojení prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a fungováním Dohody o EHP, s výhradou určitých závazků (Věc M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus)

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Není namístě rozhodnout o návrzích společnosti Telefónica Deutschland Holding AG a společnosti Drillisch AG na vstup do řízení v postavení vedlejšího účastníka.

                  3)

                  Společnost Multiconnect GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  4)

                  Společnost Telefónica Deutschland Holding ponese vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

                  5)

                  Společnost Drillisch ponese vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

         (1)  Úř. věst. C 38, 6.2.2017.


title: Věc T-192/17: Usnesení Tribunálu ze dne 20. září 2018 – RZ v. CESE a Výbor regionů („Veřejná služba — Úředníci — [důvěrné] — Žaloba na neplatnost a na náhradu škody — Neexistence aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení — Nepřípustnost“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/66

      Usnesení Tribunálu ze dne 20. září 2018 – RZ v. CESE a Výbor regionů
      (Věc T-192/17) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - [důvěrné] (2) - Žaloba na neplatnost a na náhradu škody - Neexistence aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení - Nepřípustnost“)
      (2018/C 427/88)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: RZ (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

         Žalovaní: Evropský hospodářský a sociální výbor (zástupci: M. Pascua Mateo, K. Gambino a L. Camarena Januzec, zmocněnci, ve spolupráci s M. Troncoso Ferrer a F.-M. Hislaire, advokáty), Výbor regionů (zástupci: S. Bachotet, M. Antonini a M. Esparrago Arzadun, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaur, advokátem)

         Předmět věci

      Žaloba založená na článku 270 SFEU a směřující v zásadě jednak ke zrušení rozhodnutí ze dne 11. května 2016, kterým generální tajemník Výboru regionů [důvěrné], sdílená služba Výrobu regionů a Evropského hospodářského a sociálního výboru (EHSV), [důvěrné], a jednak k získání náhrady škody, které žalobce údajně utrpěl v důsledku uvedeného rozhodnutí.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  RZ se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 178, 6.6.2017.

         (2)  Skryté důvěrné údaje.


title: Věc C-596/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2018 LS Cable & System Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 12. července 2018 ve věci T-439/14, LS Cable & System v. Komise

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/23

      Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2018 LS Cable & System Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 12. července 2018 ve věci T-439/14, LS Cable & System v. Komise
      (Věc C-596/18 P)
      (2018/C 427/31)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: LS Cable & System Ltd (zástupci: S. Spinks, S. Kinsella, Solicitors)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající / kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek,

                  —

                  rozhodl s konečnou platností v souladu s článkem 61 statutu Soudního dvora a na tomto základě zrušil rozhodnutí (1) v rozsahu, v němž se týká navrhovatelky, a v rámci výkonu své neomezené pravomoci snížil pokutu uloženou navrhovatelce,

                  —

                  pokud Soudní dvůr nerozhodne s konečnou platností v této věci, ponechal rozhodnutí o nákladech řízení na později a vrátil věc Tribunálu k opětovnému projednání v souladu s rozsudkem Soudního dvora,

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení před Tribunálem a Soudním dvorem podle článku 184 jednacího řádu.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1.

                  V napadeném rozsudku došlo k nesprávnému právnímu posouzení tím, že zjevně zkreslil jasný důkaz vztažený na nabídky předkládané navrhovatelkou do projektů v rámci EHP.

                  2.

                  V napadeném rozsudku došlo k nesprávnému právnímu posouzení, když se rozhodlo, že navrhovatelka se zapojila do „dohody o domácím území“ na základě toho, že zástupce navrhovatelky se zúčastnil setkání, a že z tohoto důvodu se na ni vztahovala judikatura o potřebě veřejného distancování se.

                  3.

                  V napadeném rozsudku došlo k nesprávnému právnímu posouzení tím, že navrhovatelka mohla vyvrátit předpoklad zapojení se do dohody o domácím území vyplývající z účasti zástupce na setkání jen „veřejného distancování se“ na tomto setkání.

         (1)  Rozhodnutí Komise C(2016) 2139 final ze dne 2. dubna 2014 týkajícího se řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 53 Dohody o EHP


title: Věc T-885/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2018 – Mass Response Service v. Komise („Žaloba na neplatnost — Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Maloobchodní trh s mobilními telekomunikačními službami a velkoobchodní trh pro přístup a zahájení volání v Německu — Nabytí společnosti E-Plus společností Telefónica Deutschland — Rozhodnutí, kterým se spojení prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a fungováním Dohody o EHP — Provádění složky konečných závazků, nazvané, operátoři, kteří nedisponují vlastní sítí — Akty, které nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/47

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2018 – Mass Response Service v. Komise
      (Věc T-885/16) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Maloobchodní trh s mobilními telekomunikačními službami a velkoobchodní trh pro přístup a zahájení volání v Německu - Nabytí společnosti E-Plus společností Telefónica Deutschland - Rozhodnutí, kterým se spojení prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a fungováním Dohody o EHP - Provádění složky konečných závazků, nazvané, operátoři, kteří nedisponují vlastní sítí - Akty, které nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
      (2018/C 427/59)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Mass Response Service GmbH (Vídeň, Rakousko) (zástupci: J.-M. Schultze, S. Pautke a C. Ehlenz, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Khan, M. Farley a C. Vollrath, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící zejména na zrušení údajných rozhodnutí Komise obsažených v e-mailech ze dne 24. října a 29. října 2016, která se týkají provádění nápravných opatření u osob, které nejsou operátory mobilních sítí, stanovených v konečných závazcích, které se staly závaznými na základě rozhodnutí Komise C(2014) 4443 final ze dne 2. července 2014, kterým se spojení prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a fungováním Dohody o EHP, s výhradou určitých závazků (Věc M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  O návrzích na vstup vedlejšího účastníka do řízení podaných společnostmi Telefónica Deutschland Holding AG a Drillisch AG není třeba rozhodnout.

                  3)

                  Společnost Mass Response Service GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  4)

                  Společnost Telefónica Deutschland Holding ponese vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup do řízení jako vedlejší účastnice.

                  5)

                  Společnost Drillisch ponese vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup do řízení jako vedlejší účastník.

         (1)  Úř. věst. C 38, 6.2.2017.


title: Věc T-242/17: Usnesení Tribunálu ze dne 19. září 2018 – SC v. Eulex Kosovo („Žaloba na neplatnost a na náhradu škody — Rozhodčí doložka — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Zaměstnanci mezinárodních misí Unie — Po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou — Vnitřní výběrové řízení — Nestrannost výběrové komise — Neprodloužení smlouvy na dobu určitou — Částečné překvalifikování žaloby — Smluvní odpovědnost — Mimosmluvní odpovědnost — Majetková a nemajetková újma — Žaloba částečně zjevně nepřípustná a částečně po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/67

      Usnesení Tribunálu ze dne 19. září 2018 – SC v. Eulex Kosovo
      (Věc T-242/17) (1)

      („Žaloba na neplatnost a na náhradu škody - Rozhodčí doložka - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Zaměstnanci mezinárodních misí Unie - Po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou - Vnitřní výběrové řízení - Nestrannost výběrové komise - Neprodloužení smlouvy na dobu určitou - Částečné překvalifikování žaloby - Smluvní odpovědnost - Mimosmluvní odpovědnost - Majetková a nemajetková újma - Žaloba částečně zjevně nepřípustná a částečně po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2018/C 427/89)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: SC (zástupci: L. Moro a A. Kunst, advokáti)

         Žalovaná: Eulex Kosovo (zástupce: E. Raoult, advokát)

         Předmět věci

      Zaprvé návrh založený na článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí o odmítnutí kandidatury žalobkyně v rámci vnitřního výběrového řízení uspořádaného misí Eulex Kosovo v roce 2016 na pracovní místo státního zástupce (výběrové řízení EK30077) a rozhodnutí této mise o neprodloužení pracovní smlouvy žalobkyně na dobu určitou, zadruhé návrh založený na článku 268 SFEU a směřující k uložení povinnosti k náhradě majetkové a nemajetkové újmy, která žalobkyni vznikla z důvodu porušení mimosmluvních povinností ze strany mise Eulex Kosovo, a zatřetí návrh založený na článku 272 SFEU a směřující k uložení povinnosti misi Eulex Kosovo k náhradě škody z důvodu porušení jejích smluvních povinností.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  SC se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 17.7.2017.


title: Věc C-597/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2018 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 13. července 2018 ve věci T-680/13, Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC a další v. Rada Evropské unie a další

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/24

      Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2018 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 13. července 2018 ve věci T-680/13, Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC a další v. Rada Evropské unie a další
      (Věc C-597/18 P)
      (2018/C 427/32)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: A. de Gregorio Merino, E. Chatziioakeimidou, I. Gurov, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC a další; Evropská komise; Evropská centrální banka; Euroskupina, zastoupená Radou Evropské unie; Evropská unie, zastoupená Evropskou komisí

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž Tribunál odmítl námitku nepřípustnosti vznesenou Radou ve vztahu k Euroskupině;

                  —

                  uložil dalším účastníkům řízení náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      V rámci svého kasačního opravného prostředku se Rada domáhá zrušení napadeného rozsudku v rozsahu, v němž Tribunál odmítl námitku nepřípustnosti vznesenou Radou ve vztahu k Euroskupině, a to na základě těchto důvodů:

                  —

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že Euroskupina je „subjektem Unie formálně zřízeným Smlouvami“;

                  —

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když odmítl námitku nepřípustnosti vznesenou Radou, avšak neidentifikoval „pravomoci“ svěřené Euroskupině Smlouvami;

                  —

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že v případě, že by bylo vyhověno námitce nepřípustnosti vznesené Radou, bylo by tím umožněno „zřídit v rámci právního řádu Unie subjekty, jejichž akty a jednání by nemohly založit odpovědnost Unie.“


title: Věc T-257/17: Usnesení Tribunálu ze dne 12. září 2018 – RE v. Komise („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody — Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Implicitní odepření přístupu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé — Výslovné odepření přístupu — Úprava návrhových žádání — Článek 86 odst. 4 písm. a) a b) jednacího řádu — Článek 76 písm. d) jednacího řádu — Nepřípustnost“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/68

      Usnesení Tribunálu ze dne 12. září 2018 – RE v. Komise
      (Věc T-257/17) (1)

      („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody - Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Implicitní odepření přístupu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé - Výslovné odepření přístupu - Úprava návrhových žádání - Článek 86 odst. 4 písm. a) a b) jednacího řádu - Článek 76 písm. d) jednacího řádu - Nepřípustnost“)
      (2018/C 427/90)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: RE (zástupce: S. Pappas, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Buchet a C. Ehrbar, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení implicitního rozhodnutí Evropské komise, kterým se zamítá potvrzující žádost žalobce ze dne 20. ledna 2017 o přístup k dokumentům, jakož i rozhodnutí generálního tajemníka Komise C(2017) 3718 final ze dne 24. května 2017 v rozsahu, v němž je jím odepřen přístup k memorandu vztahujícímu se k přijímání žalobce do zaměstnání, a dále návrh podaný na základě článku 268 SFEU a znějící na náhradu škody, kterou žalobce údajně utrpěl v důsledku odepření přístupu k těmto dokumentům a v důsledku průtahů při posuzování žádosti o přístup k těmto dokumentům.

         Výrok

                  1)

                  O návrhovém žádání znějícím na zrušení implicitního rozhodnutí Evropské komise, kterým se zamítá potvrzující žádost RE ze dne 20. ledna 2017 o přístup k dokumentům, již není důvodné rozhodovat.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba odmítá.

                  3)

                  Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 221, 10.7.2017.


title: Věc T-421/17: Usnesení Tribunálu ze dne 20. září 2018 – Leino-Sandberg v. Parlament („Přístup k dokumentům — Dokument týkající se rozhodnutí o odepření úplného přístupu třetí osobě k tabulkám z třístranných jednání k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o Europolu a o zrušení rozhodnutí 2009/371/SVV a 2005/681/SVV — Odepření přístupu — Článek 4 odst. 2 druhá odrážka nařízení (ES) č. 1049/2001 — Výjimka týkající se ochrany soudního řízení — Zpřístupnění po podání žaloby — Zánik právního zájmu na pokračování v řízení — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/68

      Usnesení Tribunálu ze dne 20. září 2018 – Leino-Sandberg v. Parlament
      (Věc T-421/17) (1)

      („Přístup k dokumentům - Dokument týkající se rozhodnutí o odepření úplného přístupu třetí osobě k tabulkám z třístranných jednání k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o Europolu a o zrušení rozhodnutí 2009/371/SVV a 2005/681/SVV - Odepření přístupu - Článek 4 odst. 2 druhá odrážka nařízení (ES) č. 1049/2001 - Výjimka týkající se ochrany soudního řízení - Zpřístupnění po podání žaloby - Zánik právního zájmu na pokračování v řízení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2018/C 427/91)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Päivi Leino-Sandberg (Helsinky, Finsko) (zástupci: O. Brouwer a S. Schubert, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: C. Burgos, S. Alves a I. Anagnostopoulou, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu A(2016) 15112 ze dne 3. dubna 2017 o odepření přístupu žalobkyni k rozhodnutí Parlamentu A(2015) 4931 ze dne 8. července 2015 adresovaného Emiliu De Capitaniovi.

         Výrok

                  1)

                  O žalobě Päivi Leino-Sandberg již není důvodné rozhodnout.

                  2)

                  O návrzích Finské republiky a Švédského království o vstupu do řízení v postavení vedlejšího účastníka již není důvodné rozhodnout.

                  3)

                  Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení, včetně nákladů řízení souvisejících s návrhy na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

                  4)

                  Finská republika a Švédské království ponesou vlastní náklady řízení. Bude jim zaslána kopie tohoto usnesení.

         (1)  Úř. věst. C 293, 4.9.2017.


title: Věc T-914/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. října 2018 – Proof IT v. EIGE („Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení — Výzva k předkládání nabídek rozdělených do dvou částí — Poradenské služby řízení — Údržba a aktualizace statistických nástrojů a zdrojů — Odmítnutí nabídky uchazeče — Kritéria zadávání — Transparentnost — Rovné zacházení — Zjevně nesprávné posouzení — Mimosmluvní odpovědnost“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/48

      Rozsudek Tribunálu ze dne 4. října 2018 – Proof IT v. EIGE
      (Věc T-914/16) (1)

      („Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Výzva k předkládání nabídek rozdělených do dvou částí - Poradenské služby řízení - Údržba a aktualizace statistických nástrojů a zdrojů - Odmítnutí nabídky uchazeče - Kritéria zadávání - Transparentnost - Rovné zacházení - Zjevně nesprávné posouzení - Mimosmluvní odpovědnost“)
      (2018/C 427/60)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Proof IT SIA (Riga, Lotyšsko) (zástupci: J. Jerņeva a D. Pāvila, advokátky)

         Žalovaný: Evropský institut pro rovnost žen a mužů (EIGE) (zástupci: J. Stuyck, V. Ost a M. Vanderstraeten, advokáti)

         Předmět věci

      Zaprvé návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Evropského institutu pro rovnost žen a mužů, které bylo přijato v zadávacím řízení ve věci zadání rámcové zakázky, nazvané „Maintenance and update of EIGE’s gender statistics tools and resources“ EIGE/2016/OPER/01, a které bylo oznámeno žalobkyni dopisem 14. října 2016, čj. EIGE/VL/mpD/2016/594, a v němž se odmítá nabídka žalobkyně a rámcová zakázka se přiděluje jiné společnosti, a zadruhé návrh na základě článku 268 SFEU na náhradu škody, kterou žalobkyně údajně utrpěla z důvodu ztráty příležitosti nebo nepřidělení zakázky samé.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Proof IT SIA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 78, 13.3.2017.


title: Spojené věci T-495/17 et T-496/17: Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2018 – Gratis iç ve Dis Ticaret v. EUIPO (gratis) („Ochranná známka Evropské unie — Přihlášky obrazových ochranných známek Evropské unie gratis — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001]“ — Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/69

      Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2018 – Gratis iç ve Dis Ticaret v. EUIPO (gratis)
      (Spojené věci T-495/17 et T-496/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihlášky obrazových ochranných známek Evropské unie gratis - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001]“ - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2018/C 427/92)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Gratis iç ve Dis Ticaret AȘ (Istanbul, Turecko), které bylo povolena, aby vstoupila do řízení na místo společnosti Sedes Holding AȘ (zástupci: K. Ongena a C. Du Jardin, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Vuijst a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutím druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. května 2017 (věci R 506/2017-2 a R 507/2017-2) týkajícím se přihlášek obrazových označení gratis jako ochranných známek Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloby se zamítají.

                  2)

                  Společnosti Gratis iç ve Dis Ticaret AȘ se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 318, 25.9.2017.


title: Věc C-432/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 2. července 2018 – Consorzio Tutela Aceto Balsamico di Modena v. BALEMA GmbH

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/3

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 2. července 2018 – Consorzio Tutela Aceto Balsamico di Modena v. BALEMA GmbH
      (Věc C-432/18)
      (2018/C 427/05)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Consorzio Tutela Aceto Balsamico di Modena

         Odpůrkyně: BALEMA GmbH

         Předběžná otázka

      Vztahuje se ochrana názvu ve své celistvosti „Aceto Balsamico di Modena“ na použití jednotlivých výrazů složeného názvu, které nejsou zeměpisného charakteru („Aceto“, „Balsamico“, Aceto Balsamico“) (1)?

         (1)  Výklad článku 1 nařízení Komise (ES) č. 583/2009 ze dne 3. července 2009 o zapsání názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Úř. věst. 2009, L 175, s. 7).


title: Věc C-473/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 20. července 2018 – GP v. Bundesagentur für Arbeit, Familienkasse Baden-Württemberg West

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/5

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 20. července 2018 – GP v. Bundesagentur für Arbeit, Familienkasse Baden-Württemberg West
      (Věc C-473/18)
      (2018/C 427/09)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: GP

         Žalovaná: Bundesagentur für Arbeit, Familienkasse Baden-Württemberg West

         Předběžné otázky

                  1)

                  Které ustanovení rozhodnutí č. H3 ze dne 15. října 2009 (1) je třeba za okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, použít pro měnový přepočet rodinných dávek na děti ve formě přídavku na dítě, resp. rodinných přídavků?

                  2)

                  Jak je třeba předmětné použitelné ustanovení vykládat konkrétně v případě stanovení výše vyrovnávacího doplatku přídavku na dítě, která je závislá na směnném kurzu?

                              a)

                              V případě, že je třeba použít odstavec 2 rozhodnutí č. H3: Který den je ve smyslu tohoto ustanovení dnem, „kdy instituce provedla danou operaci“?

                              b)

                              V případě, že je třeba použít odst. 3 písm. b) (popřípadě ve spojení s odstavcem 4) rozhodnutí č. H3: Který měsíc je ve smyslu tohoto ustanovení měsícem, „kdy musí být ustanovení použito“?

                              c)

                              V případě, že je třeba použít odstavec 5 rozhodnutí č. H3: Je doložka o odchylné právní úpravě ve vnitrostátním právu slučitelná se zmocněním upraveným v článku 90 nařízení (ES) č. 987/2009 (2)? Pokud ano: Vyžaduje „odchylná právní úprava“ zakotvená vnitrostátním právem úpravu zákonem ve formálním smyslu, nebo postačuje správní pokyn vnitrostátního správního orgánu?

                  3)

                  Vyskytují se při přepočtu měn, který se týká švýcarských rodinných přídavků a je prováděn německou Familienkasse (pokladna rodinných dávek), nějaké zvláštnosti?

                              a)

                              Je při použití rozhodnutí č. H3 ve vztahu ke Švýcarsku relevantní, že vnitrostátní německé právo v § 65 odst. 1 první větě bodu 2 Einkommensteuergesetz (zákon o dani z příjmů) zakotvuje vyloučení nároku na příslušné dávky?

                              b)

                              Je z hlediska přepočtu měn podle rozhodnutí č. H3 relevantní, kdy švýcarská instituce rodinné dávky přiznala, nebo kdy je vyplatila?

                              c)

                              Je z hlediska přepočtu měn podle rozhodnutí č. H3 relevantní, kdy německá instituce zamítla nebo přiznala vyrovnávací doplatek přídavku na dítě?

         (1)  Rozhodnutí č. H3 ze dne 15. října 2009 o datu, ke kterému je třeba stanovit směnné kurzy podle článku 90 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 987/2009, Úř. věst. 2010, C 106, s. 56.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, Úř. věst. 2009, L 284, s. 1.


title: Věc T-713/17: Usnesení Tribunálu ze dne 28. září 2018 – Motex v. Komise („Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Státní podpora, kterou Maďarsko poskytlo podnikům zaměstnávajícím pracovníky se zdravotním postižením — Předběžné řízení o přezkumu — Údajná rozhodnutí Komise, kterými se opatření podpory prohlašují za slučitelná s vnitřním trhem — Pojem „dotčená osoba“ — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/73

      Usnesení Tribunálu ze dne 28. září 2018 – Motex v. Komise
      (Věc T-713/17) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Státní podpora, kterou Maďarsko poskytlo podnikům zaměstnávajícím pracovníky se zdravotním postižením - Předběžné řízení o přezkumu - Údajná rozhodnutí Komise, kterými se opatření podpory prohlašují za slučitelná s vnitřním trhem - Pojem „dotčená osoba“ - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)
      (2018/C 427/98)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) (Ostřihom-Zahradní město, Maďarsko) (zástupce: L. Szabó, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Bottka a C. Georgieva-Kecsmar, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí, která Komise údajně přijala v souvislosti se stížnostmi SA.29432 – CP 290/2009 – Maďarsko – „Podpora pro zaměstnávání zdravotně postižených pracovníků, která v důsledku diskriminační povahy právní úpravy může být protiprávní“ a SA.45498 (FC/2016) – „Stížnost OPS Újpest-lift Kft. podaná v souvislosti se státními podporami poskytnutými v letech 2006 až 2012 podnikům zaměstnávajícím zdravotně postižené pracovníky“.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá.

                  2)

                  Společnosti Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 437, 18.12.2017.


title: Věc T-583/18: Žaloba podaná dne 26. září 2018 – Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen v. Komise

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/95

      Žaloba podaná dne 26. září 2018 – Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen v. Komise
      (Věc T-583/18)
      (2018/C 427/125)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobce: Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen e.V. (Hannover, Německo) (zástupce: C. Antweiler, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise C(2018) 4385 final ze dne 12. července 2018 týkající se stížnosti žalobce ze dne 28. září 2016 ve věci státní podpory – SA.46538 (2017/NN).

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Touto žalobou navrhuje žalobce zrušení rozhodnutí Komise C(2018) 4385 final ze dne 12. července 2018 týkající se jeho stížnosti ohledně ustanovení § 7a Niedersächsischen Nahverkehrsgesetzes (zákon spolkové země Dolní Sasko o příměstské dopravě) (dále jen „NNVG“) (věc SA. 46538 [2017/NN]) (Úř. věst. 2018, C 292, s. 1).
      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z neoznámení jakožto režimu podpory (porušení čl. 108 odst. 3 SFEU).

                              —

                              V rámci prvního žalobního důvodu žalobce tvrdí, že se v případě ustanovení § 7a NNVG jedná o nový režim podpory, který měl být podle čl. 108 odst. 3 SFEU oznámen Komisi.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z neoznámení jakožto obecného pravidla (porušení čl. 3 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (1))

                              —

                              Ve druhém žalobním důvodu žalobce tvrdí, že ustanovení § 7a NNVG je samostatnou úpravou týkající se finančních kompenzací závazků veřejné služby, která stanovuje maximální přepravní tarify pro žáky, studenty, učně a osoby s omezenou pohyblivostí, a která má být podle záměru spolkové země Dolní Sasko vyloučena z oblasti působnosti nařízení č. 1370/2007. V důsledku toho měl být § 7a podle čl. 3 odst. 3 druhé věty uvedeného nařízení oznámen Komisi, k čemuž ovšem nedošlo.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1191 a č. 1107/70 (Úř. věst. 2007, L 315, s. 1).


title: Věc T-617/18: Žaloba podaná dne 12. října 2018 – ZH v. ECHA

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/63

      Žaloba podaná dne 12. října 2018 – ZH v. ECHA
      (Věc T-617/18)
      (2018/C 436/87)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: ZH (zástupkyně: L. Levi a N. Flandin, advokátky)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil hodnotící zprávu žalobce za rok 2016,

                  —

                  v případě nutnosti zrušil rovněž rozhodnutí ECHA ze dne 2. července 2018, oznámené žalobci dne 3. července 2018, kterým se zamítá jeho stížnost směřující proti uvedené hodnotící zprávě,

                  —

                  uložil náhradu nehmotné újmy, kterou žalobce utrpěl,

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby uplatňuje žalobce čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení článku 2.2 rozhodnutí ECHA ze dne 18. června 2015 stanovujícího obecná prováděcí ustanovení k čl. 15 odst. 2 pracovního řádu ostatních zaměstnanců de Evropské unie a provádějícího čl. 44 první pododstavec služebního řádu úředníků Evropské unie.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení rámce pro vypracovávání hodnotících zpráv, tak jak je stanoven rozhodnutím ECHA a zejména článkem 7, jakož i z porušení článku 43 služebního řádu, obdobně použitelného na dočasné zaměstnance na základě článku 15 pracovního řádu.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných posouzení hodnotitele s ohledem na negativní kritiku žalobce.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění.


title: Věc C-548/17: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 29. listopadu 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Finanzamt Goslar v. baumgarten sports & more GmbH „Řízení o předběžné otázce – Daně – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Zdanění agentur zprostředkujících profesionální fotbalové hráče – Platba, která je ve splátkách a podmíněná – Zdanitelné plnění, daňová povinnost a výběr daně“

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/7

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 29. listopadu 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Finanzamt Goslar v. baumgarten sports & more GmbH
      (Věc C-548/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Zdanění agentur zprostředkujících profesionální fotbalové hráče - Platba, která je ve splátkách a podmíněná - Zdanitelné plnění, daňová povinnost a výběr daně“)
      (2019/C 35/09)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Finanzamt Goslar

         Žalovaná: baumgarten sports & more GmbH

         Výrok

      Článek 63 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve spojení s čl. 64 odst. 1 této směrnice, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby se mělo za to, že zdanitelné plnění a daňová povinnost, které se týkají takové služby zprostředkování profesionálních fotbalových hráčů poskytované agentem, jako je služba dotčená v původním řízení, za niž dochází k podmíněným splátkovým platbám během několika let po zprostředkování, vznikly k datu tohoto zprostředkování.

         (1)  Úř. věst. C 437, 18.12.2017.


title: Věc C-654/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Stuttgart (Německo) dne 18. října 2018 – Interseroh Dienstleistungsgesellschaft mbH v. SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Stuttgart (Německo) dne 18. října 2018 – Interseroh Dienstleistungsgesellschaft mbH v. SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH
      (Věc C-654/18)
      (2019/C 35/10)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Stuttgart

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Interseroh Dienstleistungsgesellschaft mbH

         Žalovaná: SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1013/2006 (1),
                  který stanoví, že přeprava těchto odpadů určených k využití podléhá obecným požadavkům na informace podle článku 18, jestliže množství přepravovaného odpadu překračuje 20 kg:

                              a)

                              odpady uvedené v příloze III nebo IIIB;

                              b)

                              směsi nezařazené pod jednu položku v příloze III, skládající se ze dvou nebo více odpadů uvedených v příloze III, pokud složení těchto směsí neztěžuje jejich využití způsobem šetrným k životnímu prostředí a pokud jsou tyto směsi v souladu s článkem 58 uvedeny v příloze IIIA,

                        vykládán v tom smyslu, že směsi z odpadů z papíru, lepenky a výrobků z papíru, které – mají takové složení, že jsou-li jednotlivé složky tohoto odpadu posuzovány samy o sobě – spadají do prvních tří odrážek položky B3020 uvedené v příloze IX Basilejské úmluvy, a navíc obsahují znečišťující látky, jejichž podíl činí až 10 %, spadají do kódu B3020 Basilejské úmluvy, a podléhají tudíž obecným požadavkům na informace stanoveným v článku 18, a nikoli oznamovací povinnosti upravené v článku 4?
                  V případě záporné odpovědi na první otázku:

                  2)

                  Musí být čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1013/2006,
                  který stanoví, že přeprava těchto odpadů určených k využití podléhá obecným požadavkům na informace podle článku 18, jestliže množství přepravovaného odpadu překračuje 20 kg:

                              a)

                              odpady uvedené v příloze III nebo IIIB;

                              b)

                              směsi nezařazené pod jednu položku v příloze III, skládající se ze dvou nebo více odpadů uvedených v příloze III, pokud složení těchto směsí neztěžuje jejich využití způsobem šetrným k životnímu prostředí a pokud jsou tyto směsi v souladu s článkem 58 uvedeny v příloze IIIA,

                        vykládán v tom smyslu, že směsi odpadů z papíru, lepenky a výrobků z papíru, které – mají takové složení, že jsou-li jednotlivé složky tohoto odpadu posuzovány samy o sobě – spadají do prvních tří odrážek položky B3020 uvedené v příloze IX Basilejské úmluvy, a navíc obsahují znečišťující látky, jejichž podíl činí až 10 %, nelze zařadit do bodu 3 písm. g) přílohy IIIA, a tudíž nepodléhají obecným požadavkům na informace stanoveným v článku 18, nýbrž oznamovací povinnosti upravené v článku 4?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (Úř. věst. 2006, L 190, s. 1.


title: Věc T-692/18: Žaloba podaná dne 23. listopadu 2018 – Montanari v. ESVČ

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/27

      Žaloba podaná dne 23. listopadu 2018 – Montanari v. ESVČ
      (Věc T-692/18)
      (2019/C 35/33)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Marco Montanari (Reggio d’Émilie, Itálie) (zástupci: A. Champetier a S. Rodrigues, advokáti)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  rozhodl, že je tato žaloba přípustná a opodstatněná;

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí, kterým byl žalobci zcela či částečně odmítnut přístup k uvedenému dokumentu;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba směřuje proti rozhodnutí Evropské služby pro vnější činnost ze dne 24. října 2018, kterým byl žalobci zamítnut přístup ke zprávě ze dne 29. července 2017, která byla vypracována na konci mediační mise vedené vedoucím oddělení „Podpora misí“.
      Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení nařízení 1049/2001, článku 15 odst. 3 SFEU a článku 42 Listiny základních práv Evropské unie. Žalobce konkrétně tvrdí, že přístup veřejnosti k dokumentům orgánů je právní zásadou a k odmítnutí přístupu má dojít výjimečně. Výjimky stanovené v článku 4 nařízení 1049/2001 a uplatněné Evropskou službou pro vnější činnost nemohou odůvodnit odmítnutí zpřístupnit dokumenty proto, že podmínky uložené v uvedeném článku nejsou splněny.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článků 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, jelikož napadená rozhodnutí jsou stižena vadou nebo nedostatečným odůvodněním.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality.


title: Věc C-659/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Instrucción de Badalona (Španělsko) dne 22. října 2018 – trestní řízení proti VW

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Instrucción de Badalona (Španělsko) dne 22. října 2018 – trestní řízení proti VW
      (Věc C-659/18)
      (2019/C 35/11)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de Instrucción de Badalona

         Účastník původního trestního řízení

      VW

         Předběžná otázka

      Je třeba článek 47 Listiny základních práv Evropské unie a zvláště čl. 3 odst. 2 směrnice 2013/48/EU (1) vykládat v tom smyslu, že právo na přístup k obhájci může být oprávněně pozastaveno, pokud se podezřelý nebo obviněný nedostaví na první výzvu k soudu a je vydán vnitrostátní, evropský nebo mezinárodní zatýkací rozkaz, přičemž přístup k obhájci a jeho účast ve věci se pozastaví do doby, než bude podezřelý zadržen a předveden za pomoci veřejné moci před soud?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/48/EU ze dne 22. října 2013 o právu na přístup k obhájci v trestním řízení a řízení týkajícím se evropského zatýkacího rozkazu a o právu na informování třetí strany a právu na komunikaci s třetími osobami a konzulárními úřady v případě zbavení osobní svobody (Úř. věst. L 294, 2013, s. 1).


title: Věc C-727/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 22. listopadu 2018 – HX v. Procureur général près la cour d'appel de Paris, Město Paříž

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 22. listopadu 2018 – HX v. Procureur général près la cour d'appel de Paris, Město Paříž
      (Věc C-727/18)
      (2019/C 35/17)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour de cassation

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: HX

         Odpůrci: Procureur général près la cour d'appel de Paris (státní zástupce při Odvolacím soudu v Paříži), Město Paříž

         Předběžné otázky

                  1)

                  Použije se směrnice 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 (1), vzhledem k definici jejího předmětu a oblasti působnosti, jak je vymezují články 1 a 2, na úplatný opakovaný krátkodobý pronájem – i v rámci nepodnikatelské činnosti – zařízených prostor určených k bydlení, ve kterých nemá pronajímatel hlavní bydliště, příležitostným zákazníkům, kteří zde nemají trvalý pobyt, zejména s ohledem na pojem poskytovatelé a pojem služby?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na předchozí otázku, představuje taková vnitrostátní právní úprava, jako je právní úprava obsažená v článku L. 631-7 zákoníku o výstavbě a bydlení, povolovací režim pro výše uvedené činnosti ve smyslu článků 9 až 13 směrnice 2006/123 ze dne 12. prosince 2006, nebo pouze požadavek podléhající ustanovením článků 14 a 15?
                  V případě, že se použijí články 9 až 13 směrnice 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006:

                  3)

                  Musí být čl. 9 písm. b) této směrnice vykládán v tom smyslu, že cíl spočívající v boji proti nedostatku bytů určených k pronájmu představuje naléhavý důvod obecného zájmu, který umožňuje ospravedlnit vnitrostátní opatření vyžadující v některých zeměpisných oblastech povolení v případě opakovaného krátkodobého pronájmu zařízených prostor určených k bydlení příležitostným zákazníkům, kteří zde nemají trvalý pobyt?

                  4)

                  Pokud ano, je takové opatření přiměřené sledovanému cíli?

                  5)

                  Brání čl. 10 odst. 2 písm. d) a e) směrnice vnitrostátnímu opatření, podle něhož je třeba získat povolení v případě, že je zařízený prostor určený k bydlení pronajímán „opakovaně“, na „krátkou dobu“, „příležitostným zákazníkům, kteří zde nemají trvalý pobyt“?

                  6)

                  Brání čl. 10 odst. 2 písm. d) až g) směrnice povolovacímu režimu, podle kterého jsou podmínky pro udělení povolení stanoveny v usnesení rady obce s ohledem na cíl udržet sociální rozmanitost, zejména v závislosti na charakteristikách trhů s bytovými prostory a potřebu nezhoršovat bytovou nouzi?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (Úř. věst. L 376, s. 36).


title: Věc C-681/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale ordinario di Brescia (Itálie) dne 31. října 2018 – JH v. KG

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale ordinario di Brescia (Itálie) dne 31. října 2018 – JH v. KG
      (Věc C-681/18)
      (2019/C 35/12)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale ordinario di Brescia

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: JH

         Žalovaná: KG

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 5 odst. 5 směrnice 2008/104/ES (1) ze dne 19. listopadu 2008 vykládán v tom smyslu, že brání použití legislativního nařízení č. 276/2003 ve znění nařízení vlády s mocí zákona č. 34/2014, které: a) nestanoví omezení opakujících se přidělení téhož zaměstnance ke stejnému uživateli; b) nepodřizuje zákonnost využití přidělení zaměstnanců na dobu určitou uvedením technických důvodů nebo důvodů zohledňujících požadavky související s výrobou, organizací nebo nahrazováním zaměstnanců, pro které je třeba toto přidělení využít; c) nestanoví požadavek dočasné výrobní potřeby uživatele jako podmínku zákonnosti pro využití této formy pracovní smlouvy?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/104/ES ze dne 19. listopadu 2008 o agenturním zaměstnávání (Úř. věst. 2008, L 327, s. 9).


title: Věc C-600/16 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. listopadu 2018 – National Iranian Tanker Company v. Rada Evropské unie „Kasační opravný prostředek – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice – Zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů – Zrušení zařazení na seznam – Opětovné zařazení na seznam – Důkazy vztahující se k okamžiku předcházejícímu prvotnímu zařazení na seznam – Skutečnosti známé před prvotním zařazením na seznam – Překážka věci rozsouzené – Rozsah – Právní jistota – Ochrana legitimního očekávání – Účinná soudní ochrana – Důvod pro zařazení na seznam související s logistickou podporou íránské vlády – Dosah – Činnost spočívající v přepravě surové ropy“

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/2

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. listopadu 2018 – National Iranian Tanker Company v. Rada Evropské unie
      (Věc C-600/16 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice - Zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů - Zrušení zařazení na seznam - Opětovné zařazení na seznam - Důkazy vztahující se k okamžiku předcházejícímu prvotnímu zařazení na seznam - Skutečnosti známé před prvotním zařazením na seznam - Překážka věci rozsouzené - Rozsah - Právní jistota - Ochrana legitimního očekávání - Účinná soudní ochrana - Důvod pro zařazení na seznam související s logistickou podporou íránské vlády - Dosah - Činnost spočívající v přepravě surové ropy“)
      (2019/C 35/02)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: National Iranian Tanker Company (zástupci: T. de la Mare, QC, M. Lester, QC, M. J. Pobjoy, barrister a R. Chandrasekera, S. Ashley a C. Murphy, solicitors)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: A. Vitro a M. Bishop, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  National Iranian Oil Company ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc T-296/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. listopadu 2018 – Buck-Chemie v. EUIPO – Henkel (čistící blok na WC) „(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – (Průmyslový) vzor Společenství znázorňující čistící blok na WC – Důvod neplatnosti – Individuální povaha – Článek 25 nařízení (ES) č. 6/2002“

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/21

      Rozsudek Tribunálu ze dne 22. listopadu 2018 – Buck-Chemie v. EUIPO – Henkel (čistící blok na WC)
      (Věc T-296/17) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - (Průmyslový) vzor Společenství znázorňující čistící blok na WC - Důvod neplatnosti - Individuální povaha - Článek 25 nařízení (ES) č. 6/2002“)
      (2019/C 35/25)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Buck-Chemie GmbH (Herrenberg, Německo) (zástupci: C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann a C. Gehweiler, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Německo) (zástupce: J. Schmidt, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. března 2017 (věc R 2113/2015-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Buck-Chemie a Henkel.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnost Buck-Chemie GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Henkel AG & Co. KGaA, včetně nezbytných výdajů před odvolacím senátem EUIPO.

         (1)  Úř. věst. C 239, 24.7.2017.


title: Věc C-686/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 5. listopadu 2018 – OC a další v. Banca d’Italia a další

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 5. listopadu 2018 – OC a další v. Banca d’Italia a další
      (Věc C-686/18)
      (2019/C 35/13)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: OC a další, Adusbef, Federconsumatori, PB a další, QA a další

         Žalovaní: Banca d’Italia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’economia e delle finanze

         Předběžné otázky

                  1)

                  Brání článek 29 nařízení (EU) č. 575/2013 [o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky] (1), článek 10 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 (2), články 16 a 17 Listiny základních práv Evropské unie, rovněž s odkazem na čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013 (3), takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava zavedená článkem 1 nařízení vlády s mocí zákona č. 3/2015 přeměněného se změnami zákonem č. 33/2015 (a nyní také čl. 1 odst. 15 legislativního nařízení č. 72/2015, který nahradil čl. 28 odst. 2b [konsolidovaného znění bankovního zákona], který v zásadě přejímá znění čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení vlády s mocí zákona č. 3/2015 ve znění pozdějších změn, které nejsou pro účely této věci relevantní), která stanoví prahovou hodnotu aktiv, při jejímž překročení je družstevní banka povinna přeměnit se na akciovou společnost, přičemž tento limit stanoví ve výši 8 miliard aktiv? Brání výše uvedená unijní ustanovení takové vnitrostátní právní úpravě, která v případě přeměny družstevní banky na akciovou společnost umožňuje instituci odložit nebo omezit, a to i na neomezenou dobu, náhradu za akcie vystupujícího akcionáře?

                  2)

                  Brání články 3 a 63 a násl. SFEU v oblasti hospodářské soutěže na vnitřním trhu a volného pohybu kapitálu takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava zavedená článkem 1 nařízení vlády s mocí zákona č. 3/2015 přeměněného se změnami zákonem č. 33/2015, která omezuje výkon bankovní činnosti ve družstevní formě do určitého limitu aktiv, přičemž v případě překročení tohoto limitu ukládá instituci povinnost přeměnit se na akciovou společnost?

                  3)

                  Brání články 107 a násl. SFEU v oblasti státní podpory takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava zavedená článkem 1 nařízení vlády s mocí zákona č. 3/2015 přeměněného se změnami zákonem č. 33/2015 (a nyní také čl. 1 odst. 15 legislativního nařízení č. 72/2015, který nahradil čl. 28 odst. 2b [konsolidovaného znění bankovního zákona], který v zásadě přejímá znění čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení vlády s mocí zákona č. 3/2015 ve znění pozdějších změn, které nejsou pro účely této věci relevantní), která v případě překročení určité prahové hodnoty aktiv (stanovené na 8 miliard) ukládá povinnost přeměny družstevní banky na akciovou společnost, přičemž v případě vystoupení akcionáře stanoví za účelem zabránění možné likvidace přeměněné banky omezení náhrad za jeho akcie?

                  4)

                  Brání článek 29 nařízení (EU) č. 575/2013 ve spojení s článkem 10 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava zavedená článkem 1 nařízení vlády s mocí zákona č. 3/2015 přeměněného se změnami zákonem č. 33/2015, tak jak ji vyložil Corte costituzionale (Ústavní soud) v rozsudku č. 99/2018, která družstevní bance umožňuje na neomezenou dobu odložit splacení náhrady a zcela nebo částečně omezit výši částky?

                  5)

                  Dojde-li Soudní dvůr při výkladu k závěru, že výklad navrhovaný účastníky řízení je slučitelný s unijní právní úpravou, je Soudní dvůr požádán o to, aby posoudil platnost článku 10 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 ve světle článku 16 a článku 17 Listiny základních práv Evropské unie (který stanoví: „každý má právo vlastnit zákonně nabytý majetek, užívat jej, nakládat s ním a odkazovat jej. Nikdo nesmí být zbaven svého majetku s výjimkou veřejného zájmu, v případech a za podmínek, které stanoví zákon, a při poskytnutí spravedlivé náhrady v přiměřené lhůtě. Užívání majetku může rovněž být upraveno zákonem v míře nezbytné z hlediska obecného zájmu“) a také ve světle čl. 52 odst. 3 této Listiny (který stanoví: „[p]okud tato listina obsahuje práva odpovídající právům zaručeným Úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod, jsou smysl a rozsah těchto práv stejné jako ty, které jim přikládá uvedená úmluva. Toto ustanovení nebrání tomu, aby právo Unie poskytovalo širší ochranu“) a judikatury ESLP týkající se článku 1 prvního dodatkového protokolu k EÚLP?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 2013, s. 1).

         (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 ze dne 7. ledna 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce (Úř. věst. L 74, 2014, s. 8).

         (3)  Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. L 287, 2013, s. 63).


title: Věc C-248/17 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. listopadu 2018 – Bank Tejarat v. Rada Evropské unie „Kasační opravný prostředek – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice – Zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů – Zrušení Tribunálem zařazení na seznam – Opětovné zařazení na seznam – Důvod pro zařazení na seznam související s finanční podporou poskytovanou íránské vládě a podporou při pořizování zakázaného zboží a technologií – Dosah – Financování projektů v odvětví ropy a plynu – Důkazy vztahující se k okamžiku předcházejícímu prvotnímu zařazení na seznam – Skutečnosti známé před prvotním zařazením na seznam – Článek 266 SFEU – Překážka věci rozsouzené – Rozsah – Účinná soudní ochrana“

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/3

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. listopadu 2018 – Bank Tejarat v. Rada Evropské unie
      (Věc C-248/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice - Zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů - Zrušení Tribunálem zařazení na seznam - Opětovné zařazení na seznam - Důvod pro zařazení na seznam související s finanční podporou poskytovanou íránské vládě a podporou při pořizování zakázaného zboží a technologií - Dosah - Financování projektů v odvětví ropy a plynu - Důkazy vztahující se k okamžiku předcházejícímu prvotnímu zařazení na seznam - Skutečnosti známé před prvotním zařazením na seznam - Článek 266 SFEU - Překážka věci rozsouzené - Rozsah - Účinná soudní ochrana“)
      (2019/C 35/03)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bank Tejarat (zástupci: S. Zaiwalla, P. Reddy a A. Meskarian, Solicitors, M. Brindle QC, T. Otty QC, R. Blakeley, Barrister)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: J. Kneale a M. Bishop, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Bank Tejarat ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 249, 31.7.2017.


title: Věc T-693/18: Žaloba podaná dne 27. listopadu 2018 – ZY v. Komise

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/28

      Žaloba podaná dne 27. listopadu 2018 – ZY v. Komise
      (Věc T-693/18)
      (2019/C 35/34)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: ZY (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  v plném rozsahu zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 týkající se věci žalobkyně C(2018) 3166 za roky 2012 a 2013;

                  —

                  podpůrně zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci žalobkyně C(2018) 3166 za roky 2012 a 2013 v rozsahu, v němž pro roky 2012 a 2013 požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků za elektřinu;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

                              —

                              V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

                              —

                              Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
                  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze zásady legitimního očekávání
                  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.


title: Věc T-339/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2018 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial v. EUIPO – Seven (SEVENOAK) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SEVENOAK – Starší mezinárodní obrazová ochranná známka 7seven – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/21

      Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2018 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial v. EUIPO – Seven (SEVENOAK)
      (Věc T-339/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SEVENOAK - Starší mezinárodní obrazová ochranná známka 7seven - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 35/26)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd (Shenzhen, Čína) (zástupce: M. de Arpe Tejero, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Lukošiūtė, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Seven SpA (Leinì, Itálie) (zástupce: L. Trevisan, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. března 2017 (věc R 1326/2016-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Seven a Shenzhen Jiayz Photo Industrial.

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 23. března 2017 (věc R 1326/2016-1) se zrušuje.

                  2.

                  Ve zbývající části žaloba se zamítá.

                  3.

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí osm desetin nákladů řízení vynaložených společností Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd.

                  4.

                  Společnost Seven SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí jednu desetinu nákladů řízení vynaložených společností Shenzhen Jiayz Photo Industrial.

                  5.

                  Společnost Shenzhen Jiayz Photo Industrial ponese jednu desetinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 239, 24.7.2017.


title: Věc C-737/18: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. listopadu 2018 Portugalskou republikou proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 26. září 2018 ve věci T-463/16, Portugalsko v. Komise

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/14

      Kasační opravný prostředek podaný dne 27. listopadu 2018 Portugalskou republikou proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 26. září 2018 ve věci T-463/16, Portugalsko v. Komise
      (Věc C-737/18)
      (2019/C 35/18)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, P. Barros da Costa, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž jím Tribunál zamítl žalobu znějící na zrušení rozhodnutí Evropské komise C(2016) 3753 (1) ze dne 20. června 2016;

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2016) 3753 ze dne 20. června 2016, neboť Soudní dvůr může důvodně určit, že žalobní důvody Portugalské republiky jsou opodstatněné;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Portugalská republika navrhuje zrušení napadeného rozsudku, potažmo zrušení napadeného rozhodnutí, na základě následujících vad:

                  1)

                     Nesprávné právní posouzení a porušení zásady právní jistoty – Porušení článku 24 nařízení (ES) č. 73/2009 (2), jakož i čl. 54 odst. 1 písm. c) druhého pododstavce a čl. 71 odst. 1 nařízení (ES) č. 1122/2009 (3) a zjevný nesoulad, vyplývající z nesprávného právního posouzení, se závěry uvedenými v bodech 43 a 44 napadeného rozsudku, spočívající v tom, že Tribunál se svým závěrem, že druhý důvod uváděný Komisí je neopodstatněný, čímž naznačuje, že portugalský systém kontroly podmíněnosti je účinný kontrolní systém, a tudíž zamítnutím příslušného žalobního důvodu a nezrušením napadeného rozhodnutí dopustil zjevně nesprávného právního posouzení a rozporu s judikaturou, jakož i porušení zásady právní jistoty.

                  2)

                     Nesprávné právní posouzení, rozpor s judikaturou a porušení zásady proporcionality spočívající v tom, že Tribunál v bodě 41 napadeného rozsudku uznává jednoznačné rozlišování mezi způsobilostí výdajů a systémem podmíněnosti, přičemž v bodech 46 a 47 naopak uvádí, že u celkové částky podpory vyplacené zemědělcům musí být provedena oprava. V tomto smyslu dospěl Tribunál v bodě 43 napadeného rozsudku k nesprávnému závěru, že riziko pro fond nemůže být omezeno na kontrolní vzorek, a ponechal v platnosti finanční opravu, kterou Komise provedla u všech výdajů, což není vhodné ani nezbytné k dosažení sledovaného cíle, a je tudíž nepřiměřené. Tento závěr Tribunálu je v rozporu s článkem 5 SEU, čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1290/2005 (4) a s čl. 50 odst. 1 nařízení č. 1122/2009, z nichž vyplývá, že míra oprav se vztahuje jen na část výdajů vystavenou riziku, tj. 1 %. Napadený rozsudek je tak stižen zjevně nesprávným právním posouzením a nesoudržným odůvodněním a je v rozporu s obecnými zásadami a s pravidly stanovenými v bodě 2 prvním a šestém pododstavci pracovního dokumentu Komise AGRI-2005-64043, neboť je uplatnil nesprávným způsobem, a tudíž i s pracovním dokumentem Komise DS/2010/29 REV a se zásadou proporcionality.

         (1)  Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/1059 ze dne 20. června 2016, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) [oznámeno pod číslem C(2016) 3753] (Úř. věst. 2016, L 173, s. 59)

         (2)  Nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (Úř. věst. 2009, L 30, s. 16)

         (3)  Nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (Úř. věst. 2009, L 316, s. 65)

         (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. 2005, L 209, s. 1)


title: Věc T-424/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. listopadu 2018 – Fruit of the Loom v. EUIPO – Takko (FRUIT) „Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Slovní ochranná známka Evropské unie FRUIT – Řádné užívání ochranné známky – Článek 15 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 18 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] – Překážka věci pravomocně rozsouzené – Článek 65 odst. 6 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 72 odst. 6 nařízení 2017/1001)“

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/22

      Rozsudek Tribunálu ze dne 22. listopadu 2018 – Fruit of the Loom v. EUIPO – Takko (FRUIT)
      (Věc T-424/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie FRUIT - Řádné užívání ochranné známky - Článek 15 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 18 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] - Překážka věci pravomocně rozsouzené - Článek 65 odst. 6 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 72 odst. 6 nařízení 2017/1001)“)
      (2019/C 35/27)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Kentucky, Spojené státy) (zástupci: S. Malynicz, QC, a V. Marsland, solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Gája a D. Walicka, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Takko Holding GmbH (Telgte, Německo)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. dubna 2017 (věc R 2119/2016-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi Takko Holding a Fruit of the Loom.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Fruit of the Loom, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 318, 25.9.2017.


title: Věc C-706/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgie) dne 14. listopadu 2018 – X v. Belgische Staat

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/11

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgie) dne 14. listopadu 2018 – X v. Belgische Staat
      (Věc C-706/18)
      (2019/C 35/14)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: X

         Žalovaný: Belgische Staat

         Předběžná otázka

      Brání směrnice 2003/86/ES (1) – s ohledem na čl. 3 odst. 5, jakož i její cíl, kterým je stanovení podmínek pro výkon práva na sloučení rodiny – vnitrostátní právní úpravě, podle níž je čl. 5 odst. 4 této směrnice vykládán v tom smyslu, že nerozhodnou-li vnitrostátní orgány v předepsané lhůtě, jsou povinny udělit dotčené osobě povolení k pobytu z úřední povinnosti, aniž je předtím zjištěno, zda dotčená osoba skutečně splňuje podmínky pro pobyt v Belgii podle unijního práva?

         (1)  Směrnice Rady ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny (Úř. věst. L 251, 2003, s. 12).


title: Věc T-694/18: Žaloba podaná dne 17. listopadu 2018 – DEI v. Komise

text:
               28.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/29

      Žaloba podaná dne 17. listopadu 2018 – DEI v. Komise
      (Věc T-694/18)
      (2019/C 35/35)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atény, Řecko) (zástupci: E. Bourtzalas, A. Iliadou a Ch. Synodinos, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise č. C(2018)4947 final ze dne 30. července 2018 ve věci SA. 50152 v rozsahu, v němž rozhodla, že nevznese námitky vůči režimu podpor pro nový Metavatiko Michanismo Apozimiosis Evelixias („Neos MMAE“), který oznámilo Řecko, na základě závěru, že tento režim je slučitelný s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU; a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení vynaložených společností DEI.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo zjevně nesprávným posouzením právního a skutkového stavu, jakož i vadou spočívající v porušení podstatných procesních náležitostí vzhledem k výkladu a použití čl. 108 odst. 2 SFEU v rozsahu, v němž Komise nezahájila formální vyšetřovací řízení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo zjevně nesprávným posouzením právního a skutkového stavu, jelikož bylo konstatováno, že nový Metavatiko Michanismo Apozimiosis Evelixias splňuje kritéria Pokynů pro státní podporu v oblasti životního prostředí a energetiky na období 2014–2020 pro posouzení slučitelnosti podpory s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, a zejména kritéria vhodnosti, proporcionality, nutnosti, pobídkového účinku a zamezení nežádoucích negativních účinků na hospodářskou soutěž.