title: Věc C-280/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Harju Maakohus (Estonsko) dne 10. června 2015 – Irina Nikolajeva v. OÜ Multi Protect

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Harju Maakohus (Estonsko) dne 10. června 2015 – Irina Nikolajeva v. OÜ Multi Protect
   (Věc C-280/15)
   (2015/C 262/15)
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Harju Maakohus

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Irina Nikolajeva

      Žalovaná: OÜ Multi Protect

      Předběžné otázky

   Soudnímu se předkládají následující předběžné otázky týkající se výkladu nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (1) ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (kodifikované znění):

               1)

               Musí soud pro ochranné známky Společenství přijmout příkaz stanovený v čl. 102 odst. 1 i tehdy, pokud to žalobce se svými nároky nepožaduje a účastníci řízení netvrdí, že žalovaný po určitém dni v minulosti porušil ochrannou známku Společenství nebo její porušení z jeho strany hrozí, nebo to představuje „zvláštní důvod“ ve smyslu první věty tohoto ustanovení, pokud se nárok neuplatňuje s příslušným obsahem a tato skutečnost není uvedena?

               2)

               Je třeba vykládat čl. 9 odst. 3 v tom smyslu, že majitel ochranné známky může od třetí osoby požadovat za užívání označení totožného s ochrannou známkou v době od zveřejnění přihlášky ochranné známky do zveřejnění zápisu ochranné známky pouze přiměřenou náhradu na základě čl. 9 odst. 3 druhé věty, nikoli však náhradu za obvyklou hodnotu toho, co bylo získáno porušením práva, a za škodu, a ohledně doby do zveřejnění přihlášky ochranné známky neexistuje ani nárok na přiměřenou náhradu?

               3)

               Jaké druhy nákladů a jiných náhrad zahrnuje přiměřená náhrada na základě čl. 9 odst. 3 druhé věty, a lze do ní mimo jiné zahrnout – za určitých okolností – náhradu nehmotné škody majitele ochranné známky?

      (1)  Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Věc F-93/08: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 10. listopadu 2009 — N v. Evropský parlament ( Veřejná služba — Úředníci — Hodnocení — Hodnotící zpráva — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení — Vymezení cílů, kterých má být dosaženo )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/76

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 10. listopadu 2009 — N v. Evropský parlament
   (Věc F-93/08) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Hodnocení - Hodnotící zpráva - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Vymezení cílů, kterých má být dosaženo“)
   2010/C 24/140
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: N (Brusel, Belgie) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: K. Zejdová, R. Ignătescu a S. Seyr, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení hodnotícího posudku žalobce za období od 01/01/2007 do 30/04/2007

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               N se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009, s. 75.


title: Věc T-149/07: Žaloba podaná dne 7. května 2007 – ThyssenKrupp Elevator v. Komise

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/33

         Žaloba podaná dne 7. května 2007 – ThyssenKrupp Elevator v. Komise
   (Věc T-149/07)
   (2007/C 155/60)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: ThyssenKrupp Elevator AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: T. Klose a J. Ziebarth, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               podpůrně přiměřeně snížit výši pokuty, která byla solidárně uložena žalobkyni v napadeném rozhodnutí;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise K(2007) 512 konečné ze dne 21. února 2007 ve věci COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators. V napadeném rozhodnutí byly žalobkyni a dalším podnikům uloženy pokuty za účast na kartelových dohodách týkajících se instalace a údržby výtahů a eskalátorů v Belgii, Německu a Lucembursku. Komise má za to, že dotyčné podniky porušily článek 81 ES.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje následující žalobní důvody:

               —

               nedostatek pravomoci Komise z důvodu neexistence mezistátního významu vytýkaného místního protiprávního jednání;

               —

               porušení zásady ne bis in idem, neboť Komise nerespektovala rozhodnutí o amnestii vnitrostátních orgánů pro ochranu hospodářské soutěže v Belgii a Lucembursku, která byla vydána ve prospěch žalobkyně před zahájením řízení;

               —

               neexistence podmínek pro solidární odpovědnost žalobkyně spolu s jejími dceřinými společnostmi, protože se sama protiprávního jednání neúčastnila, její dceřiné společnosti jsou právně a hospodářsky operativně nezávislé, a protože pro rozšíření odpovědnosti na žalobkyni chybí věcné odůvodnění;

               —

               nepřiměřenost výchozích částek při výpočtu výše pokuty ve srovnání se skutečně dotčeným objemem trhu;

               —

               nepřiměřenost násobitele odrazení, protože tento se značně odchyluje od zacházení s jinými podniky srovnatelné velikosti ve srovnatelných případech, o kterých bylo rozhodnuto ve stejné době;

               —

               neexistence odůvodnění pro to, že v rámci výpočtu výše pokuty byla tato zvýšena o částku za opakující se protiprávní jednání, z důvodu právních omylů při zohledňování předcházejících pokut;

               —

               porušení čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 (1), protože v souvislosti s maximální výší pokuty, která činí 10 % obratu podniku, mělo být vycházeno pouze z obratu dotyčných dceřiných společností;

               —

               právně chybné použití oznámení o ochraně před pokutami a snížení pokut (2), protože přidaná hodnota spolupráce ze strany žalobkyně nebyla dostatečně zohledněna.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1).

      (2)  Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2002, C 45, s. 3).


title: Věc F-17/09: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 30. listopadu 2009 — Meister v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ( Veřejná služba — Úředníci — Žaloba na neplatnost — Odkaz na dříve dosažené body pro povýšení — Absence aktu, který nepříznivě zasahuje do právního postavení — Žaloba o náhradu škody — Nevyčíslená ujma — Zjevná nepřípustnost )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/79

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 30. listopadu 2009 — Meister v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc F-17/09) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Žaloba na neplatnost - Odkaz na dříve dosažené body pro povýšení - Absence aktu, který nepříznivě zasahuje do právního postavení - Žaloba o náhradu škody - Nevyčíslená ujma - Zjevná nepřípustnost“)
   2010/C 24/149
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Herbert Meister (Muchamiel, Španělsko) (zástupce: H.-J. Zimmermann, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupci: I. de Medrano Caballero, zmocněnec, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokátem)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí o zamítnutí stížnosti žalobce týkající se vad a nesprávnosti jeho hodnotící zprávy za rok 2008, jakož i náhrada údajně vzniklé majetkové újmy

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba H. Meistera se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               H. Meister ponese vlastní náklady řízení jakož i náklady Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

      (1)  Úř. věst. C 113, 16.5.2009, s. 46.


title: Věc F-29/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. září 2010 — Lebedef a Jones v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Odměna — Článek 64 služebního řádu — Článek 3 odst. 5 první pododstavec a článek 9 přílohy XI služebního řádu — Koeficient — Rovné zacházení )

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/60

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. září 2010 — Lebedef a Jones v. Komise
   (Věc F-29/09) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Odměna - Článek 64 služebního řádu - Článek 3 odst. 5 první pododstavec a článek 9 přílohy XI služebního řádu - Koeficient - Rovné zacházení)
   2010/C 328/97
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Georgio Lebedef (Senningerberg, Lucembursko) a Trevor Jones (Ernzen, Lucembursko) (zástupci: F. Frabetti a J.-Y. Vergnaud, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: K. Zieleśkiewicz a M. Bauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí zamítajícího zvýšení kupní síly odměn v Lucemburku na úroveň kupní síly odměn v Bruselu a, podpůrně, návrh na zrušení výplatních pásek žalobců vystavených od 15. června 2008.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               G. Lebedef a T. ponesou veškeré náklady řízení, s výjimkou nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie.

               3)

               Rada Evropské unie, vedlejší účastnice řízení, ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 6.6.2009, s. 21.


title: Věc T-509/08: Žaloba podaná dne 7. listopadu 2008 – Ryanair v. Komise

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/44

         Žaloba podaná dne 7. listopadu 2008 – Ryanair v. Komise
   (Věc T-509/08)
   (2009/C 32/85)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ryanair Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               konstatovat v souladu s články 230 ES a 231 ES, že konkludentní rozhodnutí Komise, kterým byl žalobkyni odepřen přístup k dokumentům, o jejichž zpřístupnění žádala žádostí ze dne 20. června 2008, je neplatné a že rozhodnutí Komise ze dne 26. září 2008, kterým byl odepřen přístup ke stejným dokumentům, je nicotné;

               —

               podpůrně konstatovat v souladu s články 230 ES a 231 ES, že rozhodnutí Komise ze dne 26. září 2008, kterým byl žalobkyni odepřen přístup k dokumentům, o jejichž zpřístupnění žádala žádostí ze dne 20. června 2008, je neplatné;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v rámci řízení a

               —

               přijmout jakékoliv jiné opatření, které by Soud považoval za vhodné.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně tímto návrhem žádá zrušení konkludentního rozhodnutí Komise, kterým se zamítá její žádost na základě nařízení č. 1049/2001 (1) o přístup k dokumentům týkajícím se řízení v oblasti státních podpor týkajících se předpokládané státní podpory poskytnuté dohodou s provozovatelem letiště Bratislava. Tomuto rozhodnutí následovalo výslovné rozhodnutí ze dne 26. září 2008. Žalobkyně v této věci podpůrně navrhuje zrušení výslovného rozhodnutí.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty uvedené žalobkyní jsou stejné jako ty, které byly uvedeny ve věci T-494/08 Ryanair v. Komise.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc T-204/10: Žaloba podaná dne 3. května 2010 — Lancôme parfums et beauté & Cie v. OHIM — Focus Magazin Verlag GmbH (COLOR FOCUS)

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/51

         Žaloba podaná dne 3. května 2010 — Lancôme parfums et beauté & Cie v. OHIM — Focus Magazin Verlag GmbH (COLOR FOCUS)
   (Věc T-204/10)
   2010/C 179/88
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lancôme parfums et beauté & Cie (Paříž, Francie) (zástupci: A. von Mühlendahl a S. Abel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Focus Magazin Verlag GmbH (Mnichov, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. února 2010 ve věci R 238/2009-2;

               —

               zrušit rozhodnutí zrušovacího oddělení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. prosince 2008 ve věci 990 C;

               —

               zamítnout návrh podaný druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem na prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství žalobkyně č. 1327410 COLOR FOCUS, jestliže je tento návrh založen na ochranné známce Společenství. FOCUS č. 453720;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní před odvolacím senátem; a

               —

               uložit další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyní před odvolacím senátem, bude-li jí v projednávané věci povolen vstup do řízení jako vedlejší účastnici.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „COLOR FOCUS“ pro výrobky zařazené do třídy 3 — zápis ochranné známky Společenství č. 1327410

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Zápis slovní ochranné známky Společenství č. 453720 „FOCUS“ pro výrobky a služby ve třídách 3, 6, 7, 9, 14, 16, 21, 25, 28, 29, 32, 33, 35, 38, 39, 41, 42; zápis německé slovní ochranné známky č. 39407564 „FOCUS“ pro širokou škálu zboží a služeb celkem ve 24 třídách.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               Žalobkyně se na podporu své žaloby dovolává dvou žalobních důvodů.

               Ve svém první žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (dále jen „nařízení o ochranné známce Společenství“), neboť je v něm konstatována existence nebezpečí záměny mezi „COLOR FOCUS“ a „Focus“. Podle žalobkyně se odvolací senát dopustil pochybení v tom, že toto konstatování nepodrobil zvláštnímu posouzení, které vyžaduje analýzu rozlišovací způsobilosti a stupně podobnosti, takže napadené rozhodnutí postrádá základní prvek odůvodnění.

               Ve svém druhém žalobním důvodu žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí nezohlednilo obecnou právní zásadu, že nikdo se nesmí dovolávat formálního právního postavení, jestliže to představuje zneužití práva.


title: Věc C-400/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 28. července 2011 — Josef Egbringhoff v. Stadtwerke Ahaus GmbH

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 28. července 2011 — Josef Egbringhoff v. Stadtwerke Ahaus GmbH
   (Věc C-400/11)
   2011/C 311/30
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Josef Egbringhoff

      Žalovaná: Stadtwerke Ahaus GmbH

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 3 odst. 5 ve spojení s přílohou A písm. b) nebo c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES (1) vykládán tak, že vnitrostátní zákonná úprava změn cen ve smlouvách o dodávkách elektřiny uzavíraných se zákazníky v domácnostech, kteří jsou elektřinou zásobováni v rámci všeobecné zásobovací povinnosti (tarifní zákazníci), splňuje požadavky kladené na nezbytnou míru průhlednosti, pokud v ní sice není obsažen důvod, podmínky a rozsah změny ceny, avšak je zajištěno, že podnik dodávající elektřinu v přiměřené lhůtě předem oznámí svým zákazníkům každé zvýšení ceny a zákazníci mají právo se ze smlouvy vyvázat výpovědí, jestliže nechtějí akceptovat pozměněné podmínky, které jim byly oznámeny?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES — Prohlášení o likvidaci odpadů a zacházení s odpady (Úř. věst. L 176, s. 37; Zvl. vyd. 12/02, s. 211).


title: Věc T-297/06: Žaloba podaná dne 17. října 2006 – Majątek Hutniczy v. Komise

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/25

         Žaloba podaná dne 17. října 2006 – Majątek Hutniczy v. Komise
   (Věc T-297/06)
   (2006/C 310/48)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Majątek Hutniczy sp. z o.o. (Częstochowa, Polsko) (zástupci: C. Rapin a E. Van den Haute, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit projednávanou žalobu za přípustnou;

               —

               zrušit články 3 a 4 rozhodnutí Komise ze dne 5. července 2005 o podpoře poskytnuté Polsku ve prospěch Huta Częstochowa S.A. [oznámené pod číslem K (2005) 1962];

               —

               podpůrně, prohlásit, že ke dni projednávané žaloby neexistuje povinnost Polska vrátit podpory a úroky zmíněné v článku 3 rozhodnutí, a že tedy neexistuje dluh ve výši částek podpor a úroků;

               —

               podpůrně, zrušit čl. 3 odst. 2 druhý pododstavec rozhodnutí a vrátit věc Komisi k novému rozhodnutí o úrocích ve smyslu přílohy A projednávané žaloby nebo jakékoliv jiné úvahy Soudu v odůvodnění rozsudku;

               —

               v každém případě uložit Komisi náhradu veškerých nákladů řízení;

               —

               v případě, že Soud rozhodne, že není namístě rozhodnout ve věci, uložit Komisi náhradu nákladů řízení podle ustanovení čl. 87 odst. 6 ve spojení s čl. 90 písm. a) jednacího řádu Soudu.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise prohlásila svým rozhodnutím K (2005)1962 konečné ze dne 5. července 2005 (Státní podpora č. C 20/04, ex NN 25/04) některé podpory na restrukturalizaci poskytnuté Polskem výrobci oceli Huta Częstochowa S.A. za neslučitelné se společným trhem a nařídila jejich navrácení. Žalobkyně je nástupkyně příjemce podpory, který nabyl v rámci restrukturalizace Huta Częstochowa S.A nějaký obchodní majetek a závazky této posledně uvedené společnosti a následně byl koupen společností Industrial Union of Donbass prostřednictvím dceřinné společnosti ISD Polska. Žalobkyně je zmíněna v napadeném rozhodnutí mezi podniky, které jsou povinny společně a solidárně vrátit podpory, které byly prohlášeny za neslučitelné se společným trhem.
   Žalobkyně se dovolávají na podporu své žaloby částečné neplatnosti rozhodnutí čtyř žalobních důvodů.
   Svým prvním žalobním důvodem uplatňují, že Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkových okolností rozhodujících pro výsledek vyšetřování. Tvrdí, že jakmile došlo k prodeji obchodního majetku původního příjemce neslučitelné podpory a jelikož tento obchodní majetek koupila ISD Polska (a Donbass), prodávajícímu původního příjemce podpory zůstal prospěch z uvedené podpory, a právě on by měl zajistit její navrácení. Žalobkyně tvrdí, že v projednávaném případě přesné stanovení relevantních skutkových okolností prodeje obchodního majetku Huta Częstochowa prostřednictvím mimo jiných Majątek Hutniczy sp. z o.o. společnosti ISD Polska (a Donbass) přivedlo Komisi k úsudku, že z důvodu převzetí výrobních prostředků Huta Częstochowa za cenu odpovídající světové ceně, byla podpora tímto způsobem již vrácena prodávajícímu. Žalobkyně má za to, že Komise z tohoto důvodu porušila povinnost přezkoumat s péčí a nestranností veškeré relevantní skutečnosti projednávaného případu.
   Žalobkyně v rámci svého druhého žalobního důvodu tvrdí, že Komise porušila Protokol č. 8 smlouvy o přistoupení týkající se restrukturalizace polského ocelářského průmyslu (1) doslovným výkladem některých ustanovení, která měla podle žalobkyně vykládat ve světle cílů, jež tento protokol sleduje, a s ohledem na kontext, ve kterém byl přijat. Tento údajně chybný výklad přivedl Komisi k tomu, že požadovala svým rozhodnutím vrácení státních podpor, které byly poskytnuty před přijetím Protokolu č. 8 společnostem, jež nejsou uvedeny v jeho příloze 1, která uvádí osm podniků – příjemců, kterým mohou být poskytnuty podpory Polska jako výjimka z článků 87 ES a 88 ES. Rovněž tvrdí, že s ohledem na to, že v Protokolu č. 8 není výslovně stanoveno, že by měl retroaktivní účinek pro konkrétní období, výklad Komise porušil několik obecných zásad, jako je zásada zákazu retroaktivity a zásada právní jistoty. Žalobkyně uplatňuje, že správně vyložený Protokol č. 8 neposkytuje Komisi pravomoc vyžadovat vrácení státních podpor, které byly poskytnuty před přijetím Protokolu č. 8 společnostem, jež nejsou uvedeny v jeho příloze 1. Žalobkyně tedy dochází k závěru, že Komise tím, že jednala takto bez právního základu, zasáhla do pravomoci rationae temporis jiných orgánů Společenství.
   Třetí žalobní důvod uváděný v případě, že Soud určí, že Komise právoplatně zjistila skutkový stav a správně vyložila Protokol č. 8, vychází z porušení čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999 (2). Žalobkyně uplatňuje, že Komise tím, že přijala rozhodnutí o vrácení podpor, porušila zásady rovného zacházení, legitimního očekávání a právní jistoty.
   Žalobkyně v rámci svého čtvrtého žalobního důvodu uplatňuje na podporu svého podpůrného návrhu na zrušení čl. 3 odst. 2 druhého pododstavce napadeného rozhodnutí, že Komise porušila nařízení 794/2004 (3) při výpočtu úrokové sazby, která se v projednávaném případě použije při vrácení podpor.

      (1)  Úř. věst. L 236, s. 948.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 140, s. 1; Zvl. vyd. 08/04, s. 3).


title: Věc T-443/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. ledna 2016 – Makhlouf v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na obhajobu — Práva na účinnou soudní ochranu — Zjevně nesprávné posouzení — Právo vlastnit majetek — Právo na respektování soukromého života — Proporcionalita“

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. ledna 2016 – Makhlouf v. Rada
   (Věc T-443/13) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Práva na účinnou soudní ochranu - Zjevně nesprávné posouzení - Právo vlastnit majetek - Právo na respektování soukromého života - Proporcionalita“)
   (2016/C 090/18)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mohammad Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupci: C. Rygaert a G. Karouni, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. M. Joséphidès a G. Étienne, zmocněnci)

      Předmět

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 147, s. 14) v rozsahu, v němž se tento akt týká žalobce.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Mohammad Makhlouf ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 325, 9. 11. 2013.


title: Věc T-336/17: Žaloba podaná dne 30. května 2017 – The GB Foods v. EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO)

text:
               25.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 318/12

         Žaloba podaná dne 30. května 2017 – The GB Foods v. EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO)
   (Věc T-336/17)
   (2017/C 318/17)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The GB Foods, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Španělsko) (zástupkyně: M. Buganza González a E. Torner Lasalle, advokátky)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Yatecomeré, SL (Ribadumia, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „YATEKOMO“ – ochranná známka Evropské unie č. 11 703 568

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. března 2017, ve věci R 1506/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               žalobu proti usnesení ze dne 13. března 2017 (věc R 1506/2016-5) vydanému pátým odvolacím senátem EUIPO prohlásil za přípustnou, vyhověl jí a zrušil usnesení odvolacího senátu EUIPO a obnovil a konstatoval platnost ochranné známky č. 11 703 568 „YATEKOMO“ pro všechny produkty tříd 29 a 30, pro které byla původně přihlášena;

               —

               konstatoval všeobecnou známost ochranné známky „YATEKOMO“;

               —

               nařídil EUIPO předat mu všechny dokumenty předložené žalobkyní, jakož i procesní spis v řízení o zrušení ochranné známky „YATEKOMO“, které proběhlo před EUIPO, aby Tribunál mohl analyzovat všechny dokumenty předložené v řízení;

               —

               na základě článku 134 jednacího řádu Tribunálu uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Ochranná známka „YATEKOMO“ neporušuje článek 8 nařízení č. 207/2009. Slovní ochranná známka Evropské unie není v konfliktu se starší smíšenou španělskou ochrannou známkou „ya te comeré el vacío que te llena“.

               —

               Ochranná známka č. 11 703 568 „YATEKOMO“ je všeobecně známá.


title: Věc T-449/09: Žaloba podaná dne 6. listopadu 2009 — Centre national de la recherche scientifique v. Komise

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/56

         Žaloba podaná dne 6. listopadu 2009 — Centre national de la recherche scientifique v. Komise
   (Věc T-449/09)
   2010/C 24/100
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Centre national de la recherche scientifique (Paříž, Francie) (zástupce: N. Lenoir, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobce

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               uložit Komisi zaplatit tvrzenou pohledávku 97 399,55 eur, kterou Komise tvrdila na základě smlouvy ve svém oznámení o dluhu č. 3230906573 ze dne 6. července 2009 a která je předmětem aktu započtení ze dne 28. srpna 2009 (č.j. BUDG/C3 D2009 10.5 — 1232), včetně úroků z prodlení v zákonné výši podle belgického práva použitelného na smlouvu;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se Centre national de la recherche scientifique (CNRS) domáhá toho, aby Tribunál Komisi uložil zaplacení pohledávky ve výši 97 399,55 eur tak, jak je uvedena v oznámení o dluhu č. 3230906573 ze dne 6. července 2009, kterou žalobce údajně dluží na základě smlouvy NEMAGENETAG týkající se projektu šestého rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj, a která byla předmětem aktu započtení ze dne 28. srpna 2009, jakož i úroků z prodlení.
   Na podporu své žaloby žalobce uvádí dva žalobní důvody vycházející:

               —

               z nedodržení kritérií vymezení a odůvodnění způsobilých výdajů stanovených ve smlouvě NEMAGENETAG a zásady dobré víry při provádění smluv, což údajně CRNS omezilo, v některých případech dokonce zbavilo, možnost dokázat řádné provádění smlouvy;

               —

               z nesprávného posouzení Rezervy pro ztrátu zaměstnání (Provision pour Perte d’Emploi, PPE) s ohledem na kritéria stanovená v článcích II.19.1, II.19.2.c a II.20 Obecných podmínek smlouvy NEMAGENETAG, jelikož PPE, na rozdíl od svého zavádějícího označení, údajně je osobní dávkou spojenou s pojištěním pro případ nezaměstnanosti neoddělitelnou od způsobilých personálních výdajů. Komise údajně tím, že ze způsobilých výdajů vyloučila částky odpovídající PPE, která byla odečítána z platů dočasných zaměstnanců CNRS, kteří se účastnili projektu NEMAGENETAG, porušila výše uvedená ustanovení.


title: Spojené věci T-325/12 a T-332/12: Usnesení Tribunálu ze dne 6. prosince 2012 — Nizozemí a ING Groep v. Komise

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 6. prosince 2012 — Nizozemí a ING Groep v. Komise
   (Spojené věci T-325/12 a T-332/12) (1)

   2013/C 32/49
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 273, 8.9.2012.


title: Věc T-58/06: Žaloba podaná dne  22. února 2006  – H.A.L.T.E. v. Komise

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/23

         Žaloba podaná dne 22. února 2006 – H.A.L.T.E. v. Komise
   (Věc T-58/06)
   (2006/C 96/40)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Honorable Association de Logisticiens et de Transporteurs Européens – H.A.L.T.E (Neuilly-sur-Seine, Francie) (zástupce: J.-L. Lesquins, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               v souladu s článkem 232 Smlouvy o ES rozhodnout o porušení povinnosti přijmout rozhodnutí Evropskou komisí z důvodu, že nepřijala rozhodnutí, které měla přijmout podle ustanovení článků 87 a 88 téže smlouvy;

               —

               nařídit Komisi přijmout všechna opatření nezbytná k úplnému vykonání rozsudku;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Projednávaným návrhem žádá asociace sdružující společnosti působící v odvětví zasilatelství, přepravy a logistiky Soud, aby určil nečinnost Komise v tom, kde protiprávně nezahájila formální řízení o přezkumu, tak jak je stanoveno v článku 88 ES, a nařídil předběžné přerušení placení podpory zpochybněné ve stížnosti žalobkyně týkající se podpor na restrukturalizaci udělenou SNCF, státním podnikem vlastněným 100 % francouzským státem, společnosti přepravy zboží SCS SERNAM.
   Žalobkyně na podporu své žaloby pro nečinnost uvádí argumenty, které mohou být v podstatě shrnuty do dvou žalobních důvodů.
   První žalobní důvod vychází z porušení čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES. Žalobkyně uplatňuje, že uplynutí lhůty delší než šest měsíců od její první stížnosti, přestože Komise o případu věděla, neboť již dříve vydala rozhodnutí, jejichž porušení je předmětem stížnosti, je ukazatelem vážných obtíží Komise při jejím posuzování slučitelnosti dotčené podpory se společným trhem. Komise měla z toho důvodu podle žalobkyně zahájit formální řízení o přezkumu podpor, které byly předmětem stížnosti. Žalobkyně kromě toho tvrdí, že případné neoznámení podpory francouzskými orgány nemůže Komisi zbavit jejích povinností péče náležející správě a že jakmile má k dispozici informace ohledně státních opatření, která by mohla být v rozporu se zásadami společného trhu zvláště v rámci stížnosti směřující k porušení jejího dřívějšího rozhodnutí, kterým se stanoví podmínky slučitelnosti státní podpory se společným trhem, je povinna uplatnit svou vyšetřovací pravomoc (1).
   Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 11 nařízení Rady č. 659/1999, kterým se stanoví způsob uplatnění článku 93 Smlouvy o ES (nový článek 88) (2). Žalobkyně tvrdí, že Komise měla předběžně rozhodnout o přerušení placení podpory v rozsahu, ve kterém byla podle žalobkyně splněna podmínka objektivní naléhavosti.

      (1)  Jedná se o rozhodnutí Komise ze dne 20. října 2004 týkající se státní podpory částečně provedené Francií ve prospěch podniku Sernam, C (2004) 3940 konečné

      (2)  Úř. věst. L 83, s. 1, nařízení naposledy pozměněné nařízením č. 794/2004 Komise ze dne 21. dubna 2004 (Úř. věst. L 182, s. 2)


title: Věc C-45/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Belgie) dne 28. ledna 2010 — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, 2. Marc Janssens v. Belgický stát

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Belgie) dne 28. ledna 2010 — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, 2. Marc Janssens v. Belgický stát
   (Věc C-45/10)
   2010/C 100/34
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

               Žalobci

               :

               Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW
               Marc Janssens

               Žalovaný

               :

               Belgický stát

      Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 3 písm. b), čl. 4 odst. 2, článek 5 a čl. 17 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 ze dne 26. května 2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a o změně směrnice Rady 92/65/EHS (1), jakož i články a přílohy rozhodnutí Komise 2003/803/ES (2) ze dne 26. listopadu 2003, kterým se stanoví vzorový pas pro přesuny psů, koček a fretek uvnitř Společenství, vnitrostátní právní úpravě, která nařizuje používání evropského pasu také jako dokladu o identifikaci a registraci pro psy a přitom stanoví, že třetí osoby mohou prostřednictvím identifikačních etiket provádět změny v záznamech týkajících se označení vlastníka a zvířete v částech I až III takového pasu, který vydal veterinární lékař schválený příslušným orgánem, tím, že přelepí starší identifikační údaje?

               2)

               Představují vnitrostátní ustanovení, která nařizují použití vzoru evropského pasu ve smyslu rozhodnutí č. 2003/803 také jako doklad o identifikaci a registraci pro psy a přitom stanoví, že třetí osoby mohou prostřednictvím identifikačních etiket provádět změny v záznamech týkajících se označení vlastníka a zvířete v částech I až III takového pasu, technické předpisy ve smyslu článku 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34 (3) ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů, které je podle článku 8 této směrnice třeba před jeho přijetím sdělit Komisi?

      (1)  Úř. věst. L 146, s. 1; Zvl. vyd. 03/39, s. 75.

      (2)  Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 03/41, s. 198.

      (3)  Úř. věst. L 204, s. 37; Zvl. vyd. 13/20, s. 337.


title: Věc C-462/04: Žaloba podaná dne 25. října 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/30

         Žaloba podaná dne 25. října 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-462/04)
   (2005/C 6/56)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 25. října 2004 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Eugeniem de March a Carmelem O'Reillym, jako zmocněnci.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2001/40/ES (1) ze dne 28. května 2001 o vzájemném uznávání rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí, anebo v každém případě tím, že o nich neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 2. prosince 2002.

      (1)  Úř. věst. L 149, 2.6.2001, s. 34.


title: Věc T-492/09: Žaloba podaná dne 7. prosince 2009 — MEDA Pharma v. OHIM — Nycomed (ALLERNIL)

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/44

         Žaloba podaná dne 7. prosince 2009 — MEDA Pharma v. OHIM — Nycomed (ALLERNIL)
   (Věc T-492/09)
   2010/C 37/63
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MEDA Pharma GmbH & Co. KG (Bad Homburg, Německo) (zástupci: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Nycomed GmbH (Konstanz, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 29. září 2009 vydané v odvolacím řízení ve věci R 1386/2007-4 týkajícím se námitek zakládajících se na německé ochranné známce č. 1 042 583„ALLERGODIL“, podaných proti evropské části mezinárodního zápisu 845 934„ALLERNIL“;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žadatelka o rozšíření ochrany: Nycomed GmbH

      Dotčená ochranná známka: Slovní ochranná známka „ALLERNIL“ pro výrobky zařazené do třídy 5 (mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství č. 845 934)

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaného v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Německá slovní ochranná známka č. 1 042 583„ALLERGODIL“ pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), neboť nebyly správně použity zásady práva o ochranných známkách týkající se nebezpečí záměny;

               —

               porušení článku 75 nařízení č. 207/2009, neboť napadnuté rozhodnutí nebylo dostatečně odůvodněno.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Spojené věci T-226/09 a T-230/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — British Telecommunications a BT Pension Scheme Trustees v. Komise ( „Státní podpory — Částečně osvobození od placení poplatků Penzijnímu ochrannému fondu — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem — Pojem státní podpory — Státní prostředky — Zvýhodnění — Selektivní povaha — Narušení hospodářské soutěže — Ovlivnění obchodu mezi členskými státy — Rovné zacházení — Přiměřenost — Legitimní očekávání — Povinnost odůvodnění — Poskytnutí podpory“ )

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — British Telecommunications a BT Pension Scheme Trustees v. Komise
   (Spojené věci T-226/09 a T-230/09) (1)

   (Státní podpory - Částečně osvobození od placení poplatků Penzijnímu ochrannému fondu - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem - Pojem státní podpory - Státní prostředky - Zvýhodnění - Selektivní povaha - Narušení hospodářské soutěže - Ovlivnění obchodu mezi členskými státy - Rovné zacházení - Přiměřenost - Legitimní očekávání - Povinnost odůvodnění - Poskytnutí podpory)
   2013/C 325/33
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: British Telecommunications (Londýn, Spojené království) (zástupci: G. Robert, M. Newhouse, T. Castorina, solicitors, J. Holmes, barrister, a H. Legge, QC) (věc T-226/09); a BT Pension Scheme Trustees Ltd (Londýn) (zástupci: J. Derenne a A. Müller-Rappard, advokáti) (věc T-230/09)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a N. Khan, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2009/703/ES ze dne 11. února 2009 o státní podpoře C 55/07 (ex NN 63/07, CP 106/06) poskytnuté Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska — Státní záruka pro B[ritish T[elecommunications] (Úř. věst. L 242, s. 21).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Ve věci T-226/09 se společnosti British Telecommunications plc ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Ve věci T-230/09 se společnosti BT Pension Scheme Trustees Ltd ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 193, ze dne 15.8.2009.


title: Věc F-99/11: Žaloba podaná dne 3. října 2011 — ZZ v. Komise

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/67

      Žaloba podaná dne 3. října 2011 — ZZ v. Komise
      (Věc F-99/11)
      (2012/C 25/128)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: ZZ (Triase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Předmět a popis sporu

      Zrušení konkludentního rozhodnutí Komise, které zamítá žádost žalobce, aby mu byla vyplacena dlužná zadržovaná část odměny za období od 1. června 2005 do 31. července 2010.

         Návrhová žádání žalobce

                  —

                  zrušit rozhodnutí o zamítnutí návrhových žádání žalobce uvedených v žádosti ze dne 20. srpna 2010, zaslané orgánu oprávněnému ke jmenování dne 20. srpna 2010, které přijala Komise nebo které je jí každopádně přičitatelné, bez ohledu na způsob, jakým je zamítnutí formulováno a ať již je částečné nebo úplné;

                  —

                  zrušit, v rozsahu, v němž je to nezbytné, oznámení zaregistrované dne 28. února 2011 pod referenčním číslem Ares(2011)217354, které došlo žalobci ke dni, jenž nepředchází 6. dubnu 2011;

                  —

                  zrušit rozhodnutí o zamítnutí návrhových žádání žalobce uvedených ve stížnosti ze dne 24. února 2011, které přijala Komise, bez ohledu na způsob, jakým je toto zamítnutí formulováno

                  —

                  uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-456/13: Žaloba podaná dne 21. srpna 2013 — Sea Handling v. Komise

text:
               12.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/10

         Žaloba podaná dne 21. srpna 2013 — Sea Handling v. Komise
   (Věc T-456/13)
   2013/C 298/17
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sea Handling SpA (Somma Lombardo, Itálie) (zástupci: B. Nascimbene a M. Merola, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí, kterým Komise zamítla Sea Handling SpA přístup k dokumentům uvedeným v žádosti ze dne 27. února 2013;

               —

               nařídil Komisi předložit vyžadované dokumenty žalobkyni;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise, které zamítá přístup žalobkyně k dokumentům v její dispozici, které se týkají správního řízení, které vedlo k přijetí rozhodnutí Komise ze dne 19. prosince 2012 o navýšení kapitálu uskutečněného společností SEA S.p.A ve prospěch SEA Handling (řízení SA.21420 — Itálie/SEA Handling).
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z procesních pochybení

                           —

                           v této souvislosti se poukazuje na čl. 7 odst. 1 a 3 a čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43), jakož i na články 41 a 47 Listiny základních práv Evropské unie, protože zaprvé řízení, které vedlo ke přijetí napadeného rozhodnutí, zahrnovalo neodůvodněná období nečinnosti a nepřiměřeně odůvodněná odročení a zadruhé nedodržení stanovených lhůt porušilo právo žalobkyně na obhajobu.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001

                           —

                           v této souvislosti žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí obsahuje zjevně nesprávné posouzení a porušení povinnosti uvést odůvodnění v rozsahu, v němž vychází ze zásady, že přístup k dokumentům by vážně poškodil vyšetřování Komise, jakož i již uzavřená šetření, a to aniž by se upřesnila povaha dotčené újmy.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001

                           —

                           v této souvislosti se uvádí, že napadené rozhodnutí obsahuje zjevně nesprávné posouzení a porušení povinnosti uvést odůvodnění v rozsahu, v němž tvrdí, že vyhovění žádosti žalobkyně o přístup by poškodilo obchodní zájmy stěžovatele, aniž by vysvětlilo, o jaké zájmy se jedná, čímž se nepřímo poškozuje kontrolní řízení v oblasti státní podpory, jelikož se zaměňují soukromé zájmy a veřejný zájem spojený s řádným průběhem vyšetřování a velmi široce se vykládají zájmy chráněné čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení.

               4)

               čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001 a zásady proporcionality

                           —

                           v této souvislosti se uvádí, že napadené rozhodnutí nedostatečně přezkoumává možnost přiznat žalobkyni přístup pouze k části žádaných dokumentů.

               5)

               pátý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení č. 1049/2001 a zásady proporcionality s ohledem na článek 42 Listiny základních práv Evropské unie

                           —

                           v této souvislosti se uvádí, že napadené rozhodnutí obsahuje nedostatečné vyhodnocení výjimek uplatněných s ohledem na veřejný zájem. Konkrétně Komise zamítla přístup k dokumentům bez přihlédnutí k existenci vyššího veřejného zájmu spojeného se zveřejněním žádaných dokumentů a bez podhodnocení konkrétních účinků, které by takové zveřejnění mělo na obchodní zájmy třetích osob a vyšetřování chráněné čl. 4 odst. 2 citovaného nařízení.


title: Spojené věci C-313/15 a C-530/15: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de commerce de Paris, Conseil d’État – Francie) – Eco-Emballages SA v. Sphère France SAS a další (C-313/15), Melitta France SAS a další v. Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (C-530/15) „Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Směrnice 94/62/ES — Článek 3 — Obaly a obalové odpady — Pojem — Role, trubice a válce, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály (‚Válcové dutinky‘) — Směrnice 2013/2/EU — Platnost — Změna seznamu příkladů uvedených v příloze I směrnice 94/62/ES Evropskou Komisí — Nepřihlédnutí k pojmu ‚obal‘ — Porušení prováděcích pravomocí“

text:
               16.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 14/11

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de commerce de Paris, Conseil d’État – Francie) – Eco-Emballages SA v. Sphère France SAS a další (C-313/15), Melitta France SAS a další v. Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (C-530/15)
   (Spojené věci C-313/15 a C-530/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Směrnice 94/62/ES - Článek 3 - Obaly a obalové odpady - Pojem - Role, trubice a válce, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály (‚Válcové dutinky‘) - Směrnice 2013/2/EU - Platnost - Změna seznamu příkladů uvedených v příloze I směrnice 94/62/ES Evropskou Komisí - Nepřihlédnutí k pojmu ‚obal‘ - Porušení prováděcích pravomocí“)
   (2017/C 014/14)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de commerce de Paris, Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      (Věc C-313/15)

      Žalobkyně: Eco-Emballages SA

      Žalované: Sphère France SAS, Carrefour Import SAS, SCA Tissue France SAS, Melitta France SAS, SCA Hygiène Products SAS, Wepa France SAS, dříve Wepa Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Délipapier SAS, Scamark SAS, CMC France SARL, Schweitzer SAS, Paul Hartmann SA, Wepa France SAS, dříve Wepa Lille SAS, Système U Centrale Nationale SA, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS

      za přítomnsti: Group’Hygiène syndicat professionnel (C-313/15)

      (Věc C-530/15)

      Žalobkyně: Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Délipapier SAS, Gopack SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Kimberly-Clark SAS, Wepa France SAS, dříve Lucart France, Paul Hartmann SA, SCA Hygiène Products SAS, SCA Tissue France SAS, Group’Hygiène syndicat professionnel

      Žalovaný: Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      za přítomnosti: Industrie Cartarie Tronchetti France SAS

      Výrok

   Článek 3 bod 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES ze dne 20. prosince 1994 o obalech a obalových odpadech, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/12/ES ze dne 11. února 2004 musí být vykládán v tom smyslu, že válcové dutinky ve formě rolí, trubic nebo válců, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály prodávané spotřebitelům, představují „obaly“ ve smyslu tohoto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.

      Úř. věst. C 414, 14.12.2015.


title: Věc C-556/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Craiova (Rumunsko) dne 28. října 2015 – Fondul Proprietatea SA v. Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Craiova (Rumunsko) dne 28. října 2015 – Fondul Proprietatea SA v. Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)
   (Věc C-556/15)
   (2016/C 038/32)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Craiova

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Fondul Proprietatea SA

      Odpůrkyně: Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 107 SFEU vykládán v tom smyslu, že podíl společnosti Complexului Energetic Oltenia SA na základním kapitálu projektové společnosti HIDRO TARNIȚA SA, jejímž předmětem činnosti je výstavba a provoz vodní elektrárny Tarnița-Lăpuștești, je státní podporou pro výrobce větrné a fotovoltaické energie vzhledem k tomu, že cílem projektu má být zajištění optimálních podmínek pro instalaci vyššího výkonu v elektrárnách, které vyrábí tyto druhy energií, a sice: (i) jedná se o opatření financované státem nebo ze státních prostředků, (ii) má selektivní povahu a (iii) může ovlivňovat obchod mezi členskými státy?

               2)

               V případě kladné odpovědi, podléhá tato státní podpora oznamovací [povinnosti] podle čl. 108 odst. 3 SFEU?


title: Věc T-20/08: Žaloba podaná dne 8. ledna 2008 – Evets v. OHIM

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/61

         Žaloba podaná dne 8. ledna 2008 – Evets v. OHIM
   (Věc T-20/08)
   (2008/C 64/98)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evets Corporation (Irvine, Spojené státy) (zástupce: S. Ryan, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí R 603/2007 – 4 čtvrtého odvolacího senátu ze dne 5. listopadu 2007;

               —

               nahradit jej usnesením, že žádost o restitutio in integrum byla podaná ve lhůtě stanovené čl. 78 odst. 2;

               —

               vrátit věc čtvrtému odvolacímu senátu, aby meritorně rozhodl o otázce, zda byla pro účely obnovy zápisu dotčené ochranné známky dodržena náležitá péče;

               —

               uložit žalobkyni náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka Společenství „DANELECTRO“ pro zboží a služby tříd 9 a 15 – přihláška č. 117 937

      Rozhodnutí oddělení pro správu ochranných známek a právní otázky: Zamítnutí žádosti o restitutio in integrum a určení, že dotčená ochranná známka byla zrušena

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Porušení čl. 78 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 40/94
   Žalobkyně tvrdí, že otázka splnění dvouměsíční lhůty stanovené výše uvedeným ustanovením pro účely podání žádosti o obnovení ochranné známky a zaplacení poplatku za obnovení nebyly součástí odvolání. Pokud by Soud rozhodl, že odvolací senát byl oprávněn přezkoumat danou otázku, žalobkyně podpůrně tvrdí, že lhůta byla spočtena nesprávně.


title: Výmaz věci C-108/04

text:
               29.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/18

         Výmaz věci C-108/04 (1)

   (2005/C 271/34)

      Jednací jazyk: španělština

   Usnesením ze dne 3. května 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-108/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia): Divina Cortiñas Yáñez proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS).

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc T-177/16: Žaloba podaná dne 22. dubna 2016 – Mema v. CPVO [Braeburn 78 (11078)]

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/64

      Žaloba podaná dne 22. dubna 2016 – Mema v. CPVO [Braeburn 78 (11078)]
      (Věc T-177/16)
      (2016/C 211/79)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Mema GmbH l.G. (Terlan, Itálie) (zástupci: B. Breitinger a S. Kirschstein-Freund, advokáti)

         Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO)

         Údaje týkající se řízení před CPVO

         Dotčené odrůdové právo Společenství: Braeburn 78 (11078) – přihláška odrůdového práva č. 2009/0954

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí odvolacího senátu CPVO ze dne 12. února 2016, ve věci A001/2015

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí a vrátil věc k dalšímu rozhodnutí odvolacímu senátu a uložil mu, aby napadené rozhodnutí zrušil, a aby uložil CPVO provést doplňující přezkum podle čl. 57 odst. 3 nařízení č. 2100/94;

                  —

                  podpůrně zrušil rozhodnutí odvolacího senátu CPVO ze dne 12. února 2016 (věc A 001/2015);

                  —

                  podpůrně pro případ, že nebude vyhověno ani prvním, ani druhému návrhu, přerušil řízení o žalobě v souladu s čl. 69 písm. d) jednacího řádu Tribunálu, který platí od 1. července 2015 (dále jen „jednací řád“), dokud nebude vydáno pravomocné rozhodnutí v řízení podle čl. 21 odst. 1 nařízení č. 2100/94 o zrušení odrůdového práva pro referenční odrůdu „Royal Braeburn“ (přihláška č. 1998/1082; odrůda č. 11960). Tento návrh je předběžný, protože podle výsledku řízení referenční odrůda odpadne, nebo z něj vyplyne, že Angers-Beaucouzé bylo jako místo přezkumu nevhodné (viz odst. 12) a tím bylo či nebylo nutno provést doplňující přezkum;

                  —

                  uložil CPVO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Zneužití pravomoci – porušení čl. 57 odst. 3 nařízení č. 2100/94;

                  —

                  porušení právní normy, která měla být použita při uplatňování nařízení č. 2100/94;

                  —

                  porušení bodu 57 protokolu CPVO pro odrůdy jablek;

                  —

                  porušení oddílu IV protokolu CPVO pro odrůdy jablek;

                  —

                  porušení čl. 75 druhé věty nařízení č. 2100/94 – právo být vyslechnut;

                  —

                  porušení čl. 75 první věty nařízení č. 2100/94 – nedostatečné odůvodnění.


title: Výmaz věci T-470/04

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/44

         Výmaz věci T-470/04 (1)

   (2005/C 143/84)

      (Jednací jazyk: francouzština)

   Usnesením ze dne 24. února 2005 rozhodl předseda prvního senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T-470/04, Thomas Peyker proti Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 57, 5.3.2005


title: Věc T-502/09: Usnesení Tribunálu ze dne 11. října 2011 — Inovis v. OHIM — Sonaecom (INOVIS)

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/44

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. října 2011 — Inovis v. OHIM — Sonaecom (INOVIS)
   (Věc T-502/09) (1)

   2011/C 347/81
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Složení přísahy nového člena Tribunálu

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/2

         Složení přísahy nového člena Tribunálu
   2010/C 346/02
   Pan Andrei Popescu, jmenovaný rozhodnutím zástupců vlád členských států Evropské unie ze dne 18. listopadu 2010 (1) soudcem Tribunálu Evropské unie na období od 26. listopadu 2010 do 31. srpna 2016, složil dne 26. listopadu 2010 přísahu před Soudním dvorem.

      (1)  Úř. věst. L 306, 23.11.2010, s. 76.


title: Věc C-105/05: Usnesení předsedy pátého senátu Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Finská republika

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/24

         Usnesení předsedy pátého senátu Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Finská republika
   (Věc C-105/05) (1)

   (2006/C 331/44)

      Jednací jazyk: finština

   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Věc C-496/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 17. srpna 2017 – Deutsche Post AG v. Hauptzollamt Köln

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 17. srpna 2017 – Deutsche Post AG v. Hauptzollamt Köln
   (Věc C-496/17)
   (2017/C 347/25)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Deutsche Post AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Köln

      Předběžná otázka

   Musí být ustanovení čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/2447 ze dne 24. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, vykládáno v tom smyslu, že celnímu orgánu umožňuje požadovat od žadatele sdělení daňových identifikačních čísel, která mu pro účely výběru daně z příjmu přidělil Bundeszentralamt für Steuern (Spolkový ústřední daňový úřad, Německo), a finančních úřadů příslušných k vyměření daně z příjmu členů dozorčí rady žadatele, jakož i jeho výkonných ředitelů, vedoucích oddělení, vedoucích účtárny, vedoucích celního oddělení a osob odpovědných za celní záležitosti a osob celní záležitosti vyřizujících?


title: Věc C-457/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 5. září 2011 — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort) v. Kyocera Mita Deutschland GmbH a další

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 5. září 2011 — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort) v. Kyocera Mita Deutschland GmbH a další
   (Věc C-457/11)
   2011/C 362/15
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Žalované: Kyocera Mita Deutschland GmbH, Epson Deutschland GmbH, Xerox GmbH

      Předběžné otázky

   Soudnímu dvoru Evropské unie se za účelem výkladu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES (1) ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti předkládají následující otázky:

               1)

               Má být směrnice při výkladu vnitrostátního práva zohledněna již pro situace, ke kterým došlo po 22. červnu 2001, kdy vstoupila směrnice v platnost, ale před okamžikem, kdy dne 22. prosince 2002 nabyla účinnosti?

               2)

               Jedná se u rozmnoženin, které vznikly pomocí tiskáren, o rozmnoženiny, které vznikly použitím jakékoliv fotografické techniky nebo některým jiným procesem s podobnými účinky ve smyslu čl. 5 odst. 2 písm. a) směrnice?

               3)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Mohou být požadavky směrnice na spravedlivou odměnu za výjimky nebo omezení práva na rozmnožování podle čl. 5 odst. 2 a 3 směrnice s ohledem na základní právo rovného zacházení, jež je zakotveno v článku 20 Listiny základních práv EU, splněny i tehdy, pokud osobami povinnými zaplatit přiměřenou odměnu nejsou výrobci, dovozci a prodejci tiskáren, nýbrž výrobci, dovozci a prodejci jiného přístroje nebo více jiných přístrojů sestavy přístrojů vhodné k provádění příslušných rozmnoženin?

               4)

               Připouští již sama možnost použití technologických prostředků ve smyslu článku 6 směrnice odpadnutí podmínky spravedlivé odměny ve smyslu čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice?

               5)

               Odpadá podmínka [čl. 5 odst. 2 písm. a) a b) směrnice] a možnost (viz 36 bod odůvodnění směrnice) spravedlivé odměny, pokud nositelé práv výslovně nebo konkludentně souhlasili s rozmnožováním svých děl?

      (1)  Úř. věst. L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230.


               18.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/7

         Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená dne 20. prosince 2016 soudem Fürstliches Obergericht ve věci Pascal Nobile v. DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG
   (Věc E-21/16)
   (2017/C 155/05)
   Dopisem ze dne 20. prosince 2016, který podatelna Soudního dvora ESVO obdržela dne 20. prosince 2016, požádal Fürstliches Obergericht (Knížecí odvolací soud) Soudní dvůr ESVO o poradní stanovisko ve věci Pascal Nobile v. DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG ohledně následujících otázek:

               1.

               Brání ustanovení čl. 201 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) tomu, aby pojišťovna právní ochrany a pojištěná osoba smluvně sjednaly, že pokud pojištěná osoba v okamžiku, kdy by byla oprávněna uplatnit nárok na pojistné plnění podle smlouvy o pojištění právní ochrany, zmocní k zastupování svých zájmů advokáta bez souhlasu pojišťovny právní ochrany, pak se jedná o porušení povinnosti pojištěné osoby, které pojišťovnu zprošťuje jejích závazků?

               2.

               Pokud bude na otázku č. 1 podána záporná odpověď: Kdy je v případě sporu zahájeno soudní nebo správní řízení uvedené v čl. 201 odst. 1 písm. a) směrnice 2009/138/ES, které zakládá možnost si svobodně vybrat advokáta? Je relevantní okamžik dán pouze formálním zahájením soudního řízení (podáním žaloby u soudu), anebo jsou zohledňovány i kroky předcházející, a pokud ano, které?

               3.

               Pokud budou odpovědi na otázky č. 1 a 2 podány po 16. lednu 2017:

                           a)

                           Brání zásada loajality stanovená v článku 3 Dohody o EHP vnitrostátním soudům za všech okolností v tom, aby zpochybnily platnost rozhodnutí Soudního dvora ESVO?

                           b)

                           Pokud bude na otázku č. 3a) podána záporná odpověď: Jaké okolnosti by vnitrostátním soudům dovolovaly zpochybnit platnost rozhodnutí Soudního dvora ESVO, aniž by tím tyto soudy porušily zásadu loajality stanovenou v článku 3 Dohody o EHP?


title: Věc T-40/09: Žaloba podaná dne 26. ledna 2009 – Advance Magazine Publishers v. OHIM – Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/31

         Žaloba podaná dne 26. ledna 2009 – Advance Magazine Publishers v. OHIM – Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)
   (Věc T-40/09)
   (2009/C 82/55)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Spojené státy) (zástupce: T. Alkin, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Selecciones Americanas, SA [Sitges (Barcelona), Španělsko]
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. listopadu 2008 ve věci R 280/2008-4 v rozsahu, v němž se týká námitek opírajících se o španělské ochranné známky č. 255 186 a 2 529 7282 529 728;

               —

               změnit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. listopadu 2008 ve věci R 280/2008-4 tak, že rozhodnutí o námitkách bude odloženo do té doby, než bude znám výsledek námitkového řízení ohledně přihlášky ochranné známky Společenství č. 3 064 219; a

               —

               uložit dalšímu účastníku řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „VOGUE CAFÉ“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 21, 25 a 43

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítané ochranné známky nebo označení: Španělská obrazová ochranná známka č. 255 186 „Vogue Juan Fort, S.A. – Badalona“ pro výrobky zařazené do třídy 25; španělská obrazová ochranná známka č. 2 529 728 „VOGUE studio“ pro výrobky zařazené do třídy 25; přihláška obrazové ochranné známky Společenství č. 3 064 219 „VOGUE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 25, 35 a 39

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám pro výrobky zařazené do třídy 25

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 43 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 40/94 či pravidla 22 odst. 3 nařízení Komise č. 2868/95 (1), jelikož odvolací senát nesprávně konstatoval, že důkazní prostředky předložené druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem byly s to prokázat užívání španělské ochranné známky č. 255 186; porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, neboť odvolací senát dospěl k nesprávnému závěru, že existuje nebezpečí záměny mezi dotčenou ochrannou známkou Společenství a španělskou ochrannou známkou č. 2 529 728; porušení pravidla 20 odst. 7 nařízení Komise č. 2868/95, jelikož odvolací senát uvedl nedostatečné důvody pro odmítnutí přerušit řízení do rozhodnutí o námitkách proti přihlášce ochranné známky Společenství č. 3 064 219.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).


title: Výmaz věci C-274/03

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/11

         Výmaz věci C-274/03 (1)

   (2004/C 314/24)
   Usnesením ze dne 16. září 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-274/03, Komise Evropských společenství proti Irsku.

      (1)  Úř. věst. C 200, 23.8.2003.


title: Věc F-122/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 14. prosince 2006 – Economidis v. Komise ( Úředníci — Jmenování — Funkce vedoucího odboru — Zamítnutí žádosti žalobce — Zjevně nesprávné posouzení )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/47

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 14. prosince 2006 – Economidis v. Komise
   (Věc F-122/05) (1)

   („Úředníci - Jmenování - Funkce vedoucího odboru - Zamítnutí žádosti žalobce - Zjevně nesprávné posouzení“)
   (2006/C 331/105)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Ioannis Economidis (Woluwé-St-Étienne, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise, kterými byla zamítnuta žádost žalobce o pracovní místo vedoucího odboru RTD.F.5 – Biotechnologie a aplikovaná genomika a kterými byl na zmíněné pracovní místo jmenován p. H.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 23. prosince 2004, kterým se jmenuje p. H. na místo vedoucího odboru „Biotechnologie a aplikovaná genomika“ a v důsledku toho se zamítá žádost žalobce o toto pracovní místo, se zrušuje.

               2)

               Komisi evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Věc F-32/12: Žaloba podaná dne 7. března 2012 — ZZ v. Komise

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/36

         Žaloba podaná dne 7. března 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-32/12)
   2012/C 138/86
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení implicitního rozhodnutí Komise nenahradit část nákladů vynaložených žalobcem v rámci věci F-56/09, Marcuccio v. Komise, jejichž úhrada byla žalované uložena rozsudkem vydaným dne 9. června 2011.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise nebo přinejmenším jí přičitatelné rozhodnutí, nehledě na jeho formu, kterým se zamítají, ať už částečně nebo úplně, tvrzení žalobce formulovaná v žádosti ze dne 4. ledna 2011;

               —

               bude-li třeba, zrušit rozhodnutí, nehledě na jeho formu, kterým se zamítá stížnost žalobce ze dne 20. července 2011, podaná proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti ze dne 4. ledna 2011;

               —

               bude-li třeba, konstatovat, že Komise tím, že se zejména nevyjádřila k žádosti ze dne 4. ledna 2011, protiprávně opominula provést rozhodnutí vydané Soudem dne 9. června 2010 ve věci F-56/09, Marcuccio v. Komise a zejména bod 4 jeho výroku;

               —

               uložit Komisi, aby žalobci zaplatila částku 3 174,87 euro, spolu s úroky ve prospěch žalobce — pokud a v rozsahu, v němž mu tato částka nebude zaplacena — v sazbě 10 % ročně a s roční kapitalizací, ode dne následujícího podání této žaloby až do dne, kdy bude výše uvedená částka skutečně zaplacena;

               —

               uložit Komisi, aby žalobci zaplatila částku deseti euro denně za každý další den od kterého, počítaje ode dne po podání této žaloby a bez omezení v čase, mu Komise nadále nezaplatí částku 3 174,87 euro nebo přinejmenším se nadále nevyjádří k žádosti ze dne 4. ledna 2011, částku deseti euro, kterou je třeba zaplatit od tohoto dne a spolu s úroky ve prospěch žalobce — pokud a v rozsahu, v němž mu tato částka nebude zaplacena — v sazbě 10 % ročně a s roční kapitalizací, ode dne následujícího den, kdy měla být výše uvedená částka zaplacena až do dne, kdy bude skutečně zaplacena;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2005 ve věci T-40/04: Emma Bonino a další proti Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie (Nařízení o statutu a financování politických stran na evropské úrovni — Žaloba na neplatnost — Námitka nepřípustnosti — Napadnutelný akt — Aktivní legitimace — Nepřípustnost)

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/22

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 11. července 2005
   ve věci T-40/04: Emma Bonino a další proti Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie (1)

   (Nařízení o statutu a financování politických stran na evropské úrovni - Žaloba na neplatnost - Námitka nepřípustnosti - Napadnutelný akt - Aktivní legitimace - Nepřípustnost)
   (2005/C 229/47)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-40/04, Emma Bonino, s bydlištěm v Římě (Itálie), Marco Cappato, s bydlištěm ve Vedano al Lambro (Itálie), Gianfranco Dell'Alba, s bydlištěm v Livournu (Itálie), Benedetto Della Vedova, s bydlištěm v Tiranu (Itálie), Olivier Depuis, s bydlištěm v Římě, Marco Pannella, s bydlištěm v Římě, Maurizio Turco, s bydlištěm v Pulsanu (Itálie), Liste Emma Bonino, s bydlištěm v Římě, zastoupení G. Vandersandenem a L. Levim, advokáty, proti Evropskému parlamentu (zmocněnci: H. Krück, N. Lorenz a D. Moore, s adresou pro účely doručování v Lucemburku) a Radě Evropské unie (zmocněnci: M. Sims a I. Díez Parra), jejímž předmětem je návrh na zrušení nařízení (ES) č. 2004/2003 Evropského Parlamentu a Rady ze dne 4. listopadu 2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni (Úř. věst. L 297, s. 1), Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, N. J. Forwood a S. Papasavvas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 11. července 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobcům se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc C-339/06: Žaloba podaná dne 4. srpna 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/31

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-339/06)
   (2006/C 224/59)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: C. Cattabriga, zmocněnec)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2004/116/ES (1) ze dne 23. prosince 2004, kterou se mění příloha směrnice Rady 82/471/EHS, pokud jde o zápis Candida guilliermondii, respektive tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 1 této směrnice;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 30. června 2005.

      (1)  Úř. věst. L 379, s. 81.


title: Věc T-379/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2015 – Innovation First v. OHIM (NANO) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství NANO — Právo být vyslechnut — Povinnost uvést odůvodnění — Zkoumání skutečností z moci úřední — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               23.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2015 – Innovation First v. OHIM (NANO)
   (Věc T-379/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství NANO - Právo být vyslechnut - Povinnost uvést odůvodnění - Zkoumání skutečností z moci úřední - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 096/20)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Innovation First, Inc. (Greenville, Jižní Karolína, Spojené státy americké) (zástupce: J. Zecher, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: A. Poch, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. dubna 2013 (věc R 1271/2012-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení NANO k zápisu jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spolčenosti Innovation First, Inc., se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7.9.2013.


title: Věc T-37/15: Žaloba podaná dne 23. ledna 2015 – Abertis Telecom Terrestre v. Komise

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/41

         Žaloba podaná dne 23. ledna 2015 – Abertis Telecom Terrestre v. Komise
   (Věc T-37/15)
   (2015/C 089/49)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Abertis Telecom Terrestre, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, A. Balcells Cartagena a M. Bolsa Ferruz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a zejména jeho článek 1 v rozsahu, v němž konstatuje existenci státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem;

               —

               zrušil v důsledku toho inkasní příkazy vydané v článcích 3 a 4 rozhodnutí, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné jako ve věci T-36/15, HISPASAT v. Komise.


title: Věc C-74/15: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. listopadu 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Oradea – Rumunsko) – Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău v. Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA a další „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Ochrana spotřebitelů — Směrnice 93/13/EHS — Článek 1 odst. 1 a čl. 2 písm. b) — Zneužívající klauzule ve spotřebitelských smlouvách — Smlouvy o ručení a o zajišťovacím převodu práva uzavřené mezi úvěrovými institucemi a fyzickými osobami jednajícími pro účely, které nespadají do rámce jejich profesní činnosti a nemají vazbu funkční povahy na obchodní společnost, za jejíž závazky poskytují zajištění“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/17

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. listopadu 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Oradea – Rumunsko) – Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău v. Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA a další
   (Věc C-74/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 93/13/EHS - Článek 1 odst. 1 a čl. 2 písm. b) - Zneužívající klauzule ve spotřebitelských smlouvách - Smlouvy o ručení a o zajišťovacím převodu práva uzavřené mezi úvěrovými institucemi a fyzickými osobami jednajícími pro účely, které nespadají do rámce jejich profesní činnosti a nemají vazbu funkční povahy na obchodní společnost, za jejíž závazky poskytují zajištění“)
   (2016/C 038/25)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Oradea

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău

      Odpůrci: Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA Arad, Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare, Cristian Tarcău, Corina Tarcău, SC Magenta, v likvidaci, SC Crisco SRL

      Výrok

   Článek 1 odst. 1 a 2 písm. b) směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že tato směrnice se může vztahovat na smlouvu o ručení nebo o zajišťovacím převodu práva uzavřenou mezi fyzickou osobou a úvěrovou institucí za účelem zajištění závazků sjednaných obchodní společností vůči této úvěrové instituci v rámci úvěrové smlouvy, pokud tato fyzická osoba jednala za účelem, který nespadá do rámce její profesní činnosti a nemá funkční vazbu s touto společností.

      (1)  Úř. věst. C 171, 26.5.2015.


title: Věc T-100/12: Žaloba podaná dne 22. února 2012 — Almashreq Investment v. Rada

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/30

         Žaloba podaná dne 22. února 2012 — Almashreq Investment v. Rada
   (Věc T-100/12)
   2012/C 151/52
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Almashreq Investment Co. (Joint-Stock Holding Company) (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu žalobkyně za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí 2011/782/SZBP ze dne 1. prosince 2011, jakož i nařízení č. 36/2012 (EU) ze dne 18. ledna 2012 na ně navazující prováděcí akty v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů vynaložených v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně tři žalobní důvody, které jsou v podstatných rysech totožné nebo podobné s žalobními důvody uplatněnými v rámci věcí T-432/11, Makhlouf v. Rada (1), a T-433/11, Makhlouf v. Rada (2).

      (1)  Úř. věst. 2011, C 290, s. 13.

      (2)  Úř. věst. 2011, C 290, s. 14.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 7. července 2005 ve spojených věcech C-304/04 a 305/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te Amsterdam): Jacob Meijer BV, Eagle International Freight BV proti Inspecteur van de Belastingdienst (Společný celní sazebník — Celní zařazení zvukových karet pro počítače — Platnost nařízení (ES) č. 2086/97 a 2261/98)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/21

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 7. července 2005
   ve spojených věcech C-304/04 a 305/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te Amsterdam): Jacob Meijer BV, Eagle International Freight BV proti Inspecteur van de Belastingdienst (1)

   (Společný celní sazebník - Celní zařazení zvukových karet pro počítače - Platnost nařízení (ES) č. 2086/97 a 2261/98)
   (2005/C 217/40)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve spojených věcech C-304/04 a C-305/04, jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané rozhodnutími Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemsko) ze dne 13. července 2004, došlými Soudnímu dvoru dne 19. července 2004, v řízeních Jacob Meijer BV (C-304/04), Eagle International Freight BV (C-305/04) proti Inspecteur van de Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, N. Colneric a M. Ilešič (zpravodaj), soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 7. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Nařízení Komise (ES) č. 2086/97 ze dne 4. listopadu 1997 a nařízení Komise (ES) č. 2261/98 ze dne 26. října 1998, kterými se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, jsou neplatná v rozsahu, v němž zařazují pod podpoložku 8543 89 79 kombinované nomenklatury takové zvukové karty pro počítače, jaké jsou dotčeny ve věcech v původním řízení.

      (1)  Úř. věst. C 228, 11.9.2004


title: Věc T-226/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 3. dubna 2008 – PTV v. OHIM (MAP&GUIDE The Mapware Company)

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/37

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 3. dubna 2008 – PTV v. OHIM (MAP&GUIDE The Mapware Company)
   (Věc T-226/06) (1)

   (2008/C 142/68)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 249, 11.10.2006.


title: Věc T-411/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2017 – Laufen Austria v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh se zařízením a pevnými součástmi koupelen — Rozhodnutí o tom, že byl porušen článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP — Pokuty — Uložení povinnosti mateřské a dceřiné společnosti zaplatit pokutu společně a nerozdílně — Horní hranice ve výši 10 % obratu — Výpočet horní hranice pouze na základě obratu dceřiné společnosti za období protiprávního jednání před tím, než ji nabyla mateřská společnost“

text:
               23.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2017 – Laufen Austria v. Komise
   (Věc T-411/10) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh se zařízením a pevnými součástmi koupelen - Rozhodnutí o tom, že byl porušen článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP - Pokuty - Uložení povinnosti mateřské a dceřiné společnosti zaplatit pokutu společně a nerozdílně - Horní hranice ve výši 10 % obratu - Výpočet horní hranice pouze na základě obratu dceřiné společnosti za období protiprávního jednání před tím, než ji nabyla mateřská společnost“)
   (2017/C 357/09)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Laufen Austria AG (Wilhelmsburg, Rakousko) (zástupce: E. Navarro Varona, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, F. Jimeno Fernández a F. Castilla Contreras, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na základě článku 263 SFEU směřující zaprvé k částečnému zrušení rozhodnutí Komise C(2010) 4185 final ze dne 23. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39092 – zařízení a pevné součásti koupelen), a zadruhé návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni tímto rozhodnutím.

      Výrok rozsudku

               1)

               Část pokuty uložená Laufen Austria AG, za kterou je osobně odpovědná vzhledem k protiprávnímu jednání, jehož se dopustila v období od 12. října 1994 do 28. října 1999, činí 4 788 001 eur.

               2)

               Společnost Laufen Austria a Evropská komise ponesou každá vlastní náklady řízení vynaložené v řízení před Tribunálem a Soudním dvorem.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Spojené věci C-583/16 a C-584/16: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Versailles – Francie) – Green Yellow Canet en Roussillon SNC (C-583/16), Green Yellow Hyères Sup SNC (C-584/16) v. Enedis, SA, za účasti: Axa Corporate Solutions Assurances SA

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/29

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Versailles – Francie) – Green Yellow Canet en Roussillon SNC (C-583/16), Green Yellow Hyères Sup SNC (C-584/16) v. Enedis, SA, za účasti: Axa Corporate Solutions Assurances SA
   (Spojené věci C-583/16 a C-584/16) (1)

   (2017/C 283/42)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věcí.

      (1)  Úř. věst. C 38, 6.2.2017.


title: Věc T-715/14: Žaloba podaná dne 9. října 2014 — NK Rosneft a další v. Rada

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/40

         Žaloba podaná dne 9. října 2014 — NK Rosneft a další v. Rada
   (Věc T-715/14)
   (2014/C 431/64)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: NK Rosneft OAO (Moskva, Rusko); RN-Shelf-Arktika OOO (Moskva); RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Yuzhniy Sakhalin, Rusko); RN-Exploration OOO (Moskva), a Tagulskoe OOO (Krasnojarsk, Rusko) (zástupce: T. Beazley, QC)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil čl. 1 odst. 2 písm. b), c) a d) a článek 3 přílohy III rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP ze dne 31. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině, ve znění rozhodnutí Rady 2014/659/SZBP ze 8. září 2014;

               —

               zrušil články 3 a 3a a čl. 4 odst. 3 a 4 přílohy II, čl. 5 odst. 2 písm. b), c) a d) a článek 3 přílohy VI a článek 11 nařízení Rady (EU) č. 833/2014 ze dne 31. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině, ve znění nařízení Rady (EU) č. 960/2014 ze dne 8. září 2014;

               —

               případně zrušil nařízení Rady (EU) č. 833/2014 a rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP v rozsahu, v němž se týkají žalobkyň;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z tvrzení, že Rada neuvedla dostatečné důvody, které by umožnily v plném rozsahu přezkoumat hmotněprávní nebo procesní legalitu ustanovení, jejichž zrušení se žalobkyně domáhají („relevantní opatření“) a vzhledem k relevantním opatřením porušila právo žalobkyň na obhajobu a účinnou soudní ochranu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že Rada nepředložila žádné poznatky, které by mohly odůvodňovat nebo odůvodňují, že relevantní opatření jsou legitimní nebo legální.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z tvrzení, že relevantní opatření porušují mezinárodní závazky Evropské unie podle Dohody o partnerství a spolupráci s Ruskem nebo GATT.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z tvrzení, že Rada přijetím relevantních opatření překročila svou pravomoc, nebo že tato opatření jsou protiprávní, protože neexistuje žádná zjevná racionální nebo odůvodněná souvislost mezi tvrzeným cílem rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP a prostředky k jeho dosažení.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z tvrzení, podle něhož nařízení Rady (EU) č. 833/2014 nijak nedává ustanovením rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP vlastní účinek, jelikož Rada neměla pravomoc k jeho přijetí, nebo v případě, že by tuto pravomoc měla, nemohla v souladu s právem přijmout článek 3 nařízení Rady (EU) č. 833/2014, jelikož je (přinejmenším) na první pohled v rozporu se základními ustanoveními rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP, zejména s článkem 4.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z tvrzení, že Rada neměla pravomoc přijmout, nebo legálně nemohla přijmout, relevantní ustanovení, protože porušují základní zásadu rovného zacházení a zákaz svévole.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z tvrzení, že Rada neměla pravomoc přijmout, nebo nemohla v souladu s právem přijmout relevantní ustanovení, protože jsou nepřiměřená, nebo se neprokázala jako přiměřená cíli sledovanému rozhodnutím Rady 2014/512/SZBP. Navíc v důsledku výše uvedené nepřiměřenosti ustanovení: a) zasahují do legislativní pravomoci Unie podle (dohody) CCP a b) představují nepřípustný zásah do základních práv žalobkyň na vlastnictví nebo jejich svobody podnikání.

               8.

               Osmý žalobní důvod vychází z tvrzení, že zejména vzhledem k tomu, že relevantní opatření a jejich povaha nebyly vysvětleny, alespoň část účelu napadených ustanovení může vést k jinému nežli uvedenému cíl, a v dalším ohledu byly porušeny pravomoci svěřené rozhodnutím Rady 2014/512/SZBP.

               9.

               Devátý žalobní důvod vychází z tvrzení, že byly porušeny ústavní záruky právní jistoty, včetně neobjasněných klíčových pojmů v relevantních opatřeních.