title: Věc T-550/11: Žaloba podaná dne 19. října 2011 — Assaad v. Rada

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/27

         Žaloba podaná dne 19. října 2011 — Assaad v. Rada
   (Věc T-550/11)
   2011/C 370/45
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nizar Assaad (Damašek, Sýrie) (zástupci: G. Martin, Solicitor, M. Lester a A. Sutton, Barristers)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

               —

               zrušit prováděcí nařízení Rady (EU) č. 843/2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2011, L 218, s. 1) a prováděcí rozhodnutí Rady 2011/515/SZBP ze dne 23. srpna 2011, kterým se provádí rozhodnutí 2011/273/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii v rozsahu, v němž bylo žalobcovo jméno zařazeno na seznam v příloze rozhodnutí Rady 2011/273/SZBP ze dne 9. května 2011 (1) a v příloze II nařízení Rady (EU) č. 442/2011 ze dne 9. května 2011 (2);

               —

               podpůrně, aniž by byl dotčen předchozí bod návrhových žádání, odstranit slova „poskytuje finanční prostředky pro milice šabíha v oblasti Latakia“, která byla vložena do přílohy prováděcího nařízení Rady (EU) č. 843/2011 a prováděcího rozhodnutí Rady 2011/515/SZBP, a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z tvrzení, že žalovaná porušila žalobcova základní lidská práva na obhajobu a právo na účinnou soudní ochranu tím, že:

                           —

                           žalobce nebyl předem informován o jeho zahrnutí do napadených opatření a nebyl informován ani když byla napadená opatření zveřejněna;

                           —

                           žalobci nebyla sdělena tvrzení v jeho neprospěch ani jeho navrhované zahrnutí do těchto opatření a neměl právo být vyslechnut v řízení, v němž by mohla být tvrzení v jeho neprospěch náležitě předložena, mohl by se k nim vyjádřit a mohla by být důkladně přezkoumána, a

                           —

                           napadená opatření neupravují žádné řízení umožňující informovat žalobce o důkazech, o které se rozhodnutí o zmrazení majetku opírá, nebo se k těmto důkazům užitečně vyjadřovat před tribunálem nebo soudem způsobilým posoudit a přezkoumat jeho vyjádření a důkazy svědčící v jeho neprospěch.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že žalovaná nesdělila žalobci dostatečné důvody pro jeho zařazení na seznam, jelikož:

                           —

                           žalobci nebyly před zveřejněním napadených opatření sděleny žádné důvody;

                           —

                           „důvody zařazení na seznam“ neposkytují žalobci dostatečné informace k tomu, aby mohl zjistit, co vedlo žalovanou k zařazení žalobce na seznam, a

                           —

                           neexistuje žádné vodítko, na jehož základě byl žalobce prohlášen odpovědným za represe proti civilnímu obyvatelstvu v Sýrii.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z tvrzení, že žalovaná porušila neoprávněně a nepřiměřeně žalobcova základní práva, zejména jeho právo vlastnit majetek, právo na podnikání, na pověst a právo na soukromý a rodinný život tím, že:

                           —

                           napadená opatření mají zřetelný a dlouhotrvající dopad na jeho základní práva, a

                           —

                           napadená opatření se neoprávněně vztahují na žalobce a žalovaná neprokázala, že úplné zmrazení majetku a zákaz cestování je nejméně zatěžujícím prostředkem k dosažení jakéhokoli legitimního cíle, přičemž neprokázala ani to, že újma způsobená žalobci a jeho rodině je oprávněná a přiměřená.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z tvrzení, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, když rozhodla o použití těchto omezujících opatření na žalobce, tím, že:

                           —

                           žalovaná zřejmě neposoudila, zda lze žalobce skutečně označit „odpovědným“ za násilné represe proti civilnímu obyvatelstvu v Sýrii;

                           —

                           podpůrně, bylo-li takové posouzení provedeno, pokud je žalobce vůbec schopen se k němu vyjádřit, žalovaná pochybila, když došla k závěru, že je důvodné zahrnout žalobce do omezujících opatření.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2011/273/SZBP ze dne 9. května 2011 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2011, L 121, s. 11).

      (2)  Nařízení Rady (EU) č. 442/2011 ze dne 9. května 2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2011, L 121, s. 1).


title: Věc T-21/10: Žaloba podaná dne 25. ledna 2010 — Německo v. Komise

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/42

         Žaloba podaná dne 25. ledna 2010 — Německo v. Komise
   (Věc T-21/10)
   2010/C 100/65
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: J. Möller a C. von Donat, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2009) 9049 ze dne 13. listopadu 2009, oznámené žalobkyni dopisem ze dne 16. listopadu 2009, o snížení podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) pro jednotný programový dokument (JPD) v rámci cíle 2 (1997-1999) pro region Sársko ve Spolkové republice Německo, která byla poskytnuta rozhodnutími Komise K(1997) 1123 ze dne 7. května 1997 a K(1999) 4928 ze dne 28. prosince 1999;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Napadeným rozhodnutím Komise snížila finanční podporu z EFRR pro jednotný programový dokument (1997-1999) v rámci cíle 2 pro region Sársko ve Spolkové republice Německo.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje pět žalobních důvodů.
   Na prvním místě žalobkyně vytýká skutečnost, že pro paušalizaci a extrapolaci finančních korektur v období poskytování podpory 1994-1999, do jehož doby platnosti tento jednotný programový dokument spadá, neexistuje žádný právní základ.
   Zadruhé žalobkyně uplatňuje porušení čl. 24 odst. 2 nařízení (EHS) č. 4253/88 (1), protože nebyly splněny podmínky pro snížení příspěvku. V této souvislosti uplatňuje zejména to, že Komise opominula pojem „nesrovnalost“. Krom toho Komise sice vycházela ze systematických pochybení, nezjistila ale, že by vnitrostátní orgány, které byly pověřeny správou strukturálních fondů, porušily své povinnosti vyplývající z článku 23 nařízení č. 4253/88. Domněnky systematických pochybení při správě a kontrole jsou podle názoru žalobkyně dále založeny na nesprávných skutkových zjištěních. Žalobkyně rovněž uvádí, že důležité prvky skutkového stavu byly nesprávně zjištěny a posouzeny.
   Žalobkyně podpůrně jako třetí žalobní důvod uvádí, že snížení provedená v napadeném rozhodnutí jsou nepřiměřená. V této souvislosti uplatňuje, že Komise nevyužila svoji pravomoc, která jí podle čl. 24 odst. 2 nařízení č. 4253/88 přísluší. Krom toho použité paušální korektury šly nad rámec (potenciální) škody pro rozpočet Společenství. Žalobkyně rovněž zastává názor, že provedená extrapolace chyb je nepřiměřená, protože specifické chyby není možné přenést na nesourodý celek.
   Jako čtvrtý žalobní důvod žalobkyně uplatňuje porušení podstatných formálních náležitostí. V této souvislosti je vytýkáno nedostatečné odůvodnění napadeného rozhodnutí a postup žalované v řízení týkajícím se uzavření období poskytování podpory. Žalobkyně uplatňuje, že vyvození použité paušalizace a odůvodnění pro výši použité paušalizace, nelze z napadeného rozhodnutí vyvodit. Komise dále bez další kontroly změnila kontrolní závěry pověřeného kontrolora provedené na místě a vylíčení skutkového stavu německými orgány nezohlednila nebo ho zohlednila jen nedostatečně.
   Žalobkyně konečně jako pátý žalobní důvod uplatňuje, že žalovaná porušila zásadu partnerství, protože funkčnost systémů správy a kontroly nejprve potvrdila, napadené rozhodnutí ale opírá o systematické nedostatky v systémech správy a kontroly.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88, pokud jde o koordinaci mezi činnostmi jednotlivých strukturálních fondů navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji (Úř. věst. L 374, s. 1).


title: Věc T-413/14: Žaloba podaná dne 30. května 2014 – Grigoriadis a další v. Evropský parlament a další

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/29

         Žaloba podaná dne 30. května 2014 – Grigoriadis a další v. Evropský parlament a další
   (Věc T-413/14)
   (2014/C 439/39)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Grigoris Grigoriadis (Atény, Řecko), Faidra Grigoriadou (Atény), Ioannis Tsolias (Soluň, Řecko), Dimitrios Alexopoulos (Soluň), Nikolaos Papageorgiou (Atény) a Ioannis Marinopoulos (Atény) (zástupce: Ch. Papadimitriou, advokát)

      Žalovaní: Evropský parlament, Evropská rada, Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská centrální banka, Euroskupina

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               určil, že žalovaní nepřijali legislativní opatření nezbytná k výslovnému vyloučení dluhopisů nabytých žalobci od Řecké republiky z nucené účasti na plánu PSI týkajícím se držitelů řeckých dluhopisů podle řeckého práva;

               —

               přiznal žalobcům prostřednictvím jakéhokoli unijního právního aktu, směrnice, nařízení nebo jiného unijního právního předpisu s přímým účinkem možnost získat zpět celou hodnotu jejich dluhopisů, které byly zařazeny do plánu PSI, aniž by o to žalobci požádali nebo s tím souhlasili;

               —

               přiznal každému ze žalobců prostřednictvím jakéhokoli unijního právního aktu, směrnice, nařízení nebo jiného unijního právního předpisu náhradu ve výši 5 00  000 eur za újmu jim vzniklou v důsledku nepříjemností a útrap, jakož i v důsledku vážného porušení jejich základních práv.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod: legislativní a jiná opatření, která vedla v Řecku k nucené účasti držitelů řeckých dluhopisů podle řeckého práva na plánu PSI, jsou skutečnými unijními akty.

               2.

               Druhý žalobní důvod: opatření přijatá řeckou vládou s cílem čelit dluhu řeckého státu byla v zásadě uložena orgány Evropské unie, zejména ECB a Evropskou komisí.

               3.

               Třetí žalobní důvod: žalovaní nepřijali legislativní opatření nezbytná k tomu, aby řecké dluhopisy žalobců byly výslovně vyloučeny v aktech řecké rady ministrů, kterými byly upřesněny podmínky provádění PSI v Řecku.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: nevyloučením jejich dluhopisů z PSI vznikla žalobcům přímá, osobní a závažná újma a byla jim upřena jejich základní práva.

               5.

               Pátý žalobní důvod: všechna legislativní opatření řecké vlády byla přijata na základě doporučení, a konkrétně na základě rozhodnutí Euroskupiny, ECOFIN, ECB a Evropské komise.


title: Věc C-335/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Scottish Land Court (Spojené království) dne 18. června 2013 — Robin John Feakins v. The Scottish Ministers

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Scottish Land Court (Spojené království) dne 18. června 2013 — Robin John Feakins v. The Scottish Ministers
   (Věc C-335/13)
   2013/C 260/42
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Scottish Land Court

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Robin John Feakins

      Odpůrce: The Scottish Ministers

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 18 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 795/2004 (1) vykládán tak, že se použije:

                           a)

                           pokud zemědělec splňuje podmínky pro použití více než jednoho z následujících článků: konkrétně článků 19, 20, 21, 22, 23, 23a tohoto nařízení a čl. 37 odst. 2, článku 40, čl. 42 odst. 3 a čl. 42 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 (2), nebo pouze

                           b)

                           pokud zemědělec splňuje podmínky pro použití více než jednoho z článků 19, 20, 21, 22, 23 a 23a (omissis) nařízení Komise (ES) č. 795/2004 nebo samostatně více než jednoho z čl. 37 odst. 2, článku 40, čl. 42 odst. 3 a čl. 42 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003?

               2)

               V případě, že je čl. 18 odst. 2 vykládán způsobem uvedeným v bodě 1 písm. a) výše, je neplatný celý čl. 18 odst. 2, nebo jeho část, z jednoho nebo z obou následujících důvodů předložených navrhovatelem:

                           a)

                           z toho důvodu, že Komise při přijímání nařízení (ES) č. 795/2004 neměla pravomoc přijmout čl. 18 odst. 2 s takovým účinkem, nebo

                           b)

                           z toho důvodu, že Komise při přijímání nařízení (ES) č. 795/2004 neodůvodnila čl. 18 odst. 2?

               3)

               V případě, že je čl. 18 odst. 2 vykládán způsobem uvedeným v bodě 1 písm. a) výše a odpověď na druhou otázku je záporná, použije se čl. 18 odst. 2 v situaci, kdy v roce 2005 bylo zemědělci pro jeho zemědělský podnik prozatímně schváleno přiznání nároku z vnitrostátní rezervy podle článku 22 nařízení Komise (ES) č. 795/2004, avšak přiznání tohoto nároku nebylo ohlášeno na formuláři IACS až do roku 2007, kdy tento zemědělec uvedený podnik převzal?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 795/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu jednotné platby podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 141, 30.4.2004, s. 1; Zvl. vyd. 03/44, s. 226).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Úř. věst. L 270, 21.10.2003, s. 1; Zvl. vyd. 03/40, s. 269).


title: Věc T-306/05: Žaloba podaná dne 10. srpna 2005 – Scippacercola a Terezakis v. Komise

text:
               29.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/20

         Žaloba podaná dne 10. srpna 2005 – Scippacercola a Terezakis v. Komise
   (Věc T-306/05)
   (2005/C 271/41)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobci: Isabella Scippacercola a Ioannis Terezakis (Brusel, Belgie) (zástupce: A. Krystallidis, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání

               —

               Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 2. května 2005 došlého žalobcům dne 31. května 2005, kterým bylo zamítnuto zahájení důkladného prošetření výdajů a příjmů AIA SA ve vztahu k poskytování služeb bezpečnosti cestujících, zařízení terminálu pro cestující a parkovacích služeb, za účelem zjištění, zda jsou poplatky uložené Athens International Airport SA zneužitím dominantního postavení na trhu;

               —

               uložení náhrady nákladů řízení žalované.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci jsou individuálními uživateli Aténského mezinárodního letiště Spata. Napadají konečné rozhodnutí Komise na základě čl. 7 odst. 2 nařízení č. 773/2004 (1), kterým bylo zamítnuto zahájení důkladného prošetření údajně nadměrných letištních poplatků uložených Athens International Airport ve vztahu k bezpečnosti cestujících, zařízení terminálu pro cestující a parkovacím službám.
   Žalobci tvrdí, že došlo k nesprávnému právnímu posouzení a zjevně nesprávnému posouzení skutkového stavu tím, že Komise došla k závěru, že bezpečnostní kontroly cestujících nejsou hospodářskou činností ve smyslu článku 82 ES a že parkovací služby nejsou relevantním trhem.
   Žalobci dále tvrdí, že Komise neprovedla řádné srovnání výdajů a příjmů Aténského mezinárodního letiště Spata týkajících se poskytování služeb bezpečnosti cestujících, zařízení terminálu pro cestující a parkovacích služeb, jakož i neověřila přesnost a podstatu informací poskytnutých Aténským mezinárodním letištěm Spata.
   Dále žalobci tvrdí, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení tím, že nezjistila i) použití různých tarifů poplatků za použití zařízení terminálu pro cestující v případě mezinárodních a v případě vnitrostátních letů a ii) uložení poplatku za použití zařízení terminálu pro cestující a bezpečnostního poplatku v případě pravidelných letů, které se neukládají v případě charterových letů.
   Konečně žalobci tvrdí, že došlo k porušení článku 253 ES tím, že Komise neoznačila výdaje a příjmy Aténského mezinárodního letiště Spata, na základě kterých došla k závěru, že Aténské mezinárodní letiště Spata se nedopouští stanovení nadměrných cen.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komisí podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES, Úř. věst. L 123, 27.4.2004, s. 18.


title: Věc F-70/15: Žaloba podaná dne 28. dubna 2015 – ZZ v. Komise

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/49

         Žaloba podaná dne 28. dubna 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-70/15)
   (2015/C 245/61)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení konečného rozhodnutí o převodu nároků žalobce na důchod do unijního důchodového systému podle nových obecných prováděcích ustanovení (OPU) k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Prohlásit článek 9 obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu za protiprávní;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 28. července 2014, kterým byl potvrzen převod nároků na důchod nabytých před nástupem žalobce do služby podle obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-190/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — Génesis Seguros Generales Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros (GENESIS) v. Boys Toys SA, Administración del Estado ( „Ochranná známka Společenství — Definice a nabytí — Starší ochranná známka — Podmínky podání — Elektronické podání — Způsob, který umožňuje přesně určit den, hodinu a minutu podání přihlášky“ )

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — Génesis Seguros Generales Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros (GENESIS) v. Boys Toys SA, Administración del Estado
   (Věc C-190/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Definice a nabytí - Starší ochranná známka - Podmínky podání - Elektronické podání - Způsob, který umožňuje přesně určit den, hodinu a minutu podání přihlášky)
   2012/C 133/06
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Génesis Seguros Generales Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros (GENESIS)

      Žalovaní: Boys Toys SA, Administración del Estado

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Supremo — Výklad článku 27 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146) — Definice a nabytí ochranné známky Společenství — Právo přednosti — Podmínky podání — Způsob (e-mail), který umožňuje přesně určit den, hodinu a minutu podání přihlášky

      Výrok

   Článek 27 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství, ve znění nařízení (ES) č. 1992/2003 ze dne 27. října 2003, musí být vykládán v tom smyslu, že kromě dne neumožňuje zohlednit i hodinu a minutu podání přihlášky ochranné známky Společenství u Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) za účelem rozhodnutí, že taková ochranná známka je starší než národní ochranná známka přihlášená téhož dne, i když vnitrostátní právní úprava, kterou se řídí zápis posledně uvedené ochranné známky, pokládá hodinu a minutu podání přihlášky v tomto ohledu za relevantní.

      (1)  Úř. věst. C 195, 17.7.2010.


title: Věc F-71/15: Žaloba podaná dne 4. května 2015 – ZZ v. ECDC

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/50

         Žaloba podaná dne 4. května 2015 – ZZ v. ECDC
   (Věc F-71/15)
   (2015/C 245/62)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalované: Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí revizního hodnotitele o konečném vyhotovení hodnotící zprávy žalobce za rok 2013.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí revizního hodnotitele o konečném vyhotovení hodnotící zprávy žalobce za rok 2013;

               —

               uložit ECDC náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-15/13: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Německo) – Technische Universität Hamburg-Harburg, Hochschul-Informations-System GmbH v. Datenlotsen Informationssysteme GmbH „Veřejné zakázky na dodávky — Směrnice 2004/18/ES — Zadání zakázky bez zahájení zadávacího řízení — Takzvané  ‚in house‘ zadávání — Subjekt, jemuž je veřejná zakázka zadána, právně odlišný od veřejného zadavatele — Podmínka ‚obdobné kontroly‘  — Veřejný zadavatel a subjekt, jemuž je veřejná zakázka zadána, mezi nimiž neexistuje vztah kontroly — Třetí osoba, jež je orgánem veřejné správy, vykonávající částečnou kontrolu nad veřejným zadavatelem a kontrolu nad subjektem, jemuž je veřejná zakázka zadána, kterou lze kvalifikovat jako ‚obdobnou‘  — ‚Horizontální interní plnění‘ “

text:
               30.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/7

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Německo) – Technische Universität Hamburg-Harburg, Hochschul-Informations-System GmbH v. Datenlotsen Informationssysteme GmbH
   (Věc C-15/13) (1)

   („Veřejné zakázky na dodávky - Směrnice 2004/18/ES - Zadání zakázky bez zahájení zadávacího řízení - Takzvané ‚in house‘ zadávání - Subjekt, jemuž je veřejná zakázka zadána, právně odlišný od veřejného zadavatele - Podmínka ‚obdobné kontroly‘ - Veřejný zadavatel a subjekt, jemuž je veřejná zakázka zadána, mezi nimiž neexistuje vztah kontroly - Třetí osoba, jež je orgánem veřejné správy, vykonávající částečnou kontrolu nad veřejným zadavatelem a kontrolu nad subjektem, jemuž je veřejná zakázka zadána, kterou lze kvalifikovat jako ‚obdobnou‘ - ‚Horizontální interní plnění‘“)
   2014/C 202/08
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Technische Universität Hamburg-Harburg, Hochschul-Informations-System GmbH

      Žalovaná: Datenlotsen Informationssysteme GmbH

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Výklad pojmu „veřejná zakázka“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07 s. 132) – Případné zahrnutí smlouvy mezi společností a univerzitou, které podléhají kontrole téhož veřejnoprávního subjektu, který je veřejným zadavatelem ve smyslu směrnice (horizontales In-House-Geschäft) – Dosah kontroly tohoto veřejnoprávního subjektu

      Výrok

   Článek 1 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby musí být vykládán v tom smyslu, že smlouva, jejímž předmětem je dodání výrobků, uzavřená mezi univerzitou, která je veřejným zadavatelem a je v oblasti nákupů výrobků a služeb kontrolována německou spolkovou zemí, na straně jedné a soukromoprávním podnikem vlastněným spolkovým státem a německými spolkovými zeměmi, mezi něž patří uvedená spolková země, na straně druhé představuje veřejnou zakázku ve smyslu tohoto ustanovení, a musí tudíž podléhat pravidlům postupu při zadávání veřejných zakázek stanoveným touto směrnicí.

      (1)  Úř. věst. C 114, 20.4.2013.


title: Věc C-444/07: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. ledna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy Gdańsk-Północ — Polská republika) — MG Probud Gdynia sp. z o.o. v. Główny Urząd Celny w Saarbrücken ( Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (ES) č. 1346/2000 — Úpadková řízení — Odmítnutí členského státu uznat rozhodnutí o zahájení úpadkového řízení učiněné příslušným soudem jiného členského státu, jakož i rozhodnutí, která se týkají průběhu a skončení tohoto úpadkového řízení )

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. ledna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy Gdańsk-Północ — Polská republika) — MG Probud Gdynia sp. z o.o. v. Główny Urząd Celny w Saarbrücken
   (Věc C-444/07) (1)

   („Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (ES) č. 1346/2000 - Úpadková řízení - Odmítnutí členského státu uznat rozhodnutí o zahájení úpadkového řízení učiněné příslušným soudem jiného členského státu, jakož i rozhodnutí, která se týkají průběhu a skončení tohoto úpadkového řízení“)
   2010/C 63/02
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy Gdańsk-Północ

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: MG Probud Gdynia sp. z o.o.

      Žalovaný: Główny Urząd Celny w Saarbrücken

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Sąd Rejonowy Gdańsk — Výklad článků 3, 4, 16, 17 a 25 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (Úř. věst. L 160, s. 1; Zvl. vyd. 19/01, s. 191) — Zabavení peněžních prostředků na bankovním účtu podniku orgány členského státu po zahájení insolvenčního řízení v jiném členském státě navzdory vnitrostátním předpisům státu, v němž bylo řízení zahájeno — Odepření uznání insolvenčního řízení zahájeného soudem jiného členského státu členským státem, v němž nebylo zahájeno vedlejší insolvenční řízení.

      Výrok

   Nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení, zejména jeho články 3, 4, 16, 17 a 25, musí být vykládáno v tom smyslu, že v takové věci, jaká je předmětem původního řízení, jsou po zahájení hlavního úpadkového řízení v některém členském státě příslušné orgány jiného členského státu, ve kterém nebylo zahájeno žádné vedlejší úpadkové řízení, povinny, s výhradou důvodů pro odmítnutí vycházejících z čl. 25 odst. 3 a článku 26 tohoto nařízení, uznat a vykonat všechna rozhodnutí týkající se tohoto hlavního úpadkového řízení, a nejsou tudíž na základě právních předpisů tohoto jiného členského státu oprávněny nařídit exekuční opatření týkající se majetku dlužníka, proti němuž bylo zahájeno úpadkové řízení, který se nachází na území výše uvedeného jiného členského státu, pokud to právní předpisy státu, který zahájil řízení, neumožňují, a pokud nejsou splněny podmínky, na které se váže použití článků 5 a 10 nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc C-16/11: Žaloba podaná dne 11. ledna 2011 — Evropská komise v. Estonská republika

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/24

         Žaloba podaná dne 11. ledna 2011 — Evropská komise v. Estonská republika
   (Věc C-16/11)
   2011/C 63/43
   Jednací jazyk: estonština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Alcover San Pedro a E. Randvere)

      Žalovaná: Estonská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Estonská republika tím, že nepřijala veškeré právní a správní předpisy nebytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/2/ES ze dne 14. března 2007 (1) (o zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství) nebo v každém případě tím, že Komisi o uvedených předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Estonské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta k provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 15. května 2009.

      (1)  Úř. věst. L 108, s. 1.


title: Věc F-22/08: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 27. listopadu 2008 – Miguelez Herreras v. Komise

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/78

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 27. listopadu 2008 – Miguelez Herreras v. Komise
   (Věc F-22/08) (1)

   (2009/C 44/142)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 116, 9.5.2008, s. 33.


title: Rozsudek Soudu ze dne 19. prosince 2008 ve spojených věcech E-11/07 a E-1/08 Olga Rindal (věc E-11/07); Therese Slinning, zastoupená zákonným zástupcem Oslavem Slinningem (věc E-1/08) a norský stát zastoupený Radou pro osvobození a odvolání v otázkách lékařského ošetření v zahraničí; (Sociální zabezpečení – Volný pohyb služeb – Vnitrostátní systémy zdravotního pojištění – Výdaje na ústavní péči vynaložené v jiném státě EHP – Experimentální či pokusné ošetření)

text:
               4.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 124/17

      ROZSUDEK SOUDU

   ze dne 19. prosince 2008
   ve spojených věcech E-11/07 a E-1/08 Olga Rindal (věc E-11/07); Therese Slinning, zastoupená zákonným zástupcem Oslavem Slinningem (věc E-1/08) a norský stát zastoupený Radou pro osvobození a odvolání v otázkách lékařského ošetření v zahraničí;

      (Sociální zabezpečení – Volný pohyb služeb – Vnitrostátní systémy zdravotního pojištění – Výdaje na ústavní péči vynaložené v jiném státě EHP – Experimentální či pokusné ošetření)

   2009/C 124/07
   Ve spojených věcech E-11/07 a E-1/08 Olga Rindal (věc E-11/07) a Therese Slinning (věc E-1/08) a norský stát zastoupeným Radou pro osvobození a odvolání v otázkách lékařského ošetření v zahraničí – ŽÁDOST Soudu předložená soudem Borgarting lagmannsrett (odvolací soud Borgarting) a soudem Oslo tingrett (okresní soud Oslo), která se týká výkladu pravidel volného pohybu služeb v rámci Evropského hospodářského prostoru, a zejména článků 36 a 37 Dohody o EHP a článku 22 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě, vynesl Soud ve složení: Carl Baudenbacher, předseda a soudce zpravodaj, Henrik Bull a Thorgeir Örlygsson, soudci, dne 19. prosince 2008 rozsudek, jehož výrok zní:

               1.

               V souladu s články 36 a 37 Dohody o EHP je přípustné odmítnout úhradu nákladů na lékařské ošetření v zahraničí, které je podle mezinárodních lékařských norem nutno považovat za ošetření experimentální či pokusné, pokud neexistuje nárok na poskytnutí daného lékařského ošetření v domovském státě občana, který nárok uplatňuje. Za prvé tomu tak bude v případě, že systém náhrady výdajů za lékařské ošetření v zahraničí nebude pro osoby, které jsou lékařsky ošetřeny v zahraničí, představovat větší břemeno než pro osoby, které budou lékařsky ošetřeny v nemocnicích, jež jsou součástí systému sociálního zabezpečení domovského státu. Za druhé tomu tak bude v případě, že toto větší břemeno bude vyplývat pouze ze skutečnosti, že jsou použity nezbytné a odůvodněné prostředky k tomu, aby se dosáhlo cílů, jež mohou řádně odůvodnit omezení volného pohybu služeb ústavní zdravotní péče.

               2.

               Je bezvýznamné, že daná léčebná metoda je uznávána a zdokumentována na mezinárodní úrovni u jiných zdravotních indikací, než které daný pacient vykazuje.
               Pro odpověď na první otázku je bezvýznamné, že daná léčebná metoda musí být považována za zavedenou v domovském státě, který ji poskytuje pouze v rámci výzkumných projektů nebo výjimečně v závislosti na jednotlivém případu. Není významné ani to, že daný domovský stát zvažuje její zavedení v budoucnu.

               3.

               V souladu s články 36 a 37 Dohody o EHP je přípustné odmítnout úhradu nákladů za nemocniční ošetření v zahraničí, pokud pacient může ve svém domovském státě obdržet odpovídající lékařské ošetření při použití uznávaných mezinárodních metod během doby, která je z lékařského hlediska přijatelná.
               Pro odpověď na třetí otázku je bezvýznamné, že pacientovi, který se rozhodl pro lékařské ošetření v zahraničí a upřednostňuje ho před léčbou v domovském státě, nebudou hrazeny náklady za lékařské ošetření v zahraničí ve stejném rozsahu, v jakém by ho stála odpovídající léčba v domovském státě.

               4.

               Pro odpovědi na první otázku a první odstavec třetí otázky je bezvýznamné, že

                           —

                           domovský stát lékařské ošetření poskytované v zahraničí v podstatě nenabízí;

                           —

                           pacientovi dané lékařské ošetření v jeho domovském státě v podstatě nebylo nabídnuto, protože za účelem takového ošetření nikdy nebyl vyšetřen, a to i pokud je zde poskytováno;

                           —

                           pacient byl ve svém domovském státě vyšetřen, ale nebyl mu nabídnut další chirurgický zákrok, protože takové ošetření se nepovažuje pro daného pacienta za průkazně prospěšné;

                           —

                           lékařské ošetření v zahraničí skutečně vedlo ke zlepšení zdravotního stavu daného pacienta.

                     Pro první odstavec třetí otázky však může být významné, že danému pacientovi nebylo během doby, která je z lékařského hlediska přijatelná, nabídnuto odpovídající lékařské ošetření v jeho domovském státě. Tak je tomu v případě, že domovský stát odmítá uhradit ošetření v zahraničí v situaci, kdy během doby, která je z lékařského hlediska přijatelná, nesplnil povinnost poskytnout pacientovi ošetření v jedné ze svých nemocnic, která mu vyplývá z jeho právních předpisů o sociálním zabezpečení.


title: Věc C-411/07: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 2. října 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Nizozemsko) – X B.V. v. Staatssecretaris van Financiën (Společný celní sazebník — Kombinovaná nomenklatura — Sazební zařazení zboží — Položky 8541, 8542 a 8543 — Optočleny)

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/11

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 2. října 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Nizozemsko) – X B.V. v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-411/07) (1)

   (Společný celní sazebník - Kombinovaná nomenklatura - Sazební zařazení zboží - Položky 8541, 8542 a 8543 - Optočleny)
   (2008/C 301/21)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: X B.V.

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hoge Raad der Nederlanden Den Haag –Výklad nařízení Komise (ES) č. 1832/2002 ze dne 1. srpna 2002, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 290, s. 1) – Opticko-elektrický obvod v plastovém pouzdře, který je součástí stroje a obsahuje elektroluminiscenční diodu (LED), vícevrstvou fólii, fotodetektor a zesilovací obvod a je určen pro vestavbu mj. do komunikačního a počítačového hardware, elektronických přístrojů pro zábavní elektroniku a do průmyslových strojů – Čísla 8541, 8542 a 8543 KN.
   Výrok
   Kombinovaná nomenklatura, uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1832/2002 ze dne 1. srpna 2002, musí být vykládána v tom smyslu, že optočlen, nezávisle na skutečnosti, zda obsahuje zesilovací obvod, či nikoli, spadá do čísla 8541.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc T-478/13: Žaloba podaná dne 3. září 2013 — NumberFour v. OHIM — Inaer Helicópteros (ENFORE)

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/58

         Žaloba podaná dne 3. září 2013 — NumberFour v. OHIM — Inaer Helicópteros (ENFORE)
   (Věc T-478/13)
   2013/C 344/106
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: NumberFour AG (Berlín, Německo) (zástupce: C. Götz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Inaer Helicópteros, SA (Mutxamel, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 23. května 2013 ve věci R 1000/2012-5,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „ENFORE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35, 36, 42 a 45 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 10 059 624

      Majitel/ka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „EINFOREX“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 42 a 45 — Ochranná známka Společenství č. 6 530 927

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-706/15: Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Makhlouf v. Rada

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Makhlouf v. Rada
   (Věc T-706/15) (1)

   (2016/C 410/59)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 38, 1.2.2016.


title: Věc T-57/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. července 2017 – Chanel v. EUIPO – Jing Zhou a Golden Rose 999 (Ornement) „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující dekor — Starší (průmyslový) vzor — Důvod neplatnosti — Nedostatek individuální povahy — Dotčený výrobek — Míra volnosti původce vzoru — Neexistence odlišného celkového dojmu — Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. července 2017 – Chanel v. EUIPO – Jing Zhou a Golden Rose 999 (Ornement)
   (Věc T-57/16) (1)

   („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující dekor - Starší (průmyslový) vzor - Důvod neplatnosti - Nedostatek individuální povahy - Dotčený výrobek - Míra volnosti původce vzoru - Neexistence odlišného celkového dojmu - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“)
   (2017/C 283/56)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Chanel SAS (Neuilly-sur-Seine, Francie) (zástupkyně: C. Sueiras Villalobos, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: E. Zaera Cuadrado, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem Li Jing Zhou (Fuenlabrada, Španělsko) a Golden Rose 999 Srl (Řím, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. listopadu 2015 (věc R 2346/2014-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Chanel na jedné straně a Li Jing Zhou a Golden Rose 999 na druhé straně.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 18. listopadu 2015 (věc R 2346/2014-3) se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 4.4.2016.


title: Věc C-477/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. září 2011 společností Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 4. července 2011 ve věci T-275/09, Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd v. Evropská komise

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. září 2011 společností Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 4. července 2011 ve věci T-275/09, Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd v. Evropská komise
   (Věc C-477/11 P)
   2011/C 347/20
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd (zástupce: I. Dodds-Smith, Solicitor, D. Anderson QC, J. Stratford, Barrister)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil usnesení Tribunálu;

               —

               rozhodl, že žaloba na neplatnost společnosti Sepracor je přípustná a rozhodl spor ve prospěch společnosti Sepracor (co se týče podstatné náležitosti) nebo vrátil věc Tribunálu k meritornímu přezkumu žaloby na neplatnost;

               —

               uložil Komisi nahradit náklady řízení vynaložené společností Sepracor v rámci tohoto řízení a řízení v prvním stupni, co se týče námitky nepřípustnosti; a

               —

               ve zbývající části rozhodl o nákladech řízení později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) tvrdí, že napadené usnesení odmítající její žalobu jako nepřípustnou musí být zrušeno z následujících dvou důvodů:

               a)

               porušení práv navrhovatelky v oblasti přístupu k právní ochraně a jejího práva na účinnou právní ochranu

               b)

               porušení podstatné náležitosti použitím vyjádření třetí osoby, žalobní důvod uplatněn před Tribunálem, ale tímto nepřezkoumán.

         Porušení práv na přístup k právní ochraně a na účinnou právní ochranu
   Navrhovatelka, která se domnívala, že její produkt, Lunivia, může využít centralizované hodnocení jakožto nová účinná látka („NÚL“), v souladu s čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení č. 726/2004 (1), podala v červenci 2007 žádost o centralizovanou registraci pro Lunivii, podepřenou podrobnými a nákladnými výzkumy. Existovaly přinejmenším vážné důvody mít za to, že produkt navrhovatelky, Lunivia, je novou účinnou látkou („NÚL“) a EMEA z tohoto důvodu souhlasila s centralizovaným hodnocením.
   Napadené rozhodnutí bylo konečným rozhodnutím přijatým Komisí, podle něhož nebylo s Lunivií nadále zacházeno jako s NÚL (a bylo tedy ekvivalentem negativního rozhodnutí o kvalifikaci). Toto rozhodnutí mělo právní důsledky, zejména zrušení ochrany proti křížovým odkazům přihlašovatelů generik a proti využívání povolení k reprodukování po celkovou dobu 10 let.
   Za takových okolností neměla navrhovatelka jinou možnost, než svoji žádost stáhnout. Umožnění, aby byla centralizovaná registrace vydána bez ochrany výzkumné dokumentace vyplývající z přiznání statutu NÚL, by všem přihlašovatelům generik v celé Evropě dalo možnost okamžitého použití veškerých cenných preklinických a klinických údajů z dokumentace navrhovatelky. Žádná inovační farmaceutický podnik by nemohl dopustit, aby k tomu došlo. „Řešení“ v podobě žaloby na neplatnost a návrhu na předběžné opatření by byla neúčinná, jelikož by neumožnila odstranit tyto nevratné důsledky.
   V důsledku toho je jediným způsobem, aby byl ochranný prostředek skutečný a účinný (na rozdíl od teoretického a iluzorního ochranného prostředku), je umožnit napadnout předmětné rozhodnutí.
   V tomto ohledu navrhovatelka uplatňuje mimo jiné:

               a)

               právo na přístup k právní ochraně a na účinnou právní ochranu, chráněné články 6 a 13 Evropské úmluvy o lidských právech a článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie

               b)

               nutnost, aby procesní pravidla, kterými se řídí opravné prostředky podané k soudům Unie, byly vykládány v souladu s těmito zásadami

               c)

               judikaturu Evropského soudu pro lidská práva a vnitrostátních soudů

               d)

               zásadní úvahy o vztazích mezi centralizovaným řízením a vnitrostátními řízeními

               e)

               judikaturu Soudního dvora týkající se:

                           1)

                           dělby mocí

                           2)

                           přípustnosti napadení aktů, kterými jsou ukončena zvláštní a odlišná řízení

                           3)

                           existence přiměřené právní ochrany

                           4)

                           zveřejňování důvěrných informací.

      Porušení podstatné náležitosti

   Tribunál zcela opomenul zabývat se argumentem společnosti Sepracor týkajícím se porušení podstatné náležitosti z důvodu zohlednění vyjádření třetí osoby. Opomenutím informovat před přijetím rozhodnutí společnost Sepracor o obsahu obdrženého a zohledněného vyjádření vedlo k porušení práva být slyšen, které je jednou ze základních zásad práva Unie.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 136, s. 1; Zvl. vyd. 13/34, s. 229).


title: Věc T-327/14: Žaloba podaná dne 13. května 2014 – Compagnie des fromages & Richesmonts v. OHIM – Grupo Lactalis Iberia (Zobrazení červenobílé šachovnice)

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/28

         Žaloba podaná dne 13. května 2014 – Compagnie des fromages & Richesmonts v. OHIM – Grupo Lactalis Iberia (Zobrazení červenobílé šachovnice)
   (Věc T-327/14)
   2014/C 235/38
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Compagnie des fromages & Richesmonts (Puteaux, Francie) (zástupci: T. Mollet-Vieville a T. Cuche, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Grupo Lactalis Iberia, SA (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že ochranná známka Společenství č. 6 059 687 je platná pro označení sýrů,

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 3. března 2014, které rozhodlo o neplatnosti ochranné známky Společenství č. 6 059 687, v plném rozsahu,

               —

               podpůrně, zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 3. března 2014, které rozhodlo o neplatnosti ochranné známky Společenství č. 6 059 687 pro sýry, v plném rozsahu,

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: obrazová ochranná známka zobrazující červenobílou šachovnici pro výrobky a služby třídy 29 – ochranná známka Společenství č. 6 059 687

      Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Grupo Lactalis Iberia, SA

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: absolutní důvody pro neplatnost uvedené v ustanoveních čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení a prohlášení dotčené ochranné známky za neplatnou

      Dovolávané žalobní důvody: Odvolací senát se dopustil skutkových a právních pochybení (porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009, porušení čl. 52 odst. 1 bodu a) nařízení č. 207/2009)


title: Věc T-227/05: Žaloba podaná dne 13. června 2005 Vesselina Ranguelova proti Komisi Evropských společenství

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/29

         Žaloba podaná dne 13. června 2005 Vesselina Ranguelova proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-227/05)
   (2005/C 205/52)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 13. června 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Vesselina Ranguelova, s bydlištěm v Bergenu (Nizozemsko), zastoupenou Sébastienem Orlandi, Xavierem Marinem, Albertem Coolenem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil rozhodnutí Komise, kterým se stanoví její zařazení do platové třídy A*6,

               2.

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně byla zaměstnána Komisí jako dočasná zaměstnankyně na místě, jehož úroveň odpovědnosti byla v oznámení o volném místě stanovena odkazem na platové třídy A7 až A4 odpovídající podle nového systému A*8 až A*12. Zařazení žalobkyně bylo však při jejím přijetí stanoveno do platové třídy A*6.
   Žalobkyně toto rozhodnutí zpochybňuje, přičemž se dovolává týchž žalobních důvodů jako žalobce ve věci T-196/05.


title: Věc T-309/10: Žaloba podaná dne 15. září 2011 — Klein v. Komise

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/35

         Žaloba podaná dne 15. září 2011 — Klein v. Komise
   (Věc T-309/10)
   2011/C 347/65
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Christoph Klein (Großgmain, Rakousko) (zástupce: D. Schneider-Addae-Mensah, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že Evropská komise zastoupená Komisí tím, že nevydala rozhodnutí v řízení podle ochranné doložky týkajícím se inhalátoru Bronchio Air(R) a effecto(R) probíhajícím od roku 1997, jakož i tím, že po vydání opatření zakazujícího uvedení effecto(R) na trh Německem nezahájila řízení podle ochranné doložky v souladu s článkem 8 směrnice 93/42/EHS, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 93/42/EHS a z obecného práva Společenství, a tím žalobci bezprostředně způsobila škodu;

               —

               uložil Evropské unii zastoupené Komisí, aby žalobci nahradila škodu, jejíž výši je ještě třeba vyčíslit;

               —

               uložil Evropské unii zastoupené Komisí náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce se domáhá náhrady škody, která mu byla způsobena údajnou nečinností Komise v řízení podle ochranné doložky v souladu s článkem 8 směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (1). Žalobce vyvinul inhalační pomůcku pro astmatiky a nemocné trpící chronickou obstrukční plicní nemocí (CHOPN), která podle názoru německých orgánů nesplnila základní požadavky směrnice 93/42/EHS, jelikož žalobce zejména nepředložil dostatečné klinické údaje o tom, že inhalátor není nebezpečný. Žalobce tvrdí, že řízení podle ochranné doložky v souladu s článkem 8 směrnice 93/42/EHS zahájené Komisí v roce 1997 po prvotním zákazu inhalátoru za účelem vyjasnění této otázky nebylo nikdy ukončeno. Po vydání druhého zákazu v roce 2005 již Komise nezahájila žádné další řízení podle ochranné doložky s poukazem na to, že jedná o případ podle článku 18 směrnice 93/42/EHS.
   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod: Nečinnost Komise z důvodu neukončení řízení podle ochranné doložky zahájeného v roce 1997 týkajícího se inhalátoru Broncho Air(R), jakož i nezahájení uvedeného řízení podle ochranné doložky po vydání zákazu effecto(R) v roce 2005.
               Z důvodu nejasného právního stavu v důsledku nevydání rozhodnutí Komise vznikly žalobci, respektive společnosti atmed AG, v níž je žalobce předsedou představenstva, zbytečné investice na procesní náklady a patenty.

               2)

               Druhý žalobní důvod: Neexistence kladného ukončení řízení podle ochranné doložky rozhodnutím Komise, kterým by byla zakazující opatření německých orgánů kvalifikována jako neodůvodněná
               Inhalátor Broncho Air(R), popř. effecto(R) nejsou nebezpečné, přičemž důkazní břemeno ohledně nebezpečnosti výrobku nese členský stát z důvodu domněnky konformity sporného zdravotnického výrobku opatřeného označením „CE“. Užitečnost inhalátoru Broncho Air(R), popř. effecto(R) je krom toho s vysokou mírou zjevnosti doložena předložením dostatečných klinických údajů. Z důvodu nevydání kladného rozhodnutí Komisí došlo k podstatným výpadkům obratu společnosti atmed AG, a tedy žalobce, které vedly k úpadku, jakož i k propadnutí patentů a výlučného práva k uvádění na trh.

               3)

               Třetí žalobní důvod: Nedostatečné informování žalobce o údajně nezbytných podkladech, které je nutno předložit, jelikož nikdy nebyly jednoznačně označeny klinické údaje, které je třeba předložit.

      (1)  Směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (Úř. věst. L 169, s. 1; Zvl. vyd. 13/12, s. 82), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 ze dne 29. září 2003 (Úř. věst. L 284, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 447).


title: Věc T-235/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – ArcelorMittal Hamburg a další v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů a energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/58

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – ArcelorMittal Hamburg a další v. Komise
   (Věc T-235/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů a energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 294/70)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ArcelorMittal Hamburg GmbH (Hamburk, Německo); ArcelorMittal Bremen GmbH, právní nástupkyně Bregal Bremer Galvanisierungs GmbH (Brémy, Německo); ArcelorMittal Hochfeld GmbH (Duisburg, Německo), a ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Duisburg) (zástupci: H. Janssen a G. R. Engel, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s A. Luke a C. Maurerem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci prováděcích opatření, která Spolková republika Německo zavedla ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a velkých odběratelů energií [státní podpora SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není namístě rozhodnout.

               2)

               O návrhu na vstup do řízení jako vedlejší účastník řízení, podaném Kontrolním úřadem ESVO, již není namístě rozhodnout.

               3)

               Společnosti ArcelorMittal Hamburg GmbH, ArcelorMittal Bremen GmbH, ArcelorMittal Hochfeld GmbH a ArcelorMittal Ruhrort GmbH ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               4)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc C-280/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Státní podpory — Neslučitelnost se společným trhem — Povinnost navrácení — Neprovedení)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/2

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-280/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Státní podpory - Neslučitelnost se společným trhem - Povinnost navrácení - Neprovedení)
   (2008/C 22/03)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Di Bucci a E. Righini, zmocněnec)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. M. Braguglia, zmocněnec a D. Del Gaizo, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 2, 3 a 4 rozhodnutí Komise 2004/800/ES ze dne 30. března 2004, kterým se prohlašuje za neslučitelný se společným trhem režim státních podpor prováděný Itálií, který se týká naléhavých opatření na podporu zaměstnanosti v podnicích s finančními potížemi, které podléhají zvláštnímu správnímu řízení a které mají více než 1 000 zaměstnanců (podpora č. CR 62/2003, ex NN 7/2003 – Itálie) (Úř. věst. L 352, s. 10) – Nepřijetí ve stanovené lhůtě opatření nezbytných pro navrácení podpor, které byly prohlášeny za neslučitelné se společným trhem
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala ve stanovených lhůtách opatření nezbytná pro navrácení příjemci podpor, které byly prohlášeny za protiprávní a neslučitelné se společným trhem rozhodnutím Komise 2004/800/ES ze dne 30. března 2004 o režimu státní podpory prováděném Itálií, který se týká naléhavých opatření na podporu zaměstnanosti, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2 a 3 tohoto rozhodnutí.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 229, 17.9.2005.


title: Věc C-358/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Stuttgart (Německo) dne 2. srpna 2007 – Kulpa Automatenservice Asperg GmbH. v. spolková země Bádensko-Württembersko

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Stuttgart (Německo) dne 2. srpna 2007 – Kulpa Automatenservice Asperg GmbH. v. spolková země Bádensko-Württembersko
   (Věc C-358/07)
   (2007/C 269/38)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Stuttgart
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Kulpa Automatenservice Asperg GmbH

      Žalovaná: spolková země Bádensko-Württembersko
   Předběžné otázky

               1)

               Mají být články 43 ES a 49 ES vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu monopolu na určité hazardní hry, jako např. sportovní sázky a loterie, pokud v dotyčném členském státě celkově neexistuje koherentní a systematická politika omezování hazardních her, protože vnitrostátně koncesovaní pořadatelé vyzývají k účasti a propagují jiné hazardní hry – jako např. státní sportovní sázky a loterie, a soukromými poskytovateli služeb dále mohou být poskytovány jiné hry se stejným nebo dokonce s vyšším potenciálem ohrožení závislostí – jako jsou sázky na určité sportovní události (koňské dostihy), hry na automatech a v hernách?

               2)

               Mají být články 43 ES a 49 ES vykládány tak, že povolení k provozování sportovních sázek, vydaná k tomu příslušnými státními orgány členských států, která nejsou omezena na dotyčné území státu, opravňují majitele povolení, jakož i jím pověřené třetí osoby, aby nabízely uzavírání smluv a prováděly je rovněž v oblasti jiných členských států bez dalších dodatečných vnitrostátních povolení?


title: Věc T-407/06: Žaloba podaná dne 21. prosince 2006 – Zhejiang Aokang Shoes v. Rada

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/38

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2006 – Zhejiang Aokang Shoes v. Rada
   (Věc T-407/06)
   (2007/C 42/67)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd (Oubei, Čína) (zástupci: I. MacVay, solicitor, R. Thompson, QC, a K. Beal, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadané nařízení v rozsahu, ve kterém se týká žalobkyně;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení;

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, která je čínským výrobcem a vývozcem kožené obuvi, se domáhá zrušení nařízení Rady (ES) č. 1472/2006 ze dne 5. října 2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu a o konečném výběru uloženého prozatímního cla (1).
   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává devíti žalobních důvodů, ze kterých se prvních pět týká nedostatku pravomoci, porušení podstatných procesních náležitostí stanovených základním nařízením (2) a porušení zásad legitimních očekávání, práva na obhajobu a rovného zacházení.
   Dále, žalobkyně tvrdí, že došlo k chybnému a diskriminačnímu výpočtu dumpingového rozpětí použitého na žalobkyni a že napadené nařízení je stiženo zjevně nesprávným posouzením, pokud jde o rozsah a trvání újmy, na základě které je odůvodněno uložení cla žalobkyni.
   Mimoto, žalobkyně má za to, že Komise porušila článek 20 základního nařízení tím, že neposkytla žalobkyni dostatek informací, pokud jde o radikální změnu konečných opatření navržených Komisí v období od 7. do 28. července 2006.
   Konečně, žalobkyně tvrdí, že napadené nařízení porušuje čl. 2 odst. 10 základního nařízení, pokud jde o potřebu provést „spravedlivé srovnání“ mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou při posuzování dumpingového rozpětí.

      (1)  Úř. věst. 2006 L 275, s. 1.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 1996 L 56, s. 1).


title: Věc T-60/14: Žaloba podaná dne 27. ledna 2014 — BMW Mineralöl Versorgungsgesellschaft v. OHIM — Delek Europe (GO)

text:
               29.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/27

         Žaloba podaná dne 27. ledna 2014 — BMW Mineralöl Versorgungsgesellschaft v. OHIM — Delek Europe (GO)
   (Věc T-60/14)
   2014/C 93/48
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: BMW Mineralöl Versorgungsgesellschaft mbH (Berlín, Německo) (zástupci: M. Von Fuchs a I. Czernik, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Delek Europe BV (Breda, Nizozemsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého dovolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 22. listopadu 2013 ve věci R 382/2013-4,

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu nákladů řízení, včetně nákladů, které vznikly v průběhu odvolacího řízení,

               —

               podpůrně, pokud další účastnice řízení neoznámí svou účast na řízení, uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náklady řízení, včetně nákladů, které vznikly v průběhu odvolacího řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Delek Europe BV

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „GO“, pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35 a 36 (přihláška ochranné známky Společenství č. 9 995 201)

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní prvek „GO“, pro výrobky a služby zařazené do tříd 4, 19, 35, 39 a 42.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-392/06: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/15/ES — Úprava pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/15

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-392/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/15/ES - Úprava pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 183/25)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: N. Yerrell a R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupce: M. A. Sampol Pucurull, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES ze dne 11. března 2002 o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě (Úř. věst. L 80, s. 35; Zvl. vyd. 05/04, s. 224) ve stanovené lhůtě.
   Výrok

               1)

               Španělské království tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES ze dne 11. března 2002 o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají na základě této směrnice.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 294, 2.12.2006.


title: Věc T-134/08: Žaloba podaná dne 4. dubna 2008 – Schräder v. CPVO – Hansson (Lemon Symphony)

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/32

         Žaloba podaná dne 4. dubna 2008 – Schräder v. CPVO – Hansson (Lemon Symphony)
   (Věc T-134/08)
   (2008/C 142/58)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Německo) (zástupci: T. Leidereiter a W.-A. Schmidt, advokáti)

      Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Jørn Hansson (Søndersø, Dánsko)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí odvolacího senátu žalovaného ze dne 4. prosince 2007 (sp. zn. A 006/2007);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčené odrůdové právo Společenství: Lemon Symphony

      Držitel odrůdového práva Společenství: Jørn Hansson

      Rozhodnutí Odrůdového úřadu Společenství napadené před odvolacím senátem: Nezrušení odrůdového práva Společenství Lemon Symphony podle článku 21 nařízení (ES) č. 2100/94 (1)

      Odvolatel před odvolacím senátem: Žalobce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
   Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 59 odst. 2 nařízení (ES) č. 1239/95 (2), protože žalobce nebyl řádně předvolán k ústnímu jednání;

               —

               porušení čl. 71 odst. 1 ve spojení s články 21, 67 a 68 nařízení č. 2100/94, protože odůvodněnost odvolání nebyla přezkoumána, resp. nebyla přezkoumána v celém rozsahu;

               —

               porušení článku 73 nařízení č. 2100/94 a článku 230 ES, protože bylo porušeno právo žalobce na soudní přezkum správního jednání;

               —

               porušení článku 48 nařízení č. 2100/94, kvůli údajné podjatosti jednoho člena odvolacího senátu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství (Úř. věst. L 227, s. 1; Zvl. vyd. 03/16, s. 390).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1239/95 ze dne 31. května 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2100/94, pokud jde o řízení před Odrůdovým úřadem Společenství (Úř. věst. L 121, s. 37; Zvl. vyd. 03/17, s. 327).


title: Věc C-570/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Španělsko) dne 24. prosince 2007 – José Manuel Blanco Pérez a María del Pilar Chao Gómez v. Consejería de salud y Servicios Sanitarios, Federación Empresarial de Farmacéuticos Españoles, Plataforma para la Libre Apertura de Farmacias

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Španělsko) dne 24. prosince 2007 – José Manuel Blanco Pérez a María del Pilar Chao Gómez v. Consejería de salud y Servicios Sanitarios, Federación Empresarial de Farmacéuticos Españoles, Plataforma para la Libre Apertura de Farmacias
   (Věc C-570/07)
   (2008/C 79/23)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Tribunal Superior de Justicia de Asturias
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: José Manuel Blanco Pérez a María del Pilar Chao Gómez.

      Žalovaní: Consejería de salud y Servicios Sanitarios, Federación Empresarial de Farmacéuticos Españoles, Plataforma para la Libre Apertura de Farmacias
   Předběžná otázka
   Článek 43ES brání článkům 2, 3 a 4 nařízení Asturského knížectví č. 72/2001 ze dne 19. června 2001 o úpravě lékáren a lékárnických služeb, jakož i bodům 4), 6) a 7) přílohy tohoto nařízení.


title: Věc C-679/11 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 26. září 2013 — Alliance One International, Inc. v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Španělský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku — Stanovení cen a rozdělení trhu — Porušení článku 81 ES — Přičitatelnost protiprávního jednání dceřiné společnosti její mateřské společnosti — Povinnost uvést odůvodnění — Základní práva — Odrazující účinek — Rovné zacházení — Polehčující okolnosti — Spolupráce — Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci — Ne ultra petita — Právo na spravedlivý proces“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/18

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 26. září 2013 — Alliance One International, Inc. v. Evropská komise
   (Věc C-679/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Španělský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku - Stanovení cen a rozdělení trhu - Porušení článku 81 ES - Přičitatelnost protiprávního jednání dceřiné společnosti její mateřské společnosti - Povinnost uvést odůvodnění - Základní práva - Odrazující účinek - Rovné zacházení - Polehčující okolnosti - Spolupráce - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci - Ne ultra petita - Právo na spravedlivý proces)
   2013/C 344/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Alliance One International, Inc. (zástupci: M Odriozola a A Vide, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier, J. Bourke a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 12. října 2011, Alliance One International v. Komise (T-41/05), kterým se snižuje část pokuty uložené společnosti Agroexpansión, jíž má zaplatit společně a nerozdílně se společností Alliance One International, Inc., a kterým se ve zbývající části zamítá žaloba, jejímž předmětem je částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2004) 4030 ze dne 20. října 2004 v řízení podle čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES (Věc COMP/C.38.238/B.2 — Odvětví surového tabáku ve Španělsku), týkajícího se kartelové dohody směřující ke stanovení cen placených výrobcům a od nich nakupovaných množství tabáku na španělském trhu surového tabáku

      Výrok

               1)

               Hlavní a vedlejší kasační opravný prostředek se zamítají.

               2)

               Alliance One International Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení o hlavním kasačním opravném prostředku.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení o vedlejším kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 73, 10.3.2012.


title: Věc C-317/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. srpna 2009 společností ArchiMEDES proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 10. června 2009 ve spojených věcech T-396/05 a T-397/05, ArchiMEDES v. Komise

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/36

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. srpna 2009 společností ArchiMEDES proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 10. června 2009 ve spojených věcech T-396/05 a T-397/05, ArchiMEDES v. Komise
   (Věc C-317/09 P)
   2009/C 267/67
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Architecture, Microclimat, Énergies Douces Europe et Sud, sarl (ArchiMEDES) (zástupce: P.-P. Van Gehuchten, avocat)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Společnost ArchiMEDES navrhuje Soudnímu dvoru Evropských společenství, aby zrušil rozsudek vydaný dne 10. června 2009 Soudem prvního stupně Evropských společenství ve spojených věcech T-396/05 a T-397/05 a vyhověl žalobám podaným účastnicí řízení podávající kasační opravný prostředek, jimiž se domáhala:

               —

               zrušení rozhodnutí Komise, obsaženého v jejím dopise ze dne 5. října 2005, oznámeném účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek dne 10. srpna 2005, o započtení jejich vzájemných pohledávek, jakož i

               —

               zrušení rozhodnutí o vymáhání dluhu obsaženého v dopisech ze dne 30. srpna 2005 a oznámení dluhu č. 3240705638 ze dne 23. srpna 2005, oznámených účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek dne 2. září 2005,

               —

               zrušení rozhodnutí Komise o vypovězení smlouvy k datu 30. srpna 2005,

               —

               aby bylo Komisi uloženo uhradit částku 125 906 EUR, navýšenou o zákonné úroky z prodlení počítané ode dne 12. února 2002,

               —

               podpůrně, aby bylo Komisi uloženo uhradit částku 103 551,90 EUR, navýšenou o zákonné úroky z prodlení počítané ode dne 12. února 2002,

         a aby byla Komisi uložena náhrada nákladů řízení ve všech stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Společnost ArchiMEDES se na podporu svého kasačního opravného prostředku dovolává čtyř důvodů.
   V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku, týkajícího se jejího návrhu na zrušení rozhodnutí o započtení vzájemných pohledávek obsaženého v dopisu Komise ze dne 5. října 2005, účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že Soud porušil čl. 230 ES, článek 1291 francouzského občanského zákoníku a že odůvodnění napadeného rozsudku je vadné či zcela chybí. Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek je totiž toho názoru, že rozhodnutí o započtení je napadnutelným aktem ve smyslu článku 230 ES a že rozhodnutím přijatým Komisí v projednávaném případě byly porušeny podmínky stanovené článkem 1291 francouzského občanského zákoníku, kterým se řídí smlouva uzavřená mezi společností ArchiMEDES a Komisí, podle níž se v případě popření pohledávky získá tato pohledávka charakter pohledávky nesporné až tehdy, když je dlužníkovi uloženo soudem uvedenou pohledávku věřiteli uhradit. Soud tedy porušil výše uvedená ustanovení tím, že rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek již nemá právní zájem na návrhu na zrušení rozhodnutí ze dne 5. října 2005, ačkoliv toto rozhodnutí představuje jednostranný akt stižený vadou.
   V rámci svého druhého důvodu kasačního opravného prostředku se účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek dovolává porušení článku 6 Evropské úmluvy o lidských právech a základních svobodách, článku 64 jednacího řádu Soudu prvního stupně, obecné zásady litis denuntiatio, práva na obhajobu a práva na spravedlivý proces z důvodu, že Soud, aniž uvedl odůvodnění, odmítl vyhovět jejímu návrhu na předvolání ostatních stran smlouvy a aby byl rozsudek společný pro všechny smluvní strany. Toto odmítnutí podle ní de facto porušilo „rovnost zbraní“ mezi stranami smlouvy zavazující Komisi vůči více partnerům, protože Komise případně mohla směřovat svou žalobu vůči všem svým smluvním partnerům, zatímco tento postup není možný, je-li žalobcem jeden z jejích smluvních partnerů.
   Prostřednictvím svého třetího důvodu kasačního opravného prostředku, který má dvě části, se účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek dovolává toho, že Soud porušil články 1134 a 1165 občanského zákoníku, zásadu presumpce správnosti aktů, články 1.1 a 10 smlouvy BU/209/95, články 2.1, 2.2, 21.1 a 21.4 přílohy II téže smlouvy a dále že neuvedl žádné nebo uvedl vadné odůvodnění napadeného rozsudku. Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že Soud se dopustil porušení výše uvedených ustanovení na jedné straně tím, že neposuzoval společně práva a povinnosti jednotlivých smluvních partnerů, ačkoliv jsou k plnění smlouvy BU/209/95 zavázáni společně a nerozdílně, a na druhé straně tím, že považoval účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek ve vztahu ke smlouvě za třetí osobu z důvodu jejího postavení subdodavatele, ačkoliv účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek smluvní stranou bezpochyby je.
   V rámci svého čtvrtého důvodu kasačního opravného prostředku se účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek dovolává toho, že Soud porušil články 1134 a 1184 občanského zákoníku, zásadu presumpce správnosti aktů, článek 5 přílohy II smlouvy BU/209/95, jakož i nedostatku odůvodnění a nesrovnalosti v napadeném rozsudku spočívající v tom, že tento soud přiznal Komisi právo jednostranně vypovědět uvedený kontakt ke dni 30. srpna 2005, ačkoliv uvedl, že závěrečná zpráva byla z její strany mlčky schválena o více než tři roky dříve.


title: Věc T-117/06: Žaloba podaná dne  13. dubna 2006  – DeTeMedien v. OHIM (suchen.de)

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/33

         Žaloba podaná dne 13. dubna 2006 – DeTeMedien v. OHIM (suchen.de)
   (Věc T-117/06)
   (2006/C 143/66)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: DeTeMedien, Deutsche Telekom Medien GmbH (Frankfurt, Německo) (zástupci: J Fesenmair a I. Gehring, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 30. ledna 2006 v odvolacím řízení R 287/2005-1 a

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „suchen.de“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 36, 38 a 42 (přihláška č. 3 915 329).
   Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky.
   Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Přihlašovaná ochranná známka má rozlišovací způsobilost a nemá jen čistě popisný charakter; jejímu zápisu tedy nebrání absolutní důvody pro zamítnutí zápisu podle čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranných známkách Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1).


title: Věc T-225/17: Žaloba podaná dne 19. dubna 2017 – Adapta Color v. EUIPO – Coatings Foreign IP (Bio proof ADAPTA)

text:
               26.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/23

         Žaloba podaná dne 19. dubna 2017 – Adapta Color v. EUIPO – Coatings Foreign IP (Bio proof ADAPTA)
   (Věc T-225/17)
   (2017/C 202/38)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Adapta Color, SL (Peñiscola, Španělsko) (zástupci: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Coatings Foreign IP Co. LLC (Wilmington, Delaware, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „Bio proof ADAPTA“ — Ochranná známka Evropské unie č. 4 582 599

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. února 2017, ve věci R 311/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl žalobě v plném rozsahu;

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil EUIPO a případně další účastnici řízení náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených v řízení o prohlášení neplatnosti a v řízení před odvolacím senátem EUIPO.

      Dovolávaný žalobní důvod

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou stejné jako ve věci T-223/17.


title: Věc T-117/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. září 2006 – Rodenbröker a další v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Směrnice 92/43/EHS — Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin — Rozhodnutí 2004/813/ES — Seznam lokalit významných pro Společenství v atlantské biogeografické oblasti — Osoby bezprostředně a osobně dotčené — Nepřípustnost )

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/49

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. září 2006 – Rodenbröker a další v. Komise
   (Věc T-117/05) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Rozhodnutí 2004/813/ES - Seznam lokalit významných pro Společenství v atlantské biogeografické oblasti - Osoby bezprostředně a osobně dotčené - Nepřípustnost“)
   (2006/C 294/103)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobci: Andreas Rodenbröker (Hövelhof, Německo) a 81 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení (zástupce: H. Glatzel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: M. van Beek a B. Schima, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2004/813/ES ze dne 7. prosince 2004, kterým se přijímá seznam lokalit významných pro Společenství v atlantské biogeografické oblasti podle směrnice Rady 92/43/EHS (Úř. věst. L 387, s. 1).
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobci ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Komisí, včetně nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 143, 11.6.2005.


title: Spojené věci C-75/05 P a C-80/05 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. září 2008 – Spolková republika Německo (C-75/05 P), Glunz AG, OSB Deutschland GmbH (C-80/05 P) v. Kronofrance SA, Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Rozhodnutí Komise nevznést námitky — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Zúčastněné strany — Regionální podpory velkých investičních plánů — Víceodvětvový rámec z roku 1998)

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. září 2008 – Spolková republika Německo (C-75/05 P), Glunz AG, OSB Deutschland GmbH (C-80/05 P) v. Kronofrance SA, Komise Evropských společenství
   (Spojené věci C-75/05 P a C-80/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Rozhodnutí Komise nevznést námitky - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Zúčastněné strany - Regionální podpory velkých investičních plánů - Víceodvětvový rámec z roku 1998)
   (2008/C 285/02)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Spolková republika Německo (zástupci: W. D. Plessing, C. Schulze-Bahr, zmocněnci, M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt) (C-75/05 P), Glunz AG, OSB Deutschland GmbH (zástupce: H.-J. Niemeyer, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Kronofrance SA (zástupci: R. Nierer a L. Gordalla, Rechtsanwälte), Komise Evropských společenství (zástupce: V. Kreuschitz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého rozšířeného senátu) ze dne 1. prosince 2004, Kronofrance v. Komise, podporovaná Glunz AG a OSB Deutschland GmbH (T-27/02), kterým Soud zrušil rozhodnutí Komise SG (2001) D ze dne 25. července 2001 nevznést námitky proti podpoře poskytnuté německými orgány společnosti Glunz AG – Porušení čl. 230 čtvrtého pododstavce ES – Porušení čl. 87 odst. 3 ES – Porušení článku 64 jednacího řádu Soudu
   Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky se zamítají.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení týkajících se věci C-75/05 P.

               3)

               Společnostem Glunz AG a OSB Deutschland GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení týkajících se věci C-80/05 P.

               4)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2005.


title: Věc C-556/13: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Litaksa“ UAB v. „BTA Insurance Company“ SE „Řízení o předběžné otázce — Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel — Směrnice 90/232/EHS — Článek 2 — Uplatňování různé výše pojistného v závislosti na území, na kterém je vozidlo používáno“

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/4

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Litaksa“ UAB v. „BTA Insurance Company“ SE
   (Věc C-556/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel - Směrnice 90/232/EHS - Článek 2 - Uplatňování různé výše pojistného v závislosti na území, na kterém je vozidlo používáno“)
   (2015/C 171/05)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně:„Litaksa“ UAB

      Žalovaná:„BTA Insurance Company“ SE

      Výrok

   Článek 2 třetí směrnice Rady 90/232/EHS ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/14/ES ze dne 11. května 2005 musí být vykládán v tom smyslu, že pojmu „jediné pojistné“ ve smyslu tohoto článku neodpovídá pojistné, které se mění v závislosti na tom, zda má být pojištěné vozidlo používáno jen na území členského státu, v němž má toto vozidlo obvyklé stanoviště, nebo na celém území Unie.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc C-497/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. prosince 2006 CAS Succhi di Frutta SpA proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 13. září 2006 ve věci T-226/01, CAS Succhi di Frutta SpA v. Komise

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. prosince 2006 CAS Succhi di Frutta SpA proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 13. září 2006 ve věci T-226/01, CAS Succhi di Frutta SpA v. Komise
   (Věc C-497/06 P)
   (2007/C 42/16)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: CAS Succhi di Frutta SpA (zástupci: F. Sciaudone, R. Sciaudone a D. Fioretti, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadený rozsudek a vrátit věc Soudu prvního stupně k rozhodnutí ve věci samé ve světle údajů, které poskytne Soudní dvůr;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů tohoto řízení a řízení týkajícího se věci T-226/01.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Důvody kasačního opravného prostředku proti rozsudku Soudu prvního stupně mohou být rozděleny na čtyři skupiny, které se týkají: důležitosti rozsudku Komise v. CAS (věc C-496/99 P); nahrazení ovoce; koeficientů rovnocennosti; poplatků vztahujících se k obraně práv navrhovatelky.
   Co se týče důležitosti rozsudku vydaného ve věci Komise v. CAS (věc C-496/99 P) navrhovatelka uplatňuje: zkreslení a přehlížení argumentů uplatněných navrhovatelkou o důležitosti rozsudku Komise v. CAS ve věci T-226/01; porušení zásady věci rozsouzené; přehlížení žaloby na náhradu škod uplatněné v rozsudku Komise v. CAS; pochybení ve výkladu podmínek pro podání žaloby na náhradu škody.
   Co se týče nahrazení ovoce navrhovatelka uplatňuje: nedostatek odůvodnění, co se týče škody způsobené z důvodu nahrazení ovoce, a zjevně nesprávné posouzení návrhových žádání navrhovatelky týkajících se protiprávnosti veřejné soutěže; pochybení týkající se právní relevance nahrazení ovoce v rámci mechanismu veřejné soutěže; porušení zásady věci rozsouzené, co se týče data, ke kterému bylo nahrazení ovoce zjištěno; zkreslení důkazů obsažených ve spisu a nedostatek odůvodnění, co se týče zvýhodnění spojených s nahrazením ovoce a s obeznámením se o tom od března 1996; porušení procesních pravidel, zjevné zkreslení důkazů, jakož i porušení obecných zásad v oblasti důkazního břemena.
   Ve věci koeficientu rovnocennosti navrhovatelka napadá: nesprávné určení množství ovoce, které se vezme v úvahu pro výpočet škody.
   Konečně, co se týče poplatků vynaložených na obranu svých práv, navrhovatelka uplatňuje: porušení zásady náhrady škody, co se týče nákladů na technickou a právní pomoc, a porušení zásady náhrady škody, co se týče poplatků za účast na veřejné soutěži.


title: Věc F-37/16: Žaloba podaná dne 29. července 2016 – ZZ v. EIB

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/54

         Žaloba podaná dne 29. července 2016 – ZZ v. EIB
   (Věc F-37/16)
   (2016/C 335/71)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: B. Maréchal, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka (EIB)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí vydaného v rámci šetření v oblasti respektování důstojnosti osoby v práci vedeného v souvislosti s tvrzeními o sexuálním obtěžování, jímž se odmítá stížnost podaná žalobkyní i náhrada za nehmotnou újmu a léčebné náklady, které žalobkyni vznikly.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 16. října 2015 vydané v rámci šetření v oblasti respektování důstojnosti osoby v práci iniciovaného žalobkyní dne 20. května 2015 proti jejímu mentorovi, vedeného vyšetřovací komisí, a zrušení zprávy vyšetřovací komise ze dne 14. září 2015 o podnětu k šetření v oblasti respektování důstojnosti osoby v práci podaném žalobkyní, v níž byla její stížnost zamítnuta a byla připojena nevhodná doporučení včetně anonymizace zprávy;

               —

               nahradit léčebné náklady vyplývající z újmy, která žalobkyni vznikla, a to ve výši (i) 977 eur do současnosti (včetně DPH) a (ii) v prozatímní výši 5 850 eur za budoucí léčebné náklady;

               —

               přiznat zadostiučinění za nehmotnou újmu, která žalobkyni vznikla, a to ve výši 20 000 eur;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-92/13: Žaloba podaná dne 20. září 2013 — ZZ v. Komise

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/32

         Žaloba podaná dne 20. září 2013 — ZZ v. Komise
   (Věc F-92/13)
   2013/C 336/71
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: S. Orlandi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, podle něhož se bonifikace nároků na důchod nabytých před nástupem do služebního poměru vypočítá na základě nových obecných prováděcích ustanovení (OPU) týkajících se článků 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu úředníků.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Prohlásit článek 9 obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu za protiprávní, a tudíž nepoužitelný;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 15. února 2013 o bonifikaci nároků na důchod nabytých žalobkyní před nástupem do služebního poměru v rámci převodu těchto nároků do důchodového systému orgánů Evropské unie (dále jen „DSOEU“) na základě obecných prováděcích ustanovení (dále jen „OPU“) k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-303/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Okręgowy w Łodzi (Polsko) dne 22. června 2015 – trestní řízení proti G. M. a M. S.

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Okręgowy w Łodzi (Polsko) dne 22. června 2015 – trestní řízení proti G. M. a M. S.
   (Věc C-303/15)
   (2015/C 311/25)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Okręgowy w Łodzi

      Účastníci původního řízení

   G. M. a M. S.

      Předběžná otázka

   Lze článek 8 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů (1) vykládat v tom smyslu, že v případě nesdělení předpisů, které jsou kvalifikovány jako technické předpisy, je možné rozlišovat mezi následky tak, že v případě předpisů týkajících se svobod, které nepodléhají omezením podle článku 36 Smlouvy o fungování Evropské unie, musí být následkem nesdělení to, že tyto předpisy nelze uplatnit v určitém řízení, zatímco v případě předpisů týkajících se svobod, které podléhají omezením podle článku 36 Smlouvy, vnitrostátní soud, který je zároveň unijním soudem, může přezkoumat, zda tyto předpisy navzdory nesdělení splňují podmínky článku 36 Smlouvy a mohou být uplatněny?

      (1)  Úř. věst. L 204, s. 37; Zvl. vyd. 13/20, s. 337.