title: Věc C-546/10: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. září 2011 — Hans-Peter Wilfer v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravní prostředek — Ochranná známka Společenství — Obrazové označení znázorňující hlavu kytary — Zamítnutí zápisu — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Zkoumání skutečností z moci úřední — Článek 7 odst. 1 písm. b) a čl. 74 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94 — Přípustnost důkazů předložených poprvé před Tribunálem — Rovné zacházení“ )

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/23

      Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. září 2011 — Hans-Peter Wilfer v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
      (Věc C-546/10) (1)

      (Kasační opravní prostředek - Ochranná známka Společenství - Obrazové označení znázorňující hlavu kytary - Zamítnutí zápisu - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Zkoumání skutečností z moci úřední - Článek 7 odst. 1 písm. b) a čl. 74 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94 - Přípustnost důkazů předložených poprvé před Tribunálem - Rovné zacházení)
      (2012/C 25/40)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Hans-Peter Wilfer (zástupce: W. Prinz, Rechtsanwalt)

         Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

         Předmět věci

      Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtý senát) ze dne 8. září 2010, Wilfer v. OHIM (T-458/08), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. července 2008, které zamítlo odvolání proti rozhodnutí průzkumového referenta, které částečně zamítlo zápis obrazové ochranné známky znázorňující hlavu kytary ve stříbrné, šedé a hnědé barvě jako ochranné známky Společenství pro některé výrobky náležející do třídy 9 a 15 — Rozlišovací způsobilost obrazového označení, které spočívá ve dvojrozměrném znázornění části výrobku

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  H.-P. Wilferovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011.


title: Věc C-141/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. prosince 2009 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/44

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. prosince 2009 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-141/09) (1)

   2010/C 63/76

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


title: Věc C-507/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. prosince 2009 Goldman Management AD proti usnesení Soudu prvního stupně vydanému dne 16. listopadu 2009 ve věci T-354/09

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 7. prosince 2009 Goldman Management AD proti usnesení Soudu prvního stupně vydanému dne 16. listopadu 2009 ve věci T-354/09
   (Věc C-507/09 P)
   ()
   2010/C 221/24
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Goldman Management AD (zástupce: I. Lilkova, advokátka)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Bulharská republika
   Usnesením ze dne 6. května 2010, Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je zjevně nepřípustný.


title: Věc C-529/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Hamburg – Německo) – Andrea Lange v. ERGO Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/22

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Hamburg – Německo) – Andrea Lange v. ERGO Lebensversicherung AG
   (Věc C-529/12) (1)

   2014/C 184/31
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 38, 9. 2. 2013.


title: Věc T-708/15: Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Cham a Bena Properties v. Rada

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Cham a Bena Properties v. Rada
   (Věc T-708/15) (1)

   (2016/C 410/61)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 59, 15. 2. 2016.


               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/1

         (2007/C 56/01)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 42, 24.2.2007

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 20, 27.1.2007

      Úř. věst. C 331, 30.12.2006

      Úř. věst. C 326, 30.12.2006

      Úř. věst. C 310, 16.12.2006

      Úř. věst. C 294, 2.12.2006

      Úř. věst. C 281, 18.11.2006

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-231/04: Usnesení Soudního dvora ze dne 11. května 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio, Itálie) – Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Fvg Federagricole, Friulvini Soc. coop. rl, Cantina Sociale di Ramuscello e S. Vito v. Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Veneto (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Vnější vztahy — Dohoda ES-Maďarsko o vzájemné ochraně a kontrole názvů vín — Ochrana označení některých vín pocházejících z Maďarska ve Společenství — Zeměpisné označení Tokaj — Výměna dopisů — Možnost užívat pojem Tocai ve výraze Tocai friulano nebo Tocai italico pro označování a obchodní úpravu některých italských vín, zvláště jakostních vín stanovené oblasti ( jakostní vína s. o. ), v průběhu přechodného období, které končí dne 31. března 2007 — Vyloučení této možnosti po uplynutí přechodného období — Platnost — Právní základ — Článek 133 ES — Zásady mezinárodního práva týkající se smluv — Články 22 až 24 dohody TRIPS — Ochrana základních práv — Právo vlastnit majetek)

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/14

         Usnesení Soudního dvora ze dne 11. května 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio, Itálie) – Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Fvg Federagricole, Friulvini Soc. coop. rl, Cantina Sociale di Ramuscello e S. Vito v. Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Veneto
   (Věc C-231/04) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Vnější vztahy - Dohoda ES-Maďarsko o vzájemné ochraně a kontrole názvů vín - Ochrana označení některých vín pocházejících z Maďarska ve Společenství - Zeměpisné označení „Tokaj“ - Výměna dopisů - Možnost užívat pojem „Tocai“ ve výraze „Tocai friulano“ nebo „Tocai italico“ pro označování a obchodní úpravu některých italských vín, zvláště jakostních vín stanovené oblasti („jakostní vína s. o.“), v průběhu přechodného období, které končí dne 31. března 2007 - Vyloučení této možnosti po uplynutí přechodného období - Platnost - Právní základ - Článek 133 ES - Zásady mezinárodního práva týkající se smluv - Články 22 až 24 dohody TRIPS - Ochrana základních práv - Právo vlastnit majetek)
   (2006/C 224/25)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci řízení

      Žalobci: Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Fvg Federagricole, Friulvini Soc. coop. rl, Cantina Sociale di Ramuscello e S. Vito

      Žalovaná: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Veneto
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Platnost dohody ES-Maďarsko ze dne 23. listopadu 1993 o vzájemné ochraně názvů vín – Platnost výměny dopisů mezi stranami dohody, které stanoví zákaz používání označení „Tocai“ v Itálii od roku 2007
   Výrok

               1)

               Evropská dohoda o přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Maďarskou republikou na straně druhé uzavřená a schválená jménem Společenství rozhodnutím Rady a Komise 93/742/Euratom, ESUO, ES ze dne 13. prosince 1993, není právním základem rozhodnutí Rady 93/724/ES ze dne 23. listopadu 1993 o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Maďarskou republikou o vzájemné ochraně a kontrole názvů vín.

               2)

               Článek 133 ES, uvedený v preambuli rozhodnutí 93/724, představuje náležitý právní základ pro uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Maďarskou republikou o vzájemné ochraně a kontrole názvů vín samotným Společenstvím.

               3)

               Zákaz užívat název „Tocai“ v Itálii po 31. březnu 2007, který vyplývá z výměny dopisů týkající se článku 4 dohody mezi Evropským společenstvím a Maďarskou republikou o vzájemné ochraně a kontrole názvů vín, není v rozporu s úpravou homonymních označení podle čl. 4 odst. 5 téže dohody.

               4)

               Společné prohlášení týkající se čl. 4 odst. 5 dohody mezi Evropským společenstvím a Maďarskou republikou o vzájemné ochraně a kontrole názvů vín nepředstavuje, když v prvním pododstavci uvádí, pokud jde o čl. 4 odst. 5 písm. a) téže dohody, že smluvní strany konstatovaly, že v době vyjednávání jim nebyl znám žádný konkrétní případ, ve kterém by se uvedená ustanovení mohla použít, zjevně chybné vylíčení skutečnosti.

               5)

               Články 22 až 24 Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví, obsažené v příloze 1 C dohody zakládající Světovou obchodní organizaci, schválené jménem Společenství, pokud jde o věci náležející do jeho působnosti, rozhodnutím Rady 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994, musí být vykládány v tom smyslu, že v takovém případě jako ve věci v původním řízení, která se týká homonymie zeměpisného označení třetí země a označení shodného se jménem odrůdy révy, užívaného v obchodní úpravě některých vín ze Společenství, která jsou z této odrůdy vyráběna, nevyžadují uvedená ustanovení, aby toto označení mohlo být nadále užíváno v budoucnosti, nehledě k dvojí podmínce, že označení bylo dotyčnými výrobci užíváno po dobu alespoň desíti let před 15. dubnem 1994 nebo v dobré víře před tímto datem, a že jasně označuje zemi, oblast nebo zónu původu chráněného vína, aby spotřebitel nemohl být uveden v omyl.

               6)

               Právo vlastnit majetek nebrání tomu, aby bylo dotyčným hospodářským subjektům z autonomní oblasti Friuli-Venezia Giulia (Itálie) zakázáno užívat pojem „Tocai“ ve výrazu „Tocai friulano“ nebo „Tocai italico“ pro označování a obchodní úpravu některých italských jakostních vín stanovené oblasti po skončení přechodného období, které končí dne 31. března 2007, tak, jak vyplývá z výměny dopisů týkající se článku 4 dohody mezi Evropským společenstvím a Maďarskou republikou o vzájemné ochraně a kontrole názvů vín, připojené k dohodě, avšak není v této dohodě uvedeno.

      (1)  Úř. věst. C 201, 7.8.2004.


title: Věc C-678/13: Žaloba podaná dne 19. prosince 2013 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               1.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 61/5

         Žaloba podaná dne 19. prosince 2013 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-678/13)
   2014/C 61/08
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Lozano Palacios a D. Milanowska, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje

               —

               určit podle čl. 258 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, že Polská republika nesplnila povinnosti, které pro ni plynou z článků 96 až 98 ve spojení s přílohou III směrnice o dani z přidané hodnoty (1) tím, že uplatnila sníženou sazbu daně z přidané hodnoty mimo jiné na následující dodávky týkající se lékařského vybavení, lékařského zařízení a farmaceutických výrobků uvedené v příloze č. 3 polského zákona o dani z přidané hodnoty:

                           —

                           lékařské vybavení, pomůcky a ostatní zařízení, která neslouží pro výlučnou osobní potřebu zdravotně postižených a nejsou obvykle určena k léčení zdravotního postižení nebo ke zmírnění jeho důsledků;

                           —

                           výrobky jako dezinfekční výrobky, farmaceutické výrobky a přípravky a lázeňské výrobky, které nejsou léčivými přípravky, obvykle užívanými pro péči o zdraví, prevenci chorob a pro účely lékařské a veterinární péče, nebo výrobky užívané k antikoncepci a hygienické ochraně;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   K odůvodnění své žaloby Komise uvádí, že Polská republika uplatňuje sníženou sazbu daně z přidané hodnoty na zboží, které nepatří do žádné z kategorií zboží uvedené v příloze III směrnice o dani z přidané hodnoty. Toto zboží je však nutno zdanit základní sazbou, neboť nespadá mezi výjimky uvedené v čl. 98 odst. 2 směrnice.
   Sporné zboží nemůže být užíváno jako farmaceutický výrobek, obvykle užívaný pro péči o zdraví, prevenci chorob a pro účely lékařské a veterinární péče, ani jako vybavení obvykle určené k léčení zdravotního postižení nebo ke zmírnění jeho důsledků, které je určeno pro výlučnou osobní potřebu zdravotně postižených. Kromě toho jsou mnohé kategorie zboží, které podle polských ustanovení spadají pod sníženou sazbu daně z přidané hodnoty, nejasné nebo nepřesně formulované, což znemožňuje určení, o jaké výrobky se skutečně jedná.

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc C-227/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika (Nesplnění povinnosti státem — Elektronické komunikace — Sítě a služby — Směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice) — Článek 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 první pododstavec — Nesprávné provedení)

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-227/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Elektronické komunikace - Sítě a služby - Směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice) - Článek 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 první pododstavec - Nesprávné provedení)
   (2009/C 6/09)
   Jednací jazyk: polština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Shotter a K. Mojzesowicz, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika (zástupci: E. Ośniecka-Tamecka, T. Nowakowski a M. Dowgielewicz, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nesprávné provedení čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 prvního pododstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 7) – Vnitrostátní telekomunikační předpisy ukládající prostřednictvím obecného právního ustanovení povinnost, aby operátoři veřejných komunikačních sítí sjednali v dobré víře smlouvy o přístupu, a stanovící, že regulační orgán může na žádost jedné ze stran, které nedospěly k dohodě, vydat rozhodnutí, které nahradí smlouvu mezi stranami
   Výrok

               1)

               Polská republika tím, že neprovedla správně čl. 4 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství a Polská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 199, 25.8.2007.


title: Věc C-380/03: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. prosince 2006 – Spolková republika Německo v. Evropský parlament, Rada Evropské unie (Žaloba na neplatnost — Sbližování právních předpisů — Směrnice 2003/33/ES — Reklama na tabákové výrobky a sponzorství související s tabákovými výrobky — Zrušení článků 3 a 4 — Volba právního základu — Články 95 ES a 152 ES — Zásada proporcionality)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/1

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. prosince 2006 – Spolková republika Německo v. Evropský parlament, Rada Evropské unie
   (Věc C-380/03) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Sbližování právních předpisů - Směrnice 2003/33/ES - Reklama na tabákové výrobky a sponzorství související s tabákovými výrobky - Zrušení článků 3 a 4 - Volba právního základu - Články 95 ES a 152 ES - Zásada proporcionality)
   (2006/C 331/01)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: C.-D. Quassowski, M. Lumma a W.-D. Plessing, zmocněnci, J. Sedemund, Rechtsanwalt,)

      Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: R. Passos, E. Waldherr a U. Rösslein, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: E. Karlsson a J.-P. Hix, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci na podporu žalovaných: Španělské království (zástupci: L. Fraguas Gadea a M. Rodríguez Cárcamo, zmocněnci), Finská republika (zástupci: A. Guimaraes-Purokoski a E. Bygglin, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a R. Loosli-Surrans, zmocněnci), Komise evropských společenství (zástupci: M.-J. Jonczy, L. Pignataro-Nolin a F. Hoffmeister, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení článků 3 a 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/33/ES ze dne 26. května 2003 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se reklamy na tabákové výrobky a sponzorství souvisejícího s tabákovými výrobky (Úř. věst. L 152, s. 16; Zvl. vyd. 15/07, s. 460) – Právní základ (článek 95 ES) – Uskutečnění cíle vytvoření vnitřního trhu zákazem uvedené činnosti – Dosah zákazu jakékoli harmonizace předpisů členských států za účelem ochrany lidského zdraví (článek 152 ES)
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Španělské království, Francouzská republika, Finská republika a Komise Evropských společenství ponesou vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 275, 15.11.2003.


title: Věc T-302/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. července 2011 — HeidelbergCement v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Hospodářská soutěž — Žádost o informace — Článek 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003 — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nedostatek naléhavosti“ )

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/24

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. července 2011 — HeidelbergCement v. Komise
   (Věc T-302/11 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Hospodářská soutěž - Žádost o informace - Článek 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003 - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedostatek naléhavosti)
   2011/C 282/51
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Německo) (zástupci: U. Denzel, T. Holzmüller a P. Pichler, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Kellerbauer, R. Sauer a C. Hödlmayr, zmocněnci)

      Předmět

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise K(2011) 2361 v konečném znění ze dne 31. března 2011 v řízení podle čl. 18 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc 39520 — Cement a příbuzné výrobky)

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-172/14 R: Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2014 – Stahlwerk Bous v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Vnitrostátní podpora produkce elektřiny z obnovitelných zdrojů — Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v oblasti státních podpor — Návrh na odklad vykonatelnosti — Naléhavost — Fumus boni juris“

text:
               22.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/14

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2014 – Stahlwerk Bous v. Komise
   (Věc T-172/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Vnitrostátní podpora produkce elektřiny z obnovitelných zdrojů - Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v oblasti státních podpor - Návrh na odklad vykonatelnosti - Naléhavost - Fumus boni juris“)
   2014/C 329/17
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Stahlwerk Bous GmbH (Bous, Německo) (zástupci: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odložení právních účinků rozhodnutí, kterým Komise zahájila formální vyšetřovací řízení v oblasti státních podpor, které se týká německého zákona o energiích z obnovitelných zdrojů.

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               Rozhodnutí ze dne 7. dubna 2014, Stahlwerke Bous v. Komise (T-172/14 R) se zrušuje.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-418/05 P: Kasační opravný prostředek podaný dne  25. listopadu 2005  Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvadorem Contrerasem Gilou, Josém Ramirem Lópezem, Antoniem Ramirem Lópezem, Cristobalem Gallegem Martínezem, Benitem Garcíou Burgosem a Antoniem Parrasem Rosou proti rozsudku vydanému dne  8. září 2005  Soudem prvního stupně Evropských společenství (třetím senátem) ve spojených věcech T-295/04 až T-297/04, Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos a Antonio Parras Rosa proti Radě Evropské unie

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. listopadu 2005 Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvadorem Contrerasem Gilou, Josém Ramirem Lópezem, Antoniem Ramirem Lópezem, Cristobalem Gallegem Martínezem, Benitem Garcíou Burgosem a Antoniem Parrasem Rosou proti rozsudku vydanému dne 8. září 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (třetím senátem) ve spojených věcech T-295/04 až T-297/04, Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos a Antonio Parras Rosa proti Radě Evropské unie
   (Věc C-418/05 P)
   (2006/C 48/24)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 25. listopadu 2005 kasační opravný prostředek podaný Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvadorem Contrerasem Gilou, Josém Ramirem Lópezem, Antoniem Ramirem Lópezem, Cristobalem Gallegem Martínezem, Benitem Garcíou Burgosem a Antoniem Parrasem Rosou, zastoupenými J. F. Vázquezem Medinou, advokátem, proti rozsudku vydanému dne 8. září 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (třetím senátem) ve spojených věcech T-295/04 až T-297/04, Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos a Antonio Parras Rosa proti Radě Evropské unie
   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé) navrhují, aby Soudní dvůr:

               1.

               Zrušil v celém rozsahu usnesení Soudu prvního stupně ze dne 8. září 2005 z důvodu porušení práva Společenství, článku 173 Smlouvy o ES;

               2.

               Vyhověl v celém rozsahu požadavkům předloženým v prvním stupni, pokud jde o základ věci, protože jsou v souladu s právním řádem Společenství;

               3.

               Uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               —

               Porušení článku 173 ES

         Navrhovatelé tvrdí, že jsou aktivně legitimováni k podání žaloby na neplatnost, jelikož jejich individuální právní situace je jasně a dokonale odlišuje od ostatních pěstitelů oliv.
   Všichni jsou vlastníky olivovníků vysazených v roce 1998 a všichni měli v hospodářském roce 1999 produkci ve výši 0 kg oliv, což jsou okolnosti, které jsou jim vlastní a které je odlišují od zbývající části odvětví pěstování oliv.


title: Věc C-317/04: Žaloba podaná dne 27. července 2004 Evropským parlamentem proti Radě Evropské unie

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/31

         Žaloba podaná dne 27. července 2004 Evropským parlamentem proti Radě Evropské unie
   (Věc C-317/04)
   (2004/C 228/66)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 27. července 2004 žaloba směřující proti Radě Evropské unie podaná Evropským parlamentem, zastoupeným R. Passosem a N. Lorenzem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Evropský parlament navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2004/496/ES ze dne 17. května 2004 (1);

               —

               uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Na podporu své žaloby Parlament vznáší pět žalobních důvodů.
   První dva žalobní důvody zpochybňují právní základ sporného rozhodnutí. V první řadě Parlament považuje za neodůvodněné použití článku 95, zejména s ohledem na judikaturu Soudního dvora z poslední doby týkající se výkladu tohoto ustanovení; krom toho, článek 95 nemůže zakládat pravomoc Společenství uzavřít dohodu, jelikož se tato dohoda týká zpracování údajů, které nespadají do oblasti působnosti směrnice 95/46 o ochraně osobních údajů. V druhé řadě dohoda předpokládá změnu této směrnice přijatou postupem podle článku 251 ES a nemůže být tedy uzavřena bez souhlasného stanoviska Parlamentu.
   Ve svém třetím žalobním důvodu se Parlament domnívá, že dohoda byla uzavřena v rozporu se základními právy, zejména s právem na ochranu osobních údajů, pokud jde o základní aspekty tohoto práva, a že rovněž představuje neodůvodněný zásah do soukromého života: to je neslučitelné s článkem 8 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod.
   Čtvrtý žalobní důvod se týká porušení zásady přiměřenosti, zejména tím, že dohoda stanoví předávání nadměrného počtu údajů o cestujících a že tyto údaje jsou uchovávány americkými orgány příliš dlouho.
   V poslední řadě se Parlament dovolává nedostatečného odůvodnění aktu tak zvláštní povahy, jakož i porušení zásady loajální spolupráce podle článku 10 ES, vzhledem k nezvyklým okolnostem přijetí sporného rozhodnutí, ke kterému došlo v průběhu řízení o žádosti o posudek 1/04 před Soudním dvorem o aspektech, které jednoznačně vyvolaly otázky právního rázu.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2004/496/ES ze dne 17. května 2004 o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o zpracování a předávání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) Úřadu pro cla a ochranu hranic ministerstva vnitřní bezpečnosti Spojených států (Úř. věst. L 183, 20.5.2004, s. 83).


title: Věc C-126/11: Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België — Belgie) — INNO NV v. Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie), Couture Albert BVBA ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Směrnice 2005/29/ES — Nekalé obchodní praktiky — Vnitrostátní právní úprava zakazující oznámení o snížení cen a oznámení, na základě nichž je možné snížení cen předpokládat“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/12

         Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België — Belgie) — INNO NV v. Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie), Couture Albert BVBA
   (Věc C-126/11) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Směrnice 2005/29/ES - Nekalé obchodní praktiky - Vnitrostátní právní úprava zakazující oznámení o snížení cen a oznámení, na základě nichž je možné snížení cen předpokládat)
   2012/C 73/20
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van Cassatie van België

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: INNO NV

      Žalované: Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie), Couture Albert BVBA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hof van Cassatie van België — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („směrnice o nekalých obchodních praktikách“) (Úř. věst. L 149, s. 22)

      Výrok

   Směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („směrnice o nekalých obchodních praktikách“) je třeba vykládat v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu opatření, jako je opatření dotčené v původním řízení, které stanoví obecný zákaz oznámení o snížení cen nebo oznámení, ze kterých lze usuzovat na snížení cen, během období, které předchází období slev v rozsahu, v němž toto ustanovení sleduje cíle směřující k ochraně spotřebitelů.

      (1)  Úř. věst. C 152, 21.5.2011.


title: Věc T-157/07: Žaloba podaná dne 9. května 2007 – Organizace Mudžáhidů íránského lidu v. Rada

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/43

         Žaloba podaná dne 9. května 2007 – Organizace Mudžáhidů íránského lidu v. Rada
   (Věc T-157/07)
   (2007/C 140/70)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Organizace Mudžáhidů íránského lidu (Auvers sur Oise, Francie) (zástupci: J. P. Spitzer, advokát a D. Vaughan QC)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit stále platná rozhodnutí Rady:

                           —

                           nepřezkoumat každých šest měsíců nebo později rozhodnutí Rady 2006/379 ve vztahu k žalobkyni;

                           —

                           ponechat do dnešního dne a nadále žalobkyni na seznamu teroristických organizací stanoveném rozhodnutím Rady 2006/379 ze dne 29. května 2006 s účinností ode dne tohoto rozhodnutí bez ohledu na rozsudek tohoto Soudu ve věci T- 228/02 ze dne 12. prosince 2006 a povinnosti Rady podle článku 233 ES.

               —

               nařídit žalované, v rozsahu, ve kterém to uzná za vhodné, aby jednala v souladu se svými právními povinnostmi.

               —

               nařídit žalované zaplatit žalobkyni náhradu škody ve výši 1 090 000 eur, jak je stanoveno v příloze 18, (a nadále vznikající škodu) s příslušenstvím.

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhá zrušení některých dopisů Rady a uplatňuje náhradu škody, jelikož Rada nepřezkoumala po šesti měsících seznam obsažený v rozhodnutí Rady 2006/379 (1) osob, skupin a subjektů, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 2580/2001 (2) o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu, tedy zmrazení finančních prostředků a jiných finančních zdrojů, a jelikož Rada ponechala žalobkyni na uvedeném seznamu.
   Podle žalobkyně měla Rada povinnost přezkoumat seznam osob uvedených na všech seznamech teroristických organizací, a to pravidelně, nejméně však jednou za šest měsíců. Žalobkyně tvrdí, že Rada tak neučinila ve vztahu k zahrnutí jména žalobkyně na seznam teroristických organizací.
   Žalobkyně dále tvrdí, že na základě rozsudku Soudu prvního stupně ve věci T-228/02, Organizace Mudžáhidů íránského lidu v. Rada, měla Rada povinnost vyškrtnout jméno žalobkyně z uvedeného seznamu.

      (1)  Rozhodnutí Rady ze dne 29. května 2006, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje rozhodnutí 2005/930/ES (Úř. věst. 2006, L 144, s. 21).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (Úř. věst. 2001, L 344, s. 70).


title: Věc C-335/10: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Craiova — Rumunsko) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu v. Claudia Norica Vijulan ( Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Vnitrostátní zdanění — Článek 110 SFEU — Daň ze znečišťování životního prostředí vybíraná při první registraci motorových vozidel )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/13

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Craiova — Rumunsko) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu v. Claudia Norica Vijulan
   (Věc C-335/10) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Vnitrostátní zdanění - Článek 110 SFEU - Daň ze znečišťování životního prostředí vybíraná při první registraci motorových vozidel)
   2011/C 311/18
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Craiova

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu

      Žalovaná: Claudia Norica Vijulan

      Předmět

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Curtea de Apel Craiova — Registrace ojetých vozidel již dříve registrovaných v jiných členských státech — Daň ze znečišťování životního prostředí, které jsou podrobena motorová vozidla při jejich první registraci v určitém členském státě — Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy s článkem 110 SFEU — Dočasné osvobození pro vozidla vykazující určité znaky

      Výrok

   Článek 110 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát zavedl daň ze znečišťování životního prostředí, jíž jsou podrobena motorová vozidla při jejich první registraci v tomto členském státě, je-li toto daňové opatření nastaveno takovým způsobem, že odrazuje od uvádění ojetých vozidel zakoupených v jiných členských státech do provozu v uvedeném členském státě, aniž odrazuje od koupě ojetých vozidel téhož stáří a téhož opotřebení na tuzemském trhu.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.10.2010.


title: Věc C-219/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-219/06) (1)

   (2007/C 42/39)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 165, 15.7.2006.


title: Věc F-125/12: Žaloba podaná dne 3. listopadu 2012 — ZZ v. OHIM

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/72

         Žaloba podaná dne 3. listopadu 2012 — ZZ v. OHIM
   (Věc F-125/12)
   2013/C 26/149
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení hodnotící zprávy žalobce za rok 2011 a rozhodnutí, kterým se stanoví cíle, jichž má být dosaženo, jakož i návrh na náhradu škody

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit hodnotící zprávu (Appraisal Report), která se týká žalobce za rok 2011 v jejím znění ze dne 1. února 2012, jakož i emaily žalovaného ze dne 2. února 2012, 14:51 hodin a ze dne 2. února 2012, 15:49 hodin v rozsahu, ve kterém v nich jsou stanoveny cíle, jichž má být dosaženo, které OHIM žalobci klade na období od 1. října 2011 do 30. září 2012;

               —

               uložit OHIM zaplacení náhrady škody žalobci v přiměřené výši podle úvahy Soudu za utrpěnou morální a imateriální škodu;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-152/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Španělsko) dne 15. dubna 2008 – Real Sociedad de Fútbol S.A.D, Nihat Kahveci v. Consejo Superior de Deportes, Real Federación Española de Fútbol

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Španělsko) dne 15. dubna 2008 – Real Sociedad de Fútbol S.A.D, Nihat Kahveci v. Consejo Superior de Deportes, Real Federación Española de Fútbol
   (Věc C-152/08)
   (2008/C 171/28)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Tribunal Superior de Justicia de Madrid.
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Real Sociedad de Fútbol S.A.D, Nihat Kahveci.

      Žalovaný: Consejo Superior de Deportes, Real Federación Española de Fútbol.
   Předběžné otázky
   Brání článek 37 Dohody o přidružení EHS-Turecko (1) přijaté Radou dne 23. prosince 1963 prostřednictvím rozhodnutí 64/732/EHS, jakož i Dodatkový protokol ze dne 23. listopadu 1970 (2), uplatnění pravidla, podle kterého mohou kluby nominovat do utkání v soutěžích organizovaných na národní úrovni pouze omezený počet hráčů pocházejících ze třetích států, které nejsou smluvní stranou Evropského hospodářského prostoru, na profesionálního sportovce turecké státní příslušnosti řádně zaměstnaného španělským fotbalovým klubem, jako je sportovec dotčený v původním řízení?

      (1)  Dohoda zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, která byla podepsána dne 12. září 1963 v Ankaře a uzavřená, schválená a potvrzená jménem Společenství rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963 (Úř. věst. 217, 1964, s. 3685).

      (2)  Dodatkový protokol podepsaný dne 23. listopadu 1970 v Bruselu a uzavřený, schválený a potvrzený jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 (Úř. věst. L 293, s. 1).


title: Věc C-200/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 13. dubna 2017 – Susanne de Winder v. TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 13. dubna 2017 – Susanne de Winder v. TUIfly GmbH
   (Věc C-200/17)
   (2017/C 231/13)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Hannover

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Susanne de Winder

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

               3)

               V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

               4)

               V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).


title: Věc T-518/12: Žaloba podaná dne 27. listopadu 2012 — Spirlea v. Komise

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/21

         Žaloba podaná dne 27. listopadu 2012 — Spirlea v. Komise
   (Věc T-518/12)
   2013/C 32/33
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Darius Nicolai Spirlea (Capezzano Pianore, Itálie) a Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore) (zástupci: V. Foerster a T. Pahl, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               přijal tuto žalobu zakládající se na článku 263 SFEU;

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou, jakož i

               —

               opodstatněnou a konstatoval proto, že se žalovaná dopustila podstatného procesního pochybení a porušila další hmotněprávní ustanovení;

               —

               na tomto základě zrušil rozhodnutí žalované ze dne 27. září 2012 o uzavření pilotního postupu EU č. 2070/11/SNCO (ref. Ares [2012] 1135073);

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z vytvoření pilotního postupu EU bez jakéhokoliv právního základu (články 290 a 291 SFEU)

                           —

                           V rámci tohoto žalobního důvodu se uplatňuje, že zavedení pilotního postupu EU vede k dodatečné procesní podmínce k článku 258 SFEU. Tuto procesní podmínku, pro kterou Smlouvy EU nedávají Komisi žádné zmocnění nebo pověření, Komise projednává v protiprávním, netransparentním řízení, přičemž zároveň zkresluje řízení o nesplnění povinnosti podle článku 258 SFEU.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází ze sdělení Komise Evropskému parlamentu a evropskému veřejnému ochránci práv o vztazích se stěžovatelem ve věcech porušení práva Společenství (1)

                           —

                           Na tomto místě žalobci tvrdí, že Komise svévolně ignorovala výše uvedené sdělení a bez alternativní možnosti se rozhodla zabývat se stížnost žalobců v rámci pilotního postupu EU, jehož pravidla nebyla žalobcům zpřístupněna.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění

                           —

                           V rámci tohoto žalobního důvodu se vytýká, že odůvodnění Komise neobsahuje žádné objasnění skutkových okolností ve vztahu k použití nařízení (ES) č. 1394/2007 (2) a nezabývá se zvláštními právními námitkami žalobců v souvislosti s unijním právem.

      (1)  Úř. věst. C 244, s. 5.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1394/2007 ze dne 13. listopadu 2007 o léčivých přípravcích pro moderní terapii a o změně směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004 (Úř. věst. L 324, s. 121).


title: Věc T-11/05: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2010 — Wieland-Werke a další v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Odvětví měděných sanitárních trubek — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Trvající protiprávní jednání, které má mnoho forem — Zásada legality trestů — Zásada ne bis in idem — Pokuty — Skutečný dopad na trh — Velikost dotčeného trhu — Doba trvání protiprávního jednání — Polehčující okolnosti“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2010 — Wieland-Werke a další v. Komise
   (Věc T-11/05) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví měděných sanitárních trubek - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Trvající protiprávní jednání, které má mnoho forem - Zásada legality trestů - Zásada ne bis in idem - Pokuty - Skutečný dopad na trh - Velikost dotčeného trhu - Doba trvání protiprávního jednání - Polehčující okolnosti“)
   2010/C 179/47
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wieland-Werke AG (Ulm, Německo); Buntmetall Amstetten GmbH (Amstetten, Rakousko) a Austria Buntmetall AG (Enzesfeld, Rakousko) (zástupci: R. Bechtold a U. Soltész, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a É. Gippini Fournier, zmocněnci, ve spolupráci s G. Eickstädtem, advokátem)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: J. Huber a G. Kimberley, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2004) 2826 ze dne 3. září 2004, které se týká řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/E-1/38.069 — měděné sanitární trubky), zadruhé podpůrně návrh na snížení částky pokut uložených tímto rozhodnutím žalobkyním a zatřetí vzájemný návrh Komise směřující ke zvýšení uvedené částky.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Vzájemná žaloba podaná Evropskou komisí se zamítá.

               3)

               Společnosti Wieland-Werke AG, Buntmetall Amstetten GmbH a Austria Buntmetall AG ponesou vlastní náklady řízení a nahradí 90 % nákladů řízení vynaložených Komisí.

               4)

               Komise ponese 10 % vlastních nákladů řízení.

               5)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Věc C-61/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 7. února 2013 — Alba Forni v. Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 7. února 2013 — Alba Forni v. Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca
   (Věc C-61/13)
   2013/C 141/20
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Napoli

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Alba Forni

      Žalovaný: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje právní rámec v oblasti školství, který je popsán níže, rovnocenné opatření ve smyslu ustanovení 5 směrnice 1999/70/ES (1)?

               2)

               Kdy je třeba mít za to, že pracovní poměr je výkonem „státní“ služby ve smyslu ustanovení 5 směrnice 1999/70/ES, a zejména ve smyslu výrazu „specifická odvětví nebo kategorie zaměstnanců“, což tedy může odůvodňovat odlišné důsledky oproti důsledkům plynoucím z pracovních poměrů v soukromém sektoru?

               3)

               Zahrnuje pojem pracovní podmínky podle ustanovení 4 směrnice 1999/70/ES, při zohlednění vysvětlení obsaženého v čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 2000/78/ES (2) a v čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice 2006/54/ES (3), důsledky nezákonného ukončení pracovního poměru? Je v případě kladné odpovědi na předchozí otázku možné rozdíl mezi důsledky, které vnitrostátní právní předpisy běžně pojí s nezákonným ukončením pracovního poměru, podle toho, zda se jedná o pracovní poměr na dobu neurčitou nebo na dobu určitou, odůvodnit podle ustanovení 4?

               4)

               Je v souladu se zásadou loajální spolupráce zakázáno, aby stát v řízení o předběžné otázce popsal Soudnímu dvoru Evropské unie vnitrostátní právní rámec způsobem, který vědomě neodpovídá skutečnosti, a je soud v případě neexistence jiného výkladu vnitrostátního práva, který by též splňoval povinnosti vyplývající z členství v Evropské unii, povinen vykládat vnitrostátní právní předpisy, pokud je to možné, v souladu s výkladem, který podal daný stát?

               5)

               Je uvedení předpokladů, za nichž se pracovní smlouva na dobu určitou může změnit na pracovní smlouvu na dobu neurčitou, jednou z podmínek vztahujících se na pracovní smlouvu nebo pracovní poměr, které stanoví směrnice 91/533/EHS (4), a zejména její čl. 2 odst. 1 a odst. 2 písm. e)?

               6)

               Je v případě kladné odpovědi na předchozí otázku změna právních předpisů se zpětnou účinností, která nezaručuje zaměstnancům možnost uplatnit svá práva vyplývající ze směrnice nebo dodržení pracovních podmínek stanovených v aktu o přijetí, v rozporu s čl. 8 odst. 1 směrnice 91/533/EHS a cíli stanovenými touto směrnicí, zejména v druhém bodě jejího odůvodnění?

               7)

               Je třeba obecné zásady platného práva Společenství, kterými jsou právní jistota, ochrana legitimního očekávání, rovnost procesních zbraní, účinná soudní ochrana, právo na nezávislý soud, a obecněji na spravedlivý proces, zaručené čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii (ve znění čl. 1.8 Lisabonské smlouvy a na který odkazuje článek 46 Smlouvy o Evropské unii), ve spojení s článkem 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950, a články 46, 47 a čl. 52 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie, vyhlášené v Nice dne 7. prosince 2000, jak byly převzaty Lisabonskou smlouvou, vykládat v tom smyslu, že v rámci působnosti směrnice 1999/70/ES brání tomu, aby italský stát po uplynutí značné doby (3 roky a šest měsíců) přijal právní ustanovení, jako je článek 9 nařízení vlády s mocí zákona č. 70 ze dne 13. května 2011, přeměněné zákonem č. 106 ze dne 12. července 2011, vložil odst. 4a do článku 10 legislativního nařízení č. 368/01, který může změnit důsledky probíhajících řízení tak, že je přímo poškozen pracovník ve prospěch zaměstnavatele, kterým je stát, a zaniká možnost svěřená vnitrostátními právními předpisy sankcionovat zneužívající obnovování smluv na dobu určitou?

      (1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368).

      (2)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) (Úř. věst. L 204, s. 23).

      (4)  Směrnice Rady 91/533/EHS ze dne 14. října 1991 o povinnosti zaměstnavatele informovat zaměstnance o podmínkách pracovní smlouvy nebo pracovního poměru (Úř. věst. L 288, s. 32; Zvl. vyd. 05/02, s. 3).


title: Věc C-25/08: Usnesení Soudního dvora ze dne 13. listopadu 2008 – Giuseppe Gargani v. Evropský parlament ( Kasační opravný prostředek — Žaloba předsedy výboru pro právní záležitosti Evropského parlamentu namířená proti akci předsedy Parlamentu, která vedla k předložení vyjádření jménem Parlamentu v řízení, jehož předmětem byla žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Lhůta pro podání kasačního opravného prostředku )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/24

         Usnesení Soudního dvora ze dne 13. listopadu 2008 – Giuseppe Gargani v. Evropský parlament
   (Věc C-25/08) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Žaloba předsedy výboru pro právní záležitosti Evropského parlamentu namířená proti ‚akci‘ předsedy Parlamentu, která vedla k předložení vyjádření jménem Parlamentu v řízení, jehož předmětem byla žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Lhůta pro podání kasačního opravného prostředku“)
   (2009/C 44/40)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Giuseppe Gargani (zástupce: W. Rothley, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupci: J. Schoo a H. Krück, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek proti usnesení Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 21. listopadu 2007, Gargani v. Palament (T-94/06), kterým Soud zamítl jako nepřípustnou žalobu podanou předsedou výboru pro právní záležitosti Evropského parlamentu, kterou se domáhal toho, aby byla určena protiprávnost rozhodnutí předsedy Evropského parlamentu předložit písemná vyjádření jménem Parlamentu podle čl. 23 druhého pododstavce statutu Soudního dvora v rámci předběžné otázky, které bylo přijato v rozporu s názorem výboru pro právní záležitosti Evropského parlamentu a kterým bylo zamítnuto předložení otázky plénu Evropského parlamentu
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               G. Gargani se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 79, 29.3.2008.


title: Věc T-102/06: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2007 – Investire Partecipazioni v. Komise ( Žaloba na neplatnost — EFRR — Snížení finanční podpory — Nedostatek osobní dotčenosti — Nepřípustnost )

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/15

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2007 – Investire Partecipazioni v. Komise
   (Věc T-102/06) (1)

   („Žaloba na neplatnost - EFRR - Snížení finanční podpory - Nedostatek osobní dotčenosti - Nepřípustnost“)
   (2008/C 8/29)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Investire Partecipazioni SpA (Řím, Itálie) (zástupci: G. M. Roberti a A. Franchi, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Velardo a L. Flynn, agents, ve spolupráci s G. Faedem, advokátem)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2005) 4683 ze dne 25. listopadu 2005 o snížení finanční podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) týkající se velkého projektu na základě rozhodnutí K(97) 2199 o poskytnutí podpory EFRR pro opatření stanovená v jednotném programovém dokumentu pro období 1997–1999 týkajícím se regionu Piemont (Itálie) na základě cíle č. 2
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Investire Partecipazioni SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 121, 20.5.2006.


title: Věc T-301/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. března 2008 – Guigard v. Komise ( Mimosmluvní odpovědnost — Neprodloužení pracovní smlouvy financované ERF — Neexistence protiprávního jednání Komise — Příslušnost Soudu )

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/24

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. března 2008 – Guigard v. Komise
   (Věc T-301/05) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Neprodloužení pracovní smlouvy financované ERF - Neexistence protiprávního jednání Komise - Příslušnost Soudu“)
   (2008/C 107/39)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Philippe Guigard (Paříž, Francie) (zástupci: původně S. Rodrigues a A. Jaume, poté S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně D. Martin a K. Herrmann, poté F. Dintilhac a G. Boudot, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba na náhradu škody směřující k získání náhrady škody, která žalobci údajně vznikla v důsledku údajně protiprávního jednání Komise, která neprodloužila jeho pracovní smlouvu uzavřenou v rámci technické spolupráce mezi Společenstvím a Nigerijskou republikou financované Evropským rozvojovým fondem (ERF)
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Philippu Guigardovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 271, 29.10.2005.


title: Věc C-111/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresním soudem v Chebu (Česká republika) dne 23. března 2009 — Česká podnikatelská pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group v. Michal Bilas

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresním soudem v Chebu (Česká republika) dne 23. března 2009 — Česká podnikatelská pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group v. Michal Bilas
   (Věc C-111/09)
   2009/C 141/45
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Okresní soud v Chebu

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Česká podnikatelská pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group

      Žalovaný: Michal Bilas

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 26 Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000, o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1) (dále jen „Nařízení“), vykládat tak, že neumožňuje soudu přezkoumat svoji mezinárodní příslušnost v případě, kdy se žalovaný řízení účastní, i když jde o věc podléhající pravidlům obligatorní příslušnosti podle oddílu 3 Nařízení a žaloba je podána v rozporu s nimi?

               2)

               Může žalovaný tím, že se řízení účastní, založit mezinárodní příslušnost soudu ve smyslu čl. 24 Nařízení i v případě, kdy řízení jinak podléhá pravidlům obligatorní příslušnosti podle oddílu 3 Nařízení a žaloba je podána v rozporu s nimi?

               3)

               V případě záporné odpovědi na otázku ad 2) — Je možno skutečnost, že se žalovaný účastní řízení před jinak podle Nařízení nepříslušným soudem v pojistné věci, považovat za dohodu o příslušnosti ve smyslu čl. 13 odst. 1 Nařízení?

      (1)  Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1, zvláštní vydání v českém jazyce Kapitola 19 Svazek 04 s. 42


title: Věc T-261/17: Žaloba podaná dne 5. května 2017 – Bayer v. EUIPO – UNI – Pharma (SALOSPIR)

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/34

         Žaloba podaná dne 5. května 2017 – Bayer v. EUIPO – UNI – Pharma (SALOSPIR)
   (Věc T-261/17)
   (2017/C 221/48)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bayer AG (Leverkusen, Německo) (zástupkyně: V. von Bomhard, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: UNI – Pharma Kleon Tsetis Pharmaceutical Laboratories Industrial and Commercial SA (Kifisia, Řecko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „SALOSPIR“ – Přihláška č. 12 351 458

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. února 2017, ve věci R 2444/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a Uni-Pharma, pokud využije práva na vstup do řízení jako vedlejší účastnice, náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 4 a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-30/16: Žaloba podaná dne 18. ledna 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/12

         Žaloba podaná dne 18. ledna 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-30/16)
   (2016/C 090/16)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Hottiaux a G. Braun, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spolková republika Německo tím, že v plném rozsahu neprovedla do vnitrostátního práva ustanovení čl. 4 odst. 1 a 3 písm. b), čl. 4 odst. 4 písm. d), f) a h), čl. 6 odst. 2 a čl. 7 odst. 2 písm. b) směrnice 2006/126/ES (1), nesplnila povinnosti, které pro ni z uvedené směrnice vyplývají;

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Nezbytná právní úprava měla být přijata a zveřejněna do 19. ledna 2011 a měla být v účinnosti nejpozději 19. ledna 2013.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech (přepracované znění) (Úř. věst. L 403, s. 18).


title: Věc C-9/11: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 13. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles — Belgie) — Waypoint Aviation SA v. État belge — SPF Finances ( „Volný pohyb služeb — Daňové právní předpisy — Sleva na dani z příjmů z půjček poskytnutých k nabytí majetku používaného v tuzemsku — Vyloučení majetku, k němuž je užívací právo převedeno na třetí osobu usazenou v jiném členském státě“ )

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/7

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 13. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles — Belgie) — Waypoint Aviation SA v. État belge — SPF Finances
   (Věc C-9/11) (1)

   (Volný pohyb služeb - Daňové právní předpisy - Sleva na dani z příjmů z půjček poskytnutých k nabytí majetku používaného v tuzemsku - Vyloučení majetku, k němuž je užívací právo převedeno na třetí osobu usazenou v jiném členském státě)
   2011/C 355/11
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Bruxelles

      Účastnici původního řízení

      Žalobkyně: Waypoint Aviation SA

      Žalovaný: État belge — SPF Finances

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour d'appel de Bruxelles — Výklad článků 10 ES (čl. 4 odst. 3 EU) a 49 ES (článek 56 SFEU) — Vnitrostátní právní úprava přiznávající slevy na dani příjemcům příjmů z pohledávek nebo půjček poskytnutých vnitrostátnímu koordinačnímu centru — Užívací právo k majetku nabytému prostřednictvím vypůjčených prostředků společností, která je rezidentem a je součástí téže skupiny, jako je skupina, k níž patří koordinační centrum — Vyloučení společností téže skupiny, které nejsou rezidenty — Omezení volného pohybu služeb

      Výrok

   Článek 49 ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovému ustanovení členského státu, jako je ustanovení dotčené v původním řízení, které stanoví, že přiznání slevy na dani z příjmů z půjček poskytnutých některým společnostem k nabytí nového majetku používaného v tuzemsku, podléhá podmínce, že užívací právo k majetku nebude převedeno společností, která nabyla tento majetek díky půjčce, jež zakládá nárok na slevu na dani nebo jakoukoliv jinou společností, která je součástí téže skupiny, na jiné třetí osoby než členy této skupiny usazené v tomto členském státě.

      (1)  Úř. věst. C 95, 26.3.2011.


title: Věc F-68/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 5. listopadu 2014 – CY v. ECB „Úmrtí žalobce — Znovuotevření ústní části řízení — Vzdání se pokračování ve věci právním nástupcem — Nevydání rozhodnutí ve věcí samé“

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/38

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 5. listopadu 2014 – CY v. ECB
   (Věc F-68/13) (1)

   („Úmrtí žalobce - Znovuotevření ústní části řízení - Vzdání se pokračování ve věci právním nástupcem - Nevydání rozhodnutí ve věcí samé“)
   (2014/C 448/48)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: CY (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: E. Carlini a F. Feyerbacher, zmocněnci, B. Wägenbaur, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o ukončení administrativního vyšetřování vedeného z důvodu psychického obtěžování, jehož byl žalobce obětí a zprávy z vyšetřování, jakož i přiznání náhrady škody za údajně utrpěnou nemajetkovou újmu.

      Výrok usnesení

               1)

               Řízení se zastavuje.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013, s. 31.


title: Věc T-425/15: Žaloba podaná dne 29. července 2015 – Schräder v. CPVO – Hansson (Seimora)

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/16

         Žaloba podaná dne 29. července 2015 – Schräder v. CPVO – Hansson (Seimora)
   (Věc T-425/15)
   (2015/C 328/16)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Německo) (zástupce: T. Leidereiter, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO)

      Další účastník v řízení před odvolacím senátem: Jørn Hansson (Søndersø, Dánsko)

      Údaje týkající se řízení před CPVO

      Držitel odrůdového práva Společenství: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

      Dotčené odrůdové právo Společenství: EU 8536 „SEIMORA“

      Řízení před CPVO: Řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí odvolacího senátu CPVO ze dne 24. února 2015 ve věci A003/2010

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a ochranu poskytnutou odrůdě Společenství SEIMORA s účinností ode dne 4. října 2005;

               —

               podpůrně, zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil CPVO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 48 odst. 4 nařízení č. 2100/94;

               —

               Porušení čl. 21 odst. 1 ve spojení s článkem 65 nařízení č. 2100/94.


title: Věc C-262/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln dne 13. července 2009 — Wienand Meilicke, Frau Heidi Christa Weyde a Marina Stöffler v. Finanční úřad Bonn-Innenstadt

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln dne 13. července 2009 — Wienand Meilicke, Frau Heidi Christa Weyde a Marina Stöffler v. Finanční úřad Bonn-Innenstadt
   (Věc C-262/09)
   2009/C 267/46
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Köln

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Wienand Meilicke, Frau Heidi Christa Weyde a Marina Stöffler

      Žalovaný: Finanční úřad Bonn-Innenstadt

      Předběžné otázky

               1)

               Brání volný pohyb kapitálu podle čl. 56 odst. 1 a čl. 58 odst. 1 písm. a) odst. 3 ES, zásada efektivity a zásada užitečného účinku takové právní úpravě, jaká je obsažená v § 36 odst. 2 větě druhé bodu 3 EStG (ve znění platném ve sporných letech), podle které se korporační daň započítá na daň z příjmu ve výši 3/7 hodnoty dividend před zdaněním, pokud tyto dividendy nepocházejí z podílů na zisku, u kterých se považuje za použitý vlastní kapitál ve smyslu § 30 odst. 2 bodu 1 KStG (ve znění platném ve sporných letech), ačkoli není možné fakticky určit výši skutečně zaplacené korporační daně, která zatěžuje dividendy vyplácené korporaci se sídlem v jiném členském státě ES a mohla by být i vyšší?

               2)

               Brání volný pohyb kapitálu podle čl. 56 odst. 1 a čl. 58 odst. 1 písm. a) a odst. 3 ES, zásada efektivity a zásada užitečného účinku takové právní úpravě, jaká je obsažená v § 36 odst. 2 větě druhé bodu 3 větě čtvrté písm. b) EStG (ve znění platném ve sporných letech), podle které je pro započtení korporační daně nezbytné předložení osvědčení o korporační dani ve smyslu § 44 a násl. KStG (ve znění platném ve sporných letech), které musí mimo jiné obsahovat výši započitatelné korporační daně, jakož i složení částky dle různých částí použitelného vlastního kapitálu na základě speciálního dělení vlastního kapitálu ve smyslu § 30 KStG (ve znění platném ve sporných letech), ačkoliv skutečně zaplacenou započitatelnou zahraniční korporační daň není možné určit a s ohledem na skutečnost, že se jedná o zahraniční dividendy, je fakticky nemožné obstarat osvědčení o korporační dani?

               3)

               Vyžaduje volný pohyb kapitálu podle čl. 56 odst. 1 a čl. 58 odst. 1 písm. a) a odst. 3 ES, v případě, kdy je skutečně nemožné předložit osvědčení o korporační dani ve smyslu § 44 KStG (ve znění platném ve sporných letech) a v případě, kdy není možné zjistit skutečně zaplacenou korporační daň, která zatěžuje zahraniční dividendy, aby bylo toto zatížení korporační daní odhadnuto a aby přitom byla zohledněna také nepřímá zátěž zdanění korporační daní?

               4)

                           a)

                           V případě, že je odpověď na druhou otázku záporná a je nezbytné předložit osvědčení o korporační dani:
                           Je třeba zásadě efektivity a zásadě užitečného účinku rozumět tak, že brání takové právní úpravě, jaká je obsažená v § 175 odst. 2 větě druhé AO ve spojení s čl. 97 § 9 odst. 3 EGAO, podle které se mimo jiné již nepovažuje od 29. října 2004 předložení osvědčení o korporační dani za skutečnost se zpětným účinkem, čímž je v případě pravomocných stanovení daně z příjmu z procesního hlediska znemožněno započtení zahraniční korporační daně, aniž byla poskytnuta přechodná lhůta pro uplatnění započtení zahraniční korporační daně?

                           b)

                           V případě, že je odpověď na druhou otázku kladná a není nezbytné předložit osvědčení o korporační dani:
                           Je třeba volnému pohybu kapitálu podle článku 56 ES, zásadě efektivity a zásadě užitečného účinku rozumět tak, že brání takové právní úpravě, jaká je obsažená v § 175 odst. 1 bodu 1 AO, podle které je třeba změnit daňový výměr v případě, že nastane skutečnost se zpětným účinkem — jako je tomu například v případě předložení osvědčení o korporační dani — a v důsledku toho je tak možné u tuzemských dividend započtení korporační daně i v případě pravomocných výměrů daně z příjmu, zatímco u zahraničních dividend by toto započtení z důvodu absence osvědčení o korporační dani možné nebylo?


title: Věc T-295/06: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 22. února 2008 – Base v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Telekomunikace — Článek 7 směrnice 2002/21/ES — Velkoobchodní trh propojovacích poplatků hlasových hovorů ve vlastních mobilních sítích v Belgii — Významná tržní sila na trhu — Dopis obsahující připomínky Komise — Akt, který nemůže být napaden žalobou — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost )

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/26

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 22. února 2008 – Base v. Komise
   (Věc T-295/06) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Telekomunikace - Článek 7 směrnice 2002/21/ES - Velkoobchodní trh propojovacích poplatků hlasových hovorů ve vlastních mobilních sítích v Belgii - Významná tržní sila na trhu - Dopis obsahující připomínky Komise - Akt, který nemůže být napaden žalobou - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
   (2008/C 107/44)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníce řízení

      Žalobkyně: Base NV (Brusel, Belgie) (zástupci: A. Verheyden, Y. Desmedt a F. Bimont, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: É. Gippini Fournier, M. Shotter a K. Mojzesowicz, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, které je údajně obsažené v dopise Komise ze dne 4. srpna 2006 zaslaném Institut belge des services postaux et des télécommunications a obsahujícím její připomínky podle článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 33; Zvl. vyd. 13/29, s. 349) k návrhu rozhodnutí oznámenému uvedeným orgánem (věc BE/2006/0433).
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Base NV ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Komisí.

               3)

               Mobistar SA a Nizozemské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 310, 16.12.2006.


title: Věc C-519/14 P: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 6. října 2015 – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. v. Evropská Komise, Nizozemské království, Nederlandse Zuivelorganisatie „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Zemědělství — Nařízení (ES) č. 510/2006 — Rejstřík chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení — Zápis názvu ‚Gouda Holland‘ — Producenti užívající označení ‚gouda‘ — Neexistence právního zájmu na podání žaloby“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/15

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 6. října 2015 – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. v. Evropská Komise, Nizozemské království, Nederlandse Zuivelorganisatie
   (Věc C-519/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Zemědělství - Nařízení (ES) č. 510/2006 - Rejstřík chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení - Zápis názvu ‚Gouda Holland‘ - Producenti užívající označení ‚gouda‘ - Neexistence právního zájmu na podání žaloby“)
   (2016/C 038/20)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (zástupci: M. Loschelder a V. Schoene, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská Komise (zástupci: B. Schima, J. Guillem Carrau a G. von Rintelen, zmocněnci) Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman a B. Koopman, zmocněnci), Nederlandse Zuivelorganisatie (zástupci: P. van Ginneken a G. Béquet, advokáti)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Nizozemské království a Nederlandse Zuivelorganisatie ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 16, 19.1.2015.


title: Věc T-344/04: Žaloba podaná dne 13. srpna 2004 Stardust Marine S. A. proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/55

         Žaloba podaná dne 13. srpna 2004 Stardust Marine S. A. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-344/04)
   (2004/C 262/101)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 13. srpna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství společností Stardust Marine S. A., se sídlem v Paříži, zastoupenou Bernardem Vatierem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               konstatoval, že rozhodnutí Evropské komise 2000/513 ES ze dne 8. září 1999, které uložilo francouzskému státu, aby mu společností STARDUST byly vráceny údajné státní podpory ve výši 600 milionů franků, je protiprávní a že tato protiprávnost zakládá odpovědnost Komise na základě článku 288 Smlouvy ES;

               —

               v důsledku toho uložil Evropské komisi zaplatit společnosti STARDUST částku 112.635.569,73 euro z důvodu náhrady škody se zákonnými úroky od data této žaloby;

               —

               rozhodl o předběžném vykonání rozhodnutí o vstoupení vedlejšího účastníka;

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje, že protiprávnost rozhodnutí 2000/513/ES nemůže být zpochybněna, jelikož toto rozhodnutí již bylo zrušeno rozsudkem Soudního dvora ES ze dne 16. května 2002 (věc C-482/99). Tato protiprávnost je podle žalobkyně dostatečná k založení mimosmluvní odpovědnosti Komise na základě článku 288 ES. Žalobkyně rovněž uplatňuje, že i když dotčené rozhodnutí bylo normativním aktem obsahujícím opatření hospodářské politiky, Komise porušila vyšší právní normu poskytující ochranu jednotlivcům tím, že přijala rozhodnutí, které je jí vytýkáno, bez právního a skutkového základu. Podle argumentace žalobkyně je tedy Komise povinna zaplatit jí náhradu škody.
   Co se týče údajně podstoupené újmy, žalobkyně uplatňuje, že společnost STARDUST byla předmětem soudního vyrovnání v rozsudku Tribunal de Commerce de Paris. Podle žalobkyně je pozastavení plateb, které vedlo k tomuto rozsudku, přímým důsledkem dluhu vyplývajícího z rozhodnutí Komise. Podstoupená újma odpovídá nedostatku aktiv společnosti STARDUST.


title: Věc C-155/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale del Veneto — Sede di Mestre-Venezia (Itálie) dne 27. března 2013 — SICES a další v. Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

text:
               22.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale del Veneto — Sede di Mestre-Venezia (Itálie) dne 27. března 2013 — SICES a další v. Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia
   (Věc C-155/13)
   2013/C 178/06
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione Tributaria Regionale del Veneto — Sede di Mestre-Venezia

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Società Italiana Commercio e Servizi S.r.l, v likvidaci (SICES) a další

      Žalovaný: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

      Předběžná otázka

   Má se článek 6 nařízení Komise (ES) č. 341/2007 ze dne 29. března 2007 (1) vykládat v tom smyslu, že skutková podstata nepovoleného převodu licence na dovoz česneku čínského původu za zvýhodněných celních podmínek v rámci kvót GATT je naplněna, pokud držitel této dovozní licence uvede, po zaplacení příslušného cla, na trh česnek čínského původu jeho prodejem jinému subjektu oprávněnému k dovozu, od něhož před dovozem tento česnek nabyl?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 341/2007 ze dne 29. března 2007 o otevření a správě celních kvót a zavedení režimu dovozních licencí a osvědčení o původu pro česnek a některé jiné zemědělské produkty dovážené ze třetích zemí (Úř. věst. L 90, s. 12).


title: Věc C-90/12: Žaloba podaná dne 21. února 2012 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/7

         Žaloba podaná dne 21. února 2012 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-90/12)
   2012/C 126/15
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: K. Simonsson a M. Owsiany-Hornung, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 5 a 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 847/2004 ze dne 29. dubna 2004 o sjednávání a provádění dohod mezi členskými státy a třetími zeměmi o leteckých službách (1) tím, že nevydala příslušná opatření, která jsou nezbytná pro splnění těchto článků, nebo v každém případě tím, že o nich neinformovala Komisi;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Článek 5 nařízení č. 847/2004 zavazuje členské státy zajistit, „aby rozdělení přepravních práv mezi dotčené letecké dopravce (Unie) bylo provedeno nediskriminujícím a průhledným postupem“. Krom toho jsou členské státy podle článku 6 tohoto nařízení povinny neprodleně uvědomit Komisi o postupech, které použijí pro účely článku 5. Komise naproti tomu tyto postupy zveřejňuje v Úředním věstníku. Provedení postupů ve smyslu uvedených ustanovení závisí na vydání příslušných prováděcích nařízení příslušným ministrem pro resort dopravy. Příslušné nařízení nebylo v době podání této žaloby ještě vydáno, nebo polské orgány o tom Komisi v každém případě neposkytly příslušné informace. V této situaci zastává Komise názor, že provedení postupů stanovených v článku 5 nařízení č. 847/2004 a příslušné uvědomění Komise podle článku 6 tohoto nařízení není možné, protože v polském právu chybí příslušné právní předpisy.

      (1)  Úř. věst. L 157, s. 7.


title: Věc F-146/15: Žaloba podaná dne 27. listopadu 2015 – ZZ v. Parlament

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/45

         Žaloba podaná dne 27. listopadu 2015 – ZZ v. Parlament
   (Věc F-146/15)
   (2016/C 068/58)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Parlamentu, kterým byla zamítnuta žádost o převod bodů za zásluhy z hodnotících posudků žalobce, které byly vyhotoveny od jeho povýšení do platové třídy AD 12.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 8. dubna 2015, kterým byla zamítnuta žádost o převod bodů za zásluhy z hodnotících posudků žalobce, které byly vyhotoveny od jeho povýšení do platové třídy AD 12;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-391/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 20. srpna 2007 – Glencore Grain Rotterdam BV v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 20. srpna 2007 – Glencore Grain Rotterdam BV v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-391/07)
   (2007/C 269/52)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Hamburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Glencore Grain Rotterdam B.V.

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Předběžné otázky
   Je třeba článek 13 nařízení (ES) č. 1501/95 vykládat v tom smyslu, že při předložení důkazu uvedeného v druhém odstavci lze upustit nejen od důkazu splnění celních formalit pro propuštění zboží ke spotřebě, nýbrž také od předložení přepravního dokladu (čl. 18 odst. 3 nařízení [EHS] č. 3665/87, nyní čl. 16 odst. 3 nařízení [ES] č. 800/1999)?


title: Věc C-183/15: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf – Německo) – TSI GmbH v. Hauptzollamt Aachen „Řízení o předběžné otázce — Společný celní sazebník — Sazební zařazení zboží — Kombinovaná nomenklatura — Podpoložka 9027 10 10 — Aerodynamické ultrafialové analyzátory — Ruční počítadla částic“

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/6

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf – Německo) – TSI GmbH v. Hauptzollamt Aachen
   (Věc C-183/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Podpoložka 9027 10 10 - Aerodynamické ultrafialové analyzátory - Ruční počítadla částic“)
   (2016/C 048/09)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: TSI GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Aachen

      Výrok

   Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1031/2008 ze dne 19. září 2008, musí být vykládána v tom smyslu, že takový typ aerodynamických ultrafialových analyzátorů a ručních počítadel částic, jako je typ dotčený ve věci v původním řízení, nespadá do podpoložky 9027 10 10 kombinované nomenklatury.

      (1)  Úř. věst. C 254, 3.8.2015.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. května 2005 ve věci C-444/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin): Meta Fackler KG proti Bundesrepublik Deutschland (Humánní léčivé přípravky — Homeopatické léčivé přípravky — Vnitrostátní ustanovení, jež vylučuje léčivý přípravek složený ze známých homeopatických látek ze zvláštního zjednodušeného registračního postupu, pokud jeho používání jako homeopatického léčivého přípravku není obecně známo)

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/11

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 12. května 2005
   ve věci C-444/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin): Meta Fackler KG proti Bundesrepublik Deutschland (1)

   (Humánní léčivé přípravky - Homeopatické léčivé přípravky - Vnitrostátní ustanovení, jež vylučuje léčivý přípravek složený ze známých homeopatických látek ze zvláštního zjednodušeného registračního postupu, pokud jeho používání jako homeopatického léčivého přípravku není obecně známo)
   (2005/C 182/20)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-444/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES podaná rozhodnutím Verwaltungsgericht Berlin (Německo) ze dne 28. srpna 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 21. října 2003, v řízení Meta Fackler KG proti Bundesrepublik Deutschland, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta, C. Gulmann (zpravodaj), P. Kūris a J. Klučka, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 12. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Články 14 a 15 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků musejí být vykládány tak, že brání vnitrostátnímu ustanovení, jež vylučuje léčivý přípravek složený z několika známých homeopatických látek ze zvláštního zjednodušeného registračního postupu, pokud jeho používání jako homeopatického léčivého přípravku není obecně známo.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24.1.2004.


title: Věc T-140/13: Žaloba podaná dne 8. března 2013 — Scheepsbouw Nederland v. Komise

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/22

         Žaloba podaná dne 8. března 2013 — Scheepsbouw Nederland v. Komise
   (Věc T-140/13)
   2013/C 147/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Scheepsbouw Nederland (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupci: K. Struckmann, lawyer, a G. Forwood, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 20. listopadu 2012 ve věci SA.34736 (předčasný odpis některých aktiv pořízených prostřednictvím finančního leasingu) zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 13. prosince 2012 (Úř. věst. C 384, s. 2), a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod, podle kterého Komise nedodržela čl. 108 odst. 3 SFEU a čl. 4 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (1).
   Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že vzhledem k okolnostem případu a nedostatečnosti a neúplnosti věcného zkoumání vedeného Komisí v rámci předběžného přezkumného řízení jsou dány dostatečné důkazy o existenci závažných obtíží při posuzování navrhovaného opatření. Komise tedy nebyla schopna učinit řádně na základě předběžného přezkumného řízení závěr, že předmětné opatření není státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Komise neměla jinou možnost než zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc T-426/15: Žaloba podaná dne 29. července 2015 – Schräder v. CPVO – Hansson (Seimora)

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/17

         Žaloba podaná dne 29. července 2015 – Schräder v. CPVO – Hansson (Seimora)
   (Věc T-426/15)
   (2015/C 328/17)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Německo) (zástupce: advokát T. Leidereiter)

      Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO)

      Další účastník v řízení před odvolacím senátem: Jørn Hansson (Søndersø, Dánsko)

      Údaje týkající se řízení před CPVO

      Držitel odrůdového práva Společenství: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

      Dotčené odrůdové právo Společenství: EU 8536 „SEIMORA“

      Řízení před CPVO: Řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí odvolacího senátu CPVO ze dne 24. února 2015 ve věci A002/2014

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil CPVO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článku 75 nařízení č. 2100/94;

               —

               Porušení čl. 20 odst. 1 písm. c) nařízení č. 2100/94 ve spojení s čl. 11 odst. 1, čl. 54 odst. 2 a článku 76 nařízení č. 2100/94 a článku 51 nařízení č. 874/2009.


title: Věc T-657/13: Žaloba podaná dne 11. prosince 2013 — BH Stores v. OHIM — Alex Toys (ALEX)

text:
               1.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 61/11

         Žaloba podaná dne 11. prosince 2013 — BH Stores v. OHIM — Alex Toys (ALEX)
   (Věc T-657/13)
   2014/C 61/19
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: BH Stores BV (Curaçao) (zástupci: T. Dolde a M. Hawkins, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Alex Toys LLC (Greenwich, Spojené státy americké)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 16. září 2013 ve věci R 1950/2012-2;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ALEX“ pro výrobky zařazené do tříd 16, 20 a 28 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6 540 173.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis německé ochranné známky č. 1 049 274 a 648 968 pro slovní ochrannou známku „ALEX“ a zápis německé ochranné známky č. 39 925 705 pro obrazovou ochrannou známku obsahující slovní prvek „ALEX“ pro výrobky zařazené do třídy 28.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 75 a čl. 8 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-243/17: Žaloba podaná dne 24. dubna 2017 – Ecolab Deutschland a Lysoform Dr. Hans Rosemann v. ECHA

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/31

         Žaloba podaná dne 24. dubna 2017 – Ecolab Deutschland a Lysoform Dr. Hans Rosemann v. ECHA
   (Věc T-243/17)
   (2017/C 221/44)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ecolab Deutschland GmbH (Monheim, Německo) a Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: K. Van Maldegem, M. Grunchard a P. Sellar, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a odůvodněnou;

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky (ECHA) o zařazení společnosti Sasol Chemie GmbH & Co. KG, jako dodavatele účinné látky 1-propanol na seznam uvedený v čl. 95 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012 (1) (dále jen „seznam uvedený v článku 95“) pro typy přípravku 1, 2 a 4;

               —

               uložil ECHA náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 95 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 528/12

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že ECHA nedodržela právní podmínky pro zařazení podniku, jako je společnost Sasol, na seznam uvedený v článku 95, jak jsou stanoveny v čl. 95 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/12, neboť společnost Sasol nemohla předložit ECHA úplnou dokumentaci. Podle žalobkyň její dokumentace nemohla obsahovat kopii Comet Assay testu nebo povolení k přístupu, které by zaručovalo referenční práva k tomuto testu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady zákazu diskriminace
               Žalobkyně tvrdí, že ECHA tím, že přijala dokumentaci předloženou společností Sasol pro účely zařazení na seznam uvedený v článku 95 jako úplnou, zacházela v rozporu se zásadou zákazu diskriminace se společnostmi nacházejícími se v podobné situaci bez objektivního důvodu odlišně.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení rovných podmínek stanovených nařízením (EU) č. 528/2012, jakož i nastolení nekalé soutěže

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že ECHA zařazením společnosti Sasol na seznam uvedený v článku 95 neuplatnila pravidla uvedená v článcích 62 a 63 nařízení (EU) č. 528/2012, která byla stanovena za účelem zajištění rovných podmínek mezi podniky, jako jsou žalobkyně, které se zúčastnily přezkumu týkajícího se 1-Propanolu, a podniky, jako je společnost Sasol, které tak neučinily.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání (Úř. věst. L 167, s. 1).


title: Věc F-126/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 8. července 2010 — Magazzu v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Jmenování — Dočasní zaměstnanci jmenovaní úředníky — Kandidáti zapsaní na seznam kandidátů vhodných pro přijetí před vstupem v platnost nového služebního řádu — Zařazování do tříd podle nových, méně příznivých pravidel — Nabytá práva — Zásada zákazu diskriminace — Články 2, 5 a 12 přílohy XIII statutu“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/40

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 8. července 2010 — Magazzu v. Komise
   (Věc F-126/06) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Jmenování - Dočasní zaměstnanci jmenovaní úředníky - Kandidáti zapsaní na seznam kandidátů vhodných pro přijetí před vstupem v platnost nového služebního řádu - Zařazování do tříd podle nových, méně příznivých pravidel - Nabytá práva - Zásada zákazu diskriminace - Články 2, 5 a 12 přílohy XIII statutu)
   2010/C 246/68
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Salvatore Magazzu (Brusel, Belgie) (zástupci: původně T. Bontinck a J. Feld, advokáti, poté T. Bontinck a S. Woog advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí OOJ ze dne 13. prosince 2005, kterým se žalobce, dočasný zaměstnanec zařazený do platové třídy A*11 a úspěšný uchazeč otevřeného výběrového řízení COM/A/18/04, podle ustanovení přílohy XIII služebního řádu jmenuje úředníkem se zařazením A*6 platová třída 2

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 310, 16.12.2006, s. 32.