title: Věc C-153/10: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. dubna 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Financiën v. Sony Supply Chain Solutions (Europe) BV ( „Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Celní kodex Společenství — Článek 12 odst. 2 a 5, čl. 217 odst. 1, a článek 243 — Nařízení (EHS) č. 2454/93 — Prováděcí předpisy k nařízení (EHS) č. 2913/92 — Články 10 a 11 — Zařazení zboží — Závazná informace o sazebním zařazení — Dovolávání se této závazné informace jiným subjektem, než je oprávněná osoba, které byla tato informace vydána, pro účely sazebního zařazení totožného zboží — Pokyny vnitrostátních celních orgánů — Legitimní očekávání“ )

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/9

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. dubna 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Financiën v. Sony Supply Chain Solutions (Europe) BV
   (Věc C-153/10) (1)

   (Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Celní kodex Společenství - Článek 12 odst. 2 a 5, čl. 217 odst. 1, a článek 243 - Nařízení (EHS) č. 2454/93 - Prováděcí předpisy k nařízení (EHS) č. 2913/92 - Články 10 a 11 - Zařazení zboží - Závazná informace o sazebním zařazení - Dovolávání se této závazné informace jiným subjektem, než je oprávněná osoba, které byla tato informace vydána, pro účely sazebního zařazení totožného zboží - Pokyny vnitrostátních celních orgánů - Legitimní očekávání)
   2011/C 160/07
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaná: Sony Supply Chain Solutions (Europe) BV

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad čl. 12 odst. 2 a 5, čl. 217 odst. 1 a článku 243 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307) a článku 11 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3) — Zařazení zboží — Stížnost proti rozhodnutí o zařazení výrobku přijatému celními orgány — Odvolání se stěžovatele na závaznou informaci o sazebním zařazení zboží vydanou celními orgány jiného členského státu ohledně podobného výrobku

      Výrok

               1)

               Článek 12 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 ze dne 19. prosince 1996, jakož i články 10 a 11 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, ve znění nařízení Komise (ES) č. 12/97 ze dne 18. prosince 1996, musí být vykládány v tom smyslu, že se deklarant, který předkládá celní prohlášení svým vlastním jménem a na vlastní účet, nemůže dovolávat závazné informace o sazebním zařazení, když oprávněnou osobou, které byla tato závazná informace vydána, není tento deklarant, ale spřízněná společnost, z jejíhož pověření tento deklarant tato prohlášení předložil.

               2)

               Článek 12 odst. 2 a 5 a čl. 217 odst. 1 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 82/97, jakož i článek 11 nařízení č. 2454/93, ve znění nařízení č. 12/97, ve spojení s článkem 243 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 82/97, musí být vykládány v tom smyslu, že účastník řízení může v rámci řízení o uložení cel zpochybnit toto uložení cla tím, že jako důkaz předloží závaznou informaci o sazebním zařazení, která byla vydána v jiném členském státě pro totožné zboží, aniž tato závazná informace o sazebním zařazení může vytvářet právní účinky, které jsou s ní spojené. Je nicméně na vnitrostátním soudu, aby určil, zda rozhodná procesní pravidla dotčeného členského státu možnost předložení takových důkazních prostředků upravují.

               3)

               Článek 12 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 82/97, a čl. 10 odst. 1 nařízení č. 2454/93, ve znění nařízení č. 12/97, musí být vykládány v tom smyslu, že vnitrostátní pokyn, který za účelem sazebního zařazení deklarovaného zboží vnitrostátním orgánům umožňuje vycházet ze závazné informace o sazebním zařazení vydané třetí osobě pro totožné zboží, nemohl u dovozců vyvolat legitimní očekávání, že se mohou tohoto pokynu dovolávat.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc C-380/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 8. srpna 2012 — X BV, další účastník řízení: Minister van Fainanciën

text:
               6.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 8. srpna 2012 — X BV, další účastník řízení: Minister van Fainanciën
   (Věc C-380/12)
   2012/C 303/34
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: X BV

      Další účastník řízení: Minister van Fainanciën

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutné pod pojmem „odstraní nečistoty“, obsaženým v poznámce 1 ke kapitole 25 harmonizovaného systému, chápat také odstranění určitých chemických částic z minerálního produktu v surovém stavu, které se v něm nacházejí z důvodu určitých přirozených daných skutečností, přičemž k odstranění dochází za účelem posílení (zvláštních) přirozených vlastností minerálního produktu, které byly předtím z důvodu těchto přirozených daných skutečností oslabené?

               2)

               Pokud bude možné na základě odpovědi na otázku uvedenou výše v bodu 1 konstatovat, že se jedná o odstranění nečistot ve smyslu poznámky 1 ke kapitole 25 HS: Na základě jakých kritérií je následně nutné posoudit otázku, zda vytěžený minerální produkt, jako je bělící hlinka, může po praní s kyselinou sírovou a vodou zůstat na základě výše uvedené poznámky zařazen v podpoložce 2508 40 00 KN a nebude jej nutné považovat za výrobek chemického průmyslu ve smyslu kapitoly 38 HS?


title: Věc C-507/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 13. listopadu 2014 – P v. M

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 13. listopadu 2014 – P v. M
   (Věc C-507/14)
   (2015/C 065/27)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal de Justiça

      Účastníci původního řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): P

      Žalovaná: M

      Předběžná otázka

   Je třeba v případě, kdy je v jednom členském státě zahájeno řízení ve věci rodičovské zodpovědnosti a kdy v jiném členském státě již probíhá jiné řízení s totožným předmětem a právním základem, které bylo z procesního hlediska zahájeno dříve a v mezidobí bylo na návrh žalobce v této dřívější věci přerušeno, aniž byl žalovaný písemně vyrozuměn o zahájení řízení, neměl o něm vědomost ani se jej v žádné podobě neúčastnil, přičemž v okamžiku, kdy uvedený žalovaný zahájil prvně zmíněné řízení, účinky onoho přerušení trvaly, mít vzhledem k čl. 16 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 (1) ze dne 27. listopadu 2003 pro účely použití čl. 19 odst. 2 téhož nařízení za to, že přerušené řízení bylo zahájeno jako první?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 243)


title: Věc T-121/02: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  31. května 2006  – Compagnia di San Paolo v. Komise

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/40

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 31. května 2006 – Compagnia di San Paolo v. Komise
   (Věc T-121/02) (1)

   (2006/C 178/72)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda čtvrtého rozšířeného senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 144, 15.6.2002


title: Věc T-414/04: Žaloba podaná dne 11. října 2004 Spolkovou republikou Německo proti Komisi Evropských společenství

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/24

         Žaloba podaná dne 11. října 2004 Spolkovou republikou Německo proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-414/04)
   (2004/C 314/57)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 11. října 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Spolkovou republikou Německo, zastoupenou C.-D. Quassowskim, ve spolupráci s C. von Donatem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise, sdělené dopisem Generálního ředitelství pro regionální politiku ze dne 9. srpna 2004, v rozsahu, v němž je příspěvek Společenství z Evropského fondu pro regionální rozvoj na operační program RESIDER II Nordrhein–Westfalen 1995–1999 (EFRR č. 94.02.10.036)/ARINCO č. 94.DE.16.051) snížen na částku 72 794 851,67 eur a odmítnuta výplata zbývající částky ve výši 2 268 988,33 eur německým orgánům.

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím snížila Komise příspěvek Společenství ze strukturálního fondu EFRR na operační program RESIDER-II Nordrhein-Westfalen 1995-1999 (EFRR č. 94.02.10.036)/ARINCO č. 94.DE.16.051) na 72 794 851,67 eur a odmítla vyplatit zbývající částku ve výši 2 268 988,33 eur německým orgánům. Důvodem pro snížení je nižší využití programu v případě některých opatření a vyšší využití v případě jiných ve srovnání se zvláštním finančním plánem programu. Rovnováha mezi, ve větší a menší míře, využívanými opatřeními nebyla nastolena v rámci jednotlivých priorit programu, ale v rámci celkového příspěvku EFRR na program.
   K odůvodnění žaloby poukazuje žalobkyně nejprve na to, že podle článku 24 nařízení č. 4253/88 (1) je snížení příspěvku Společenství možné pouze tehdy, pokud existuje podstatná změna druhu nebo prováděcích podmínek operací nebo opatření. Podle názoru žalobkyně nepředstavují provedená přerozdělení žádnou takovou podstatnou změnu.
   Pro případ, že by výše uvedená přerozdělení měla být považována za podstatné změny, žalobkyně uplatňuje, že existuje předchozí souhlas Komise, který byl udělen prostřednictvím jejích „Pokynů pro účetní závěrku operačních opatření (1994–1999) strukturálních fondů“ (SEC (1999) 1316).
   Žalobkyně namítá také vadu ve volném uvážení Komise, která své volné uvážení, jež má k dispozici, vůbec nevyužila, a nedostatek v odůvodnění napadeného rozdělení.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88, pokud jde o koordinaci mezi činnostmi jednotlivých strukturálních fondů navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými dostupnými finančními nástroji (Úř. věst. L 347, 31.12.1988, s. 1).


title: Věc T-106/05: Žaloba podaná dne 22. února 2005 European Dynamics S.A. proti Komisi Evropských společenství

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/29

         Žaloba podaná dne 22. února 2005 European Dynamics S.A. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-106/05)
   (2005/C 115/53)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 22. února 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství European Dynamics S.A., se sídlem v Aténách (Řecko), zastoupenou N. Kostakopoulosem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise nezařadit na užší seznam kandidátů nabídku žalobkyně podanou v odpovědi na mezinárodní omezené nabídkové řízení EuropeAid/117579/C/SV/TR pro „Technickou pomoc za účelem zlepšení informačního a komunikačnímu technologickému systému ve Státním statistickém ústavu Turecka – Zlepšení statistického systému Turecka“ (1) a zařadit na užší seznam jiné uchazeče;

               —

               zrušil rozhodnutí zamítající žádost žalobkyně o přezkum rozhodnutí sděleného žalobkyni dopisem Komise ze dne 13. prosince 2004;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení a ostatních nákladů a výdajů vzniklých žalobkyni ve spojení s žalobou, a to i v případě odmítnutí projednávané žaloby.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Společnost žalobkyně podala nabídku v odpovědi na mezinárodní omezené nabídkové řízení Komise EuropeAid/117579/C/SV/TR pro „Technickou pomoc za účelem zlepšení informačního a komunikačnímu technologickému systému ve Státním statistickém ústavu Turecka – Zlepšení statistického systému Turecka“. Napadeným rozhodnutím nebyla žalobkyně zařazena na užší seznam kandidátů.
   Na podporu své žaloby na neplatnost napadeného rozhodnutí žalobkyně tvrdí, že žalovaná porušila nařízení 1488/1996, finanční nařízení (2) a nařízení, kterým se provádí, jakož i směrnici 92/50 (3) tím, že použila kritéria hodnocení, která nebyla při vyhlášení nabídkového řízení specifikována. Podle žalobkyně, pokud Komise zamýšlela přistoupit ke srovnávací analýze způsobilosti uchazečů, jak se zdá, že učinila, pak to měla stanovit při vyhlášení nabídkového řízení.
   Žalobkyně rovněž tvrdí, že žalovaná se dopustila zjevně nesprávného posouzení při hodnocení podané nabídky. Žalobkyně napadá posouzení její technické způsobilosti, které provedla Komise.
   Konečně, žalobkyně tvrdí, že Komise dostatečně neodůvodnila své rozhodnutí, čímž porušila článek 253 ES.

      (1)  Úř. věst. 2004/S 187-158886

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, 19.6.2002, s. 1).

      (3)  Směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1).


title: Věc C-153/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad — Varna (Bulharsko) dne 30. března 2012 — Sani Treyd EOOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad — Varna (Bulharsko) dne 30. března 2012 — Sani Treyd EOOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
   (Věc C-153/12)
   2012/C 165/22
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad — Varna

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sani Treyd EOOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutné pojem uskutečnění zdanitelného plnění ve smyslu čl. 62 bodu 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) vykládat v tom smyslu, že zahrnuje také případy plnění osvobozených od daně, včetně plnění, která jsou poskytována osobou, jež nemá postavení ani osoby povinné k dani ve smyslu hlavy III ani osoby povinné odvést daň ve smyslu hlavy XI kapitoly 1 oddílu 1 směrnice 2006/112?

               2)

               Brání články 62 a 63 směrnice 2006/112 vnitrostátnímu ustanovení, podle něhož dochází k uskutečnění zdanitelného plnění k okamžiku poskytnutí plnění osvobozeného od daně namísto okamžiku, ke kterému je splněna podmínka, že toto plnění se stane předmětem zdanění?

               3)

               Brání článek 63 směrnice 2006/112 vnitrostátnímu předpisu a vnitrostátní praxi, podle nichž k uskutečnění zdanitelného plnění za dodání částí budovy nedochází k okamžiku převodu vlastnického práva, ale dříve, totiž k okamžiku poskytnutí smluveného protiplnění, které tvoří plnění osvobozené od daně, poskytnuté osobou, která nemá postavení ani osoby povinné k dani ani osoby povinné odvést daň?

               4)

               Brání článek 65 směrnice 2006/112 vnitrostátnímu předpisu, který váže vznik daňové povinnosti na platbu, která je zcela nebo zčásti stanovena ve zboží nebo službách?

               5)

               Brání články 73 a 80 směrnice 2006/112 vnitrostátnímu předpisu, podle něhož, je-li odměna za plnění zcela nebo zčásti stanovena ve zboží nebo službách, je základem daně za toto plnění ve všech případech jeho obvyklá cena?

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc T-50/05: Žaloba podaná dne 28. ledna 2005 European Dynamics SA proti Komisi Evropských společenství

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/27

         Žaloba podaná dne 28. ledna 2005 European Dynamics SA proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-50/05)
   (2005/C 106/60)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 28. ledna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství European Dynamics SA, se sídlem v Aténách (Řecko), zastoupené N. Korogiannakisem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise (DG TAXUD), kterým byla nabídka žalobkyně vyhodnocena jako neúspěšná a smlouva přidělena úspěšnému uchazeči;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení a ostatních výdajů vzniklých v souvislosti se žalobou, a to i v případě, že žaloba bude zamítnuta.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně podala nabídku v rámci výzvy k podávání nabídek Komise TAXUD/2004/AO-004 na specifikaci, vývoj, údržbu a podporu telematických systémů ke kontrole pohybu zboží podléhajícího spotřební dani v rámci Evropského společenství. Napadeným rozhodnutím byla nabídka odmítnuta a smlouva přidělena jinému uchazeči.
   Na podporu své žaloby na neplatnost tohoto rozhodnutí žalobkyně tvrdí zejména, že Komise porušila zásadu rovného zacházení a volné soutěže. Neexistence přesných specifikací pro systém ECMS bránila uchazečům v tom, aby cíleně prokázali svou odbornost v konkrétních oblastech důležitých pro projekt. Přístup k privilegovaným informacím minulých a stávajících dodavatelů pro ně představoval významnou a výlučnou výhodu. Žalobkyně tvrdí, že jejímu včasnému požadavku na stejná přístupová práva k takovým žádostem a dokumentaci mělo být vyhověno. Podle žalobkyně, i když Komise měla příležitost tuto situaci napravit, nepřijala k tomu potřebná opatření.
   Žalobkyně dále tvrdí, že Komise porušila čl. 97 odst. 1 finančního nařízení (1), jakož i čl. 17 odst. 1 směrnice 92/50 (2) tím, že použila kritéria hodnocení, která byla velmi nejasná a nebyla doplněna jasnými kvantifikovatelnými parametry.
   Žalobkyně má dále za to, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení při hodnocení nabídky žalobkyně. V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že veškeré nedostatky její nabídky vznikly z důvodu, že Komise neposkytla rozhodující prvky, požadované žalobkyní pro přípravu její nabídky. Žalobkyně dále zpochybňuje každé tvrzení uvedené ve zprávě hodnotícího výboru.
   Žalobkyně se též dovolává porušení povinnosti Komise uvést odůvodnění stanovené v článku 253 ES a neposkytnutí relevantních informací požadovaných žalobkyní z důvodu zamítnutí její nabídky. Žalobkyně též tvrdí, že Komise porušila zásadu řádného úředního postupu a řádné péče tím, že jednala se značným zpožděním, a tím, že nenabídla odpovídající odpovědi na žádosti žalobkyně o informace před předložením nabídek.

      (1)  Nařízení Rady (ES, EURATOM) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (2)  Směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1.


title: Věc T-523/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. června 2014 – Rani Refreshments v. OHIM – Global-Invest Bartosz Turek (Sani) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Sani — Starší obrazové ochranné známky Společenství Hani nebo llani a RANI — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. června 2014 – Rani Refreshments v. OHIM – Global-Invest Bartosz Turek (Sani)
   (Věc T-523/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Sani - Starší obrazové ochranné známky Společenství Hani nebo llani a RANI - Relativní důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2014/C 253/38
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rani Refreshments FZCO (Jebel Ali, Spojené arabské emiráty) (zástupce: M. Chapple, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Global-Invest Bartosz Turek (Poczesna, Polsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 27. září 2012 (věc R 236/2012-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Aujan Industries Co. (S J C) a Global-Invest Bartosz Turek.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Rani Refreshments FZCO se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 2.2.2013.


title: Věc T-251/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. června 2006 – Řecko v. Komise ( EZOZF — Výdaje vyloučené z financování Společenstvím — Veřejné skladování rýže — Vyšší moc — Produkty zpracované z ovoce a zeleniny — Pomoc nejchudším osobám — Program restrukturalizace v odvětví ovoce a zeleniny — Paušální opravy — Lhůta 24 měsíců )

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. června 2006 – Řecko v. Komise
   (Věc T-251/04) (1)

   („EZOZF - Výdaje vyloučené z financování Společenstvím - Veřejné skladování rýže - Vyšší moc - Produkty zpracované z ovoce a zeleniny - Pomoc nejchudším osobám - Program restrukturalizace v odvětví ovoce a zeleniny - Paušální opravy - Lhůta 24 měsíců“)
   (2006/C 190/34)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: V. Kontolaimos a I. Chalkias, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande, zmocněnec, ve spolupráci s N. Korogiannakisem, advokátem)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2004/457/ES ze dne 29. dubna 2004 o vyloučení některých výdajů vzniklých členským státům záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) z financování Společenstvím (Úř. věst. L 202, s. 35) v rozsahu, v němž vylučuje některé výdaje vynaložené Řeckou republikou v odvětvích ovoce a zeleniny, jakož i veřejného skladování.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc C-580/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2012 společnostmi Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 27. září 2012 ve věci T-82/08, Guardian Industries Corp. a Guardian Europe Sàrl v. Evropská komise

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2012 společnostmi Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 27. září 2012 ve věci T-82/08, Guardian Industries Corp. a Guardian Europe Sàrl v. Evropská komise
   (Věc C-580/12 P)
   2013/C 55/05
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl (zástupci: S. Völcker, Rechtsanwalt, F. Louis, avocat, H.-G. Kamann, Rechtsanwalt, C. O'Daly, Solicitor)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek v rozsahu, v němž Tribunál potvrdil rozhodnutí o vyloučení závislých prodejů z výpočtu pokut uložených ostatním adresátům rozhodnutí, čímž byla společnost Guardian diskriminována;

               —

               v důsledku toho snížil při výkonu své pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci výši pokuty uložené navrhovatelkám o 37 %;

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 ve věci T-82/08, Guardian Industries Corp. a Guardian Europe Sàrl v. Komise, v rozsahu, v němž Tribunál rozhodl, že dopis Komise ze dne 10. února 2012 je přípustný;

               —

               v důsledku toho prohlásil dopis Komise za nepřípustný a vyňal ho ze spisu;

               —

               dále snížil při výkonu své pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci pokutu uloženou rozhodnutím navrhovatelkám minimálně o 25 % z částky původní pokuty, aby se tak napravil stav, kdy Tribunál neposkytuje záruku účinného prostředku nápravy před soudem v přiměřené lhůtě podle článku 47 Listiny, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelkami v řízení o kasačním opravném prostředku a v řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelky tvrdí, že napadený rozsudek musí být zrušen z následujících důvodů:

               Zaprvé rozsudek porušuje zásadu rovného zacházení, neboť jím bylo potvrzeno rozhodnutí vyloučit závislé prodeje z výpočtu pokut uložených ostatním adresátům rozhodnutí a nebyla jím napravena diskriminace, jejíž obětí se stala společnost Guardian. Tím nebyla respektována ustálená judikatura, podle níž musí být při výpočtu pokut zacházeno se závislými prodeji stejně jako s externími prodeji, neboť jinak vzniká integrovaným výrobcům neodůvodněné zvýhodnění. Úvahy Tribunálu — podle nichž se rozhodnutí týkalo pouze „prodejů plochého skla nezávislým zákazníkům“ — nemohou odůvodňovat diskriminaci, jejíž obětí byla společnost Guardian.

               Zadruhé rozsudek porušuje pravidla Tribunálu týkající se lhůt a základní zásady týkající se práva na obhajobu a „rovnosti zbraní“, neboť jím byl prohlášen za přípustný dopis Komise ze dne 10. února 2012. V tomto dopise, který byl zaslán jeden pracovní den před konáním jednání, Komise zvažovala, že do spisu založí nové informace, které do té doby nebyly Tribunálu známy, i když tak mohla Komise učinit při mnoha příležitostech již předtím.

               Zatřetí mezi skončením písemné části řízení a rozhodnutím Tribunálu zahájit ústní část řízení uplynuly více než tři roky a pět měsíců. Tímto prodlením bylo porušeno právo navrhovatelek na účinný prostředek nápravy a na projednání věci v přiměřené lhůtě podle článku 47 Listiny. Tím byla překročena míra, kterou Soudní dvůr považoval v minulosti za nepřiměřenou, a tuto situaci nelze vysvětlit žádným z takových faktorů, jako je složitost nebo rozsáhlost důkazů předložených Tribunálu. Právě naopak se jednalo o běžnou věc, která se týkala pouze společnosti Guardian, která byla jedinou společností, jež podala žalobu znějící na zrušení rozhodnutí. Důkazní spis obsahoval jen několik dokumentů a prohlášení nevelkého rozsahu, jež byly všechny sepsány v jednacím jazyce. Společnost Guardian učinila vše možné, aby vyřizování své žaloby před Tribunálem usnadnila a urychlila, když mimo jiné upustila od druhé výměny spisů navzdory významu, jaký pro ni žaloba měla, a — s přihlédnutím k velmi krátkému trvání protiprávního jednání — navzdory bezprecedentní výši pokuty, kterou Komise uložila.


title: Věc C-273/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. května 2013 Polskou republikou proti rozsudku Tribunálu vydanému dne 27. února 2013 ve věci T-241/10, Polská republika v. Evropská komise

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. května 2013 Polskou republikou proti rozsudku Tribunálu vydanému dne 27. února 2013 ve věci T-241/10, Polská republika v. Evropská komise
   (Věc C-273/13 P)
   2013/C 215/11
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               v celém rozsahu zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 27. února 2013 ve věci T-241/10, Polská republika v. Evropská komise,

               —

               zrušil rozhodnutí Komise 2010/152/EU ze dne 11. března 2010, kterým se z financování Evropské unie vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (oznámeno pod číslem C(2010) 1317 (Úř. věst. L 63, s. 7) v rozsahu, v němž toto rozhodnutí z financovaní Společenství vylučuje částky ve výši 279 794 442,15 PLN a 25 583 996,81 eura, které vynaložila platební agentura akreditovaná Polskou republikou,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku Polská republika uvádí tyto důvody:

               1)

               Důvod vycházející z nesprávného výkladu článku 20 nařízení (ES) č. 1782/2003, jelikož se Tribunál domníval, že toto ustanoveni vyžaduje zavedení zcela vektorizovaného systému LPIS-GIS (systém identifikace zemědělských pozemků na základe počítačového systému zeměpisných informací) nebo rovnocenného systému i přesto, že ke splnění systémových standardů stanovených v tomto ustanovení není nutná úplná vektorizace.

               2)

               Důvod vycházející z nesprávného výkladu článku 53 nařízení (ES) č. 796/2004, jelikož se Tribunál domníval, že sankce za úmyslné porušení je třeba uložit i v případě, že se v konečném důsledku neprokázalo úmyslné jednání příjemce.

               3)

               Důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění napadeného rozsudku. Podle názoru Polské republiky Tribunál nevysvětlil, které formální a věcné požadavky vyplývající z článku 20 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebyly ve skutečnosti splněny. Tribunál ani neodůvodnil, v jaké míře mohla možnost zjistit úmysl jednání soudní cestou vést k neslučitelnosti platebního systému zavedeného polskými orgány s cíli společné zemědělské politiky. Tribunál dále neuvedl, v čem spočívala neslučitelnost výpočtu skutečného rizika pro fond provedeného polskými orgány.

               4)

               Důvod vycházející z porušení zásady kontradiktornosti a práva na spravedlivý proces, jelikož Tribunál nezohlednil důkazy předložené Polskou republikou a rozhodl nad rámec merita věci. Tribunál totiž nepřezkoumal důkazy a vysvětlení, které předložila Polská republika v souvislosti se systémem pro určení podmínek pro poskytnuti podpory na plochu, a neuvedl míru rozsahu kontroly v Opolském vojvodství. Tribunál při svém přezkumu krom toho překročil rámec toho, co bylo předmětem výhrad Komise a základem pro vydání jejího sporného rozhodnutí.


title: Věc C-269/12 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. června 2013 — Guillermo Cañas v. Evropská komise, Světová antidopingová agentura, ATP Tour, Inc. ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Antidopingová právní úprava — Zařazení stížnosti podané Komisi — Pojem právní zájem na podání žaloby — Zachování této aktivní legitimace po ukončení profesní činnosti“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/35

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. června 2013 — Guillermo Cañas v. Evropská komise, Světová antidopingová agentura, ATP Tour, Inc.
   (Věc C-269/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Antidopingová právní úprava - Zařazení stížnosti podané Komisi - Pojem právní zájem na podání žaloby - Zachování této aktivní legitimace po ukončení profesní činnosti)
   2013/C 225/59
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Guillermo Cañas (zástupci: Y. Bonnard a C. Aguet, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: P. Van Nuffel a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci), Světová antidopingová agentura (zástupci: G. Berrisch, Rechtsanwalt, D. Cooper, solicitor, N. Chesaites, barrister), ATP Tour, Inc.

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) ze dne 26. března 2012, Cañas v. Komise (T-508/09), kterým Tribunál zamítl návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 7809 ze dne 12. října 2009 ve věci COMP/39471, kterým se pro nedostatek zájmu Společenství zamítá stížnost týkající se porušení článků 81 ES a 82 ES, jichž se údajně dopustily Světová antidopingová agentura, ATP Tour Inc. a Fondation Conseil international de l'arbitrage en matière de sport (CIAS) — Hospodářská soutěž — Antidopingová právní úprava — Nesprávné právní posouzení v rámci výkladu pojmu „právní zájem na podání žaloby“ — Zánik právního zájmu na podání žaloby v průběhu řízení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Guillermovi Cañasovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Světová antidopingová agentura ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 4.8.2012.


title: Věc C-464/16 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. dubna 2017 – Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Žádost o přístup k dokumentům Komise — Odmítnutí — Žaloba na neplatnost — Článek 19 statutu Soudního dvora Evropské unie — Zastupování před unijními soudy — Advokát, který nemá ve vztahu k žalobkyni postavení třetí osoby — Zjevná nepřípustnost žaloby — Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie — Právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces — Kasační opravný prostředek, který je zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/6

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. dubna 2017 – Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) v. Evropská komise
   (Věc C-464/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Žádost o přístup k dokumentům Komise - Odmítnutí - Žaloba na neplatnost - Článek 19 statutu Soudního dvora Evropské unie - Zastupování před unijními soudy - Advokát, který nemá ve vztahu k žalobkyni postavení třetí osoby - Zjevná nepřípustnost žaloby - Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie - Právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces - Kasační opravný prostředek, který je zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“)
   (2017/C 195/07)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) (zástupce: D. Lazar, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: H. Krämer a F. Erlbacher, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se odmítá.

               2)

               Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 402, 31. 10. 2016.


title: Věc T-288/17: Žaloba podaná dne 15. května 2017 – Sky v. EUIPO – Parrot Drones (Parrot SKYCONTROLLER)

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/39

         Žaloba podaná dne 15. května 2017 – Sky v. EUIPO – Parrot Drones (Parrot SKYCONTROLLER)
   (Věc T-288/17)
   (2017/C 231/48)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sky plc (Isleworth, Spojené království) (zástupce: J. Barry, solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Parrot Drones (Paříž, Francie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „Parrot SKYCONTROLLER“ – Přihláška č. 13 107 842

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. března 2017, ve věci R 457/2016-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v rámci tohoto řízení a v řízení před EUIPO.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-330/06: Žaloba podaná dne 27. listopadu 2006 – Novartis v. OHIM (BLUE SOFT)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/76

         Žaloba podaná dne 27. listopadu 2006 – Novartis v. OHIM (BLUE SOFT)
   (Věc T-330/06)
   (2006/C 326/156)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: N. Hebeis, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 14. září 2006 ve věci R 270/2006-1;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „BLUE SOFT“ pro výrobky zařazené do třídy 9 (přihláška č. 3 007 846)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Neexistuje žádný absolutní důvod, jenž by bránil poskytnutí ochrany, a přihlašovaná ochranná známka tudíž může požívat ochrany. Celkové označení není čistě popisné povahy a má také rozlišovací způsobilost.


title: Věc T-200/16: Žaloba podaná dne 29. dubna 2016 – Gfi PSF v. Komise

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/34

         Žaloba podaná dne 29. dubna 2016 – Gfi PSF v. Komise
   (Věc T-200/16)
   (2016/C 222/42)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gfi PSF Sàrl (Leudelange, Lucembursko) (zástupce: F. Moyse, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Úřadu pro publikace Evropské unie ze dne 2. března 2016, rozhodnutí ze dne 16. března 2016 a rozhodnutí ze dne 22. dubna 2016, kterými se zamítá nabídka žalobkyně podaná v rámci evropského otevřeného zadávacího řízení č. 10573 „Tvorba, údržba, vývoj a pomocné služby pro internetové stránky založené na technologii SharePoint a redakční služby pro šíření po internetu“ zveřejněného v oznámení ze dne 17. prosince 2015, na položku č. 1 o celkové hodnotě 2 005 704 eur na čtyři roky;

               —

               uložil Úřadu nahradit žalobkyni škody vzniklé z tohoto důvodu ve výši 415 000 eur;

               —

               uložil Úřadu nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody, vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění a porušení čl. 111 odst. 4 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2015/1929 ze dne 28. října 2015, kterým se mění nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie (Úř. věst 2015 L 286, s. 1).


title: Věc F-78/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 29. dubna 2015 – Todorova Androva v. Rada „Veřejná služba — Povýšení — Povyšovací řízení v roce 2011 — Nezapsání na seznam úředníků připadajících v úvahu pro povýšení — Článek 45 služebního řádu — Dva roky služby v platové třídě — Nezohlednění doby odpracované v postavení dočasného zaměstnance — Rozdílné zacházení na základě právní povahy zaměstnání dotyčných pracovníků — Směrnice 1999/70/ES — Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS — Ustanovení 4 — Dovolatelnost — Vyloučení“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/48

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 29. dubna 2015 – Todorova Androva v. Rada
   (Věc F-78/12) (1)

   („Veřejná služba - Povýšení - Povyšovací řízení v roce 2011 - Nezapsání na seznam úředníků připadajících v úvahu pro povýšení - Článek 45 služebního řádu - Dva roky služby v platové třídě - Nezohlednění doby odpracované v postavení dočasného zaměstnance - Rozdílné zacházení na základě právní povahy zaměstnání dotyčných pracovníků - Směrnice 1999/70/ES - Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Ustanovení 4 - Dovolatelnost - Vyloučení“)
   (2015/C 198/65)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Viara Todorova Androva (Rhode-Saint-Genèse, Belgie) (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. Herrmann a M. Bauer, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady, že žalobkyně nebude zapsána na seznam úředníků připadajících v úvahu pro povýšení za rok 2011.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Viara Todorova Androva ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise a Účetní dvůr Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 295, 29.9.2012, s. 34.


title: Věc C-344/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Montreuil (Francie) dne 4. července 2011 — International Values Series of the DFA Investment Trust Co. v. Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/35

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Montreuil (Francie) dne 4. července 2011 — International Values Series of the DFA Investment Trust Co. v. Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Věc C-344/11)
   2011/C 269/70
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif de Montreuil

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: International Values Series of the DFA Investment Trust Co.

      Žalovaný: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být vedle situace subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) brána v úvahu i situace podílníků?

               2)

               Je-li tomu tak, za jakých podmínek lze srážkovou daň považovat za slučitelnou se zásadou volného pohybu kapitálu?


title: Věc C-591/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. dubna 2015 – Evropská komise v. Spolková republika Německo „Nesplnění povinnosti státem — Daňové právní předpisy — Odklad zdanění kapitálových zisků, jichž bylo docíleno při prodeji určitého investičního majetku — Výběr daní — Svoboda usazování — Článek 49 SFEU — Článek 31 Dohody o EHP — Rozdílné zacházení se stálými provozovnami nacházejícími se na území členského státu a se stálými provozovnami nacházejícími se na území jiného členského státu Evropské unie nebo Evropského hospodářského prostoru — Přiměřenost“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. dubna 2015 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-591/13) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Daňové právní předpisy - Odklad zdanění kapitálových zisků, jichž bylo docíleno při prodeji určitého investičního majetku - Výběr daní - Svoboda usazování - Článek 49 SFEU - Článek 31 Dohody o EHP - Rozdílné zacházení se stálými provozovnami nacházejícími se na území členského státu a se stálými provozovnami nacházejícími se na území jiného členského státu Evropské unie nebo Evropského hospodářského prostoru - Přiměřenost“)
   (2015/C 198/11)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Mölls a W. Roels, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a K. Petersen, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že přijala a ponechává v platnosti daňový režim stanovený v § 6b zákona o dani z příjmu (Einkommensteuergesetz), který podmiňuje možnost odkladu zdanění kapitálových zisků z prodeje majetku, který je součástí investičního majetku stálé provozovny osoby povinné k dani nacházející se na německém území, tím, že tyto kapitálové zisky jsou znovu investovány do pořízení nového majetku, který je součástí investičního majetku stálé provozovny osoby povinné k dani nacházející se na témže území, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 49 SFEU a článku 31 Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc T-331/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2010 — Novartis v. OHIM — Sanochemia Pharmazeutika (TOLPOSAN) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství TOLPOSAN — Starší mezinárodní slovní ochranná známka TONOPAN — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst.1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               5.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2010 — Novartis v. OHIM — Sanochemia Pharmazeutika (TOLPOSAN)
   (Věc T-331/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství TOLPOSAN - Starší mezinárodní slovní ochranná známka TONOPAN - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst.1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 38/24
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: N. Hebeis, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: B. Schmidt, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Sanochemia Pharmazeutika AG (Vídeň, Rakousko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 18. června 2009 (věc R 1601/2007-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Novartis AG a Sanochemia Pharmazeutika AG.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Novartis AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc C-249/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) dne 22. května 2012 — Corina-Hrisi Tulică v. Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) dne 22. května 2012 — Corina-Hrisi Tulică v. Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor
   (Věc C-249/12)
   2012/C 243/11
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Corina-Hrisi Tulică

      Žalovaná: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

      Předběžná otázka

   V případě, že bylo postavení prodejce dodatečně určeno jako postavení osoby povinné k DPH a protiplnění (cena) dodání nemovitosti bylo určeno stranami bez jakékoli zmínky o DPH, musí být články 73 a 78 směrnice Rady 2006/112/ES (1) vykládány v tom smyslu, že je základ daně tvořen:

               a)

               protiplněním (cenou) za dodání zboží sjednaným mezi stranami, sníženým o sazbu DPH nebo

               b)

               protiplněním (cenou) za dodání zboží sjednaným mezi stranami?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc C-292/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. května 2013 Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. proti rozsudku Tribunálu vydanému dne 22. března 2013 ve věci T-571/10, Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) — Impexmetal

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. května 2013 Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. proti rozsudku Tribunálu vydanému dne 22. března 2013 ve věci T-571/10, Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) — Impexmetal
   (Věc C-292/13 P)
   2013/C 215/14
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (zástupce: P. Borowski, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Impexmetal S. A.

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek v plném rozsahu a vyhovět v plném rozsahu žalobě ze dne 16. prosince 2010 zrušením rozsudku prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 6. října 2010;

               —

               pro případ, že tomuto návrhu nebude vyhověno, zrušit rozsudek v plném rozsahu a vrátit věc Tribunálu k novému rozhodnutí;

               —

               uložit dalším účastníkům řízení náhradu nákladů řízení včetně nákladů, které účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek vznikly v řízení před odvolacím senátem a před námitkovým oddělením Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu, jakož i před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) vytýká Tribunálu, že porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 tím, že jej použil na skutkový stav, který není v tomto ustanovení zahrnut.
   Podle názoru navrhovatelky vychází toto nesprávné použití uvedeného ustanovení z nesprávného předpokladu Tribunálu, že označení navrhovatelky vykazuje podobnost se starší obrazovou ochrannou známkou Společenství vedlejší účastnice řízení a že tudíž u dotčené veřejnosti existuje nebezpečí záměny. Tribunál nezohlednil, že

               —

               podobnost mezi označeními neodůvodňuje tvrzení, že vede k nebezpečí záměny;

               —

               označení navrhovatelky je součástí jejího obchodního jména a toto jméno bylo využíváno po dlouhou dobu před podáním přihlášky;

               —

               toto označení je historicky odůvodněným znakem navrhovatelky;

               —

               sporná označení vedle sebe po dlouhou dobu pokojně existovala na tomtéž trhu.


               29.5.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/5

         Žaloba podaná dne 18. března 2004 společností Railion Deutschland AG proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-109/04)
   (2004/C 146/06)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 18. března 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství společností Railion Deutschland AG, se sídlem v Mohuči (Německo), zastoupenou p. H. Johlenem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise K(2003)4660 v konečném znění ze dne 12. prosince 2003 konstatující, že prominutí dovozních cel není v daném zvláštním případě odůvodněné;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Žalobkyně je podnikem provozujícím železniční dopravu zboží. Žaloba napadá rozhodnutí Komise, kterým zamítla žádost Spolkové republiky Německo, v níž požadovala prominutí celního dluhu ve prospěch žalobkyně. Tento celní dluh vznikl na základě toho, že žalobkyně údajně přepravovala po železnici alkohol ze svobodného celního pásma Brém do svobodného celního pásma Hamburku a deklarovala tento alkohol jako barvu. Žalobkyně se domnívá, že žádná skutečnost nenasvědčuje tomu, že učinila takové nesprávné celní prohlášení. Z Hamburku bylo zboží nakonec dopraveno do České republiky, a to v souladu s platnými předpisy.
   Žalobkyně zejména uplatňuje, že rozhodnutím byly porušeny podstatné formální náležitosti, protože nebylo dodrženo právo být slyšen. Formálně byla žalobkyně zajisté vyzvána, aby předložila svá vyjádření. Nicméně žalobkyně se domnívá, že zamítavé rozhodnutí žalované, v rozporu s tím, co předpokládá právo být slyšen, neodpovědělo na předložená tvrzení. Žalobkyně tvrdí, že Komise nevzala v úvahu to, co jí vylíčila ohledně různých rizik, kterým je společnost provozující železniční nebo námořní dopravu vystavena ve svobodném celním pásmu. Žalobkyně se domnívá, že Komise ve svém rozhodnutí vyšla ze zásady, že se žalobkyní jako společností provozující železniční dopravu bude zacházeno stejně jako se společností provozující námořní dopravu.
   Žalobkyně kromě toho uvádí, že rozhodnutí je v rozporu s článkem 239 celního kodexu Společenství. Poukazuje na nepřesná nebo neúplná zjištění skutečností a popírá existenci „zvláštních okolností“. Žalobkyně je toho názoru, že je vystavena zvýšenému riziku, že bude uvedena v omyl, pokud jde o povahu dopravovaného zboží z důvodu zjednodušených správních postupů spojených se železničním tranzitem. Soudí, že pokud jde o ni, nemůže toto riziko odstranit, ani jej mít pod kontrolou. Zejména vysvětluje, že je prakticky nemožné kontrolovat kontejnery.
   Konečně žalobkyně uplatňuje, že co se týče rozhodnutí o prominutí cla upraveného v článku 239 celního kodexu Společenství, je třeba vzít v úvahu skutečnost, že Evropská společenství neutrpěla žádnou finanční škodu a ani neexistovalo nebezpečí jejího vzniku, protože alkohol byl určen pro český trh a byl tam ostatně dopraven.


title: Věc T-239/13: Usnesení Tribunálu ze dne 5. června 2014 – Atmeh v. OHIM – Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign) „Ochranná známka Společenství — Návrh na prohlášení neplatnosti — Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/29

         Usnesení Tribunálu ze dne 5. června 2014 – Atmeh v. OHIM – Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign)
   (Věc T-239/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Návrh na prohlášení neplatnosti - Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2014/C 253/42
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ammar Atmeh (Diera-Dubai, Spojené arabské emiráty) (zástupce: A. Berthet, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Sylvie Fretier (Paříž, Francie) (zástupce: T. Cuche, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. února 2013 (spojené věci R 1482/2011-4 a R 1571/2011-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Ammarem Atmehem a Sylvií Fretier.

      Výrok

               1)

               Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2)

               Žalobce a vedlejší účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení a každý nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených žalovaným.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


title: Věc T-627/16: Žaloba podaná dne 31. srpna 2016 – Česká republika v. Komise

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/47

         Žaloba podaná dne 31. srpna 2016 – Česká republika v. Komise
   (Věc T-627/16)
   (2016/C 392/61)
   Jednací jazyk: čeština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Pavliš, J. Vláčil, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/1059 ze dne 20. června 2016, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (oznámeno pod číslem C(2016) 3753) (dále jen „napadené rozhodnutí“) v části, v níž vylučuje výdaje vynaložené Českou republikou v souvislosti s jednotnou platbou na plochu (SAPS) v celkové výši 84 272,83 EUR, v části, v níž vylučuje výdaje vynaložené Českou republikou v souvislosti s investicemi v odvětví vína v celkové výši 636 516,20 EUR a v části, v níž vylučuje výdaje vynaložené Českou republikou v souvislosti s požadavky podmíněnosti v celkové výši 29 485 612,55 EUR, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně ve vztahu k jednotné platbě na plochu (SAPS) jeden žalobní důvod, který vychází z porušení čl. 52 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky. Komise rozhodla o vyloučení výdajů z financování Unií, přestože nedošlo k porušení unijního ani vnitrostátního práva.
   Ve vztahu k investicím v odvětví vína předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod, který vychází z porušení čl. 52 odst. 1 nařízení č. 1306/2013. Komise rozhodla o vyloučení výdajů z financování Unií, přestože nedošlo k porušení unijního ani vnitrostátního práva.
   Ve vztahu k požadavkům podmíněnosti předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               —

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 52 odst. 1 nařízení č. 1306/2013. Komise rozhodla o vyloučení výdajů z financování Unií, přestože nedošlo k porušení unijního ani vnitrostátního práva.

               —

               Podpůrně předkládá žalobkyně druhý žalobní důvod, který vychází z porušení čl. 52 odst. 2 nařízení č. 1306/2013. I kdyby výtky rozporované v prvním žalobním důvodu představovaly porušení unijního práva (quod non), tak Komise nesprávně posoudila závažnost tohoto porušení a finanční újmu Unii.


title: Věc T-380/10: Žaloba podaná dne 8. září 2010 — Wabco Europe a další v. Komise

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/64

      Žaloba podaná dne 8. září 2010 — Wabco Europe a další v. Komise
      (Věc T-380/10)
      ()
      (2010/C 288/114)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Wabco Europe BVBA (Brusel, Belgie), Wabco Austria GesmbH (Vídeň, Rakousko), Trane Inc. (Piscataway, Spojené státy), Ideal Standard Italia s.r.l. (Miláno, Itálie) a Ideal Standard GmbH (Bonn, Německo), (zástupci: S. Völcker, F. Louis, A. Israel a N. Niejahr, lawyers, C. O’Daly a E. Batchelor, Solicitors, a F. Carlin, Barrister)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání žalobkyň

                  —

                  částečně zrušit článek 2 a v nezbytném rozsahu čl. 1 (1) N. 3 a 4 rozhodnutí Komise č. K(2010) 4185 v konečném znění ze dne 23. června 2010 ve věci COMP/39092 — Koupelnová vybavení;

                  —

                  snížit výši pokuty uložené žalobkyním a

                  —

                  uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobkyně se svou žalobou domáhají podle článku 263 SFEU částečného zrušení rozhodnutí Komise č. K(2010)4185 v konečném znění ze dne 23. června 2010 ve věci COMP/39092 — Koupelnová vybavení, které se týká dohody mezi podniky pocházejícími z belgického, německého, francouzského, italského, nizozemského a rakouského trhu s koupelnovým vybavením, o prodejních cenách a výměně citlivých obchodních informací, a podpůrně snížení pokuty, která jim byla uložena.
      Na podporu své žaloby předkládají tyto žalobní důvody:

                  Žalobkyně zaprvé tvrdí, že Komise při svých pokusech prokázat účast společností Ideal Standard Italia s.r.l. a Ideal Standard GmbH na protiprávních jednáních v odvětví keramických výrobků v Itálii nezohlednila platné právní normy.

                  Zadruhé žalobkyně uvádějí, že Komise jim nesnížila pokuty uložené na základě protiprávních jednání, k nimž došlo ve Francii a Belgii, ačkoli v posledním odstavci bodu 23 oznámení o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (1) z roku 2002 přiznává Komise částečné snížení pokut v kartelových věcech.

                  Zatřetí žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně rozhodla, že společnosti Grohe Beteiligungs GmbH a Grohe AG a jejich dceřiné společnosti, a nikoli Ideal Standard Italia s.r.l. a Ideal Standard GmbH, předložily jako první důkazy s „významnou přidanou hodnotou“ ve smyslu oznámení Komise z roku 2002 o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů.

                  Konečně pak žalobkyně tvrdí, že retroaktivní použití pokynů pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (2) z roku 2006 Komisí je protiprávní v rozsahu, v němž sankcionovala společnosti Ideal Standard Italia s.r.l. a Ideal Standard GmbH kvůli druhu údajů, které tyto poskytly jakožto žadatelky o shovívavost v očekávání dobré víry, že Komise radikálně nepozmění k jejich tíži rámec použitelný na tyto pokuty.

         (1)  Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2002 C 45, s. 3; Zvl. vyd. 08/02, s. 155).

         (2)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).


title: Věc C-241/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank te Rotterdam (Nizozemsko) dne 18. května 2012 — trestní řízení proti Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank te Rotterdam (Nizozemsko) dne 18. května 2012 — trestní řízení proti Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV
   (Věc C-241/12)
   2012/C 243/09
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank te Rotterdam

      Účastnice původního trestního řízení

   Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba považovat dodávku motorové nafty za odpad ve smyslu nařízení č. 259/93 (1) a č. 1013/2006 (2), pokud:

                           a)

                           dodávka sestává z Ultra Light Sulphur Diesel, který byl omylem smísen s methylterc.butyletherem;

                           b)

                           dodávka po dodání kupujícímu — z důvodu uvedeného smísení — zjevně neodpovídá zvláštním charakteristikám sjednaným mezi kupujícím a prodávajícím (a je tak „off-spec“);

                           c)

                           prodávající dodávku — po reklamaci kupujícího — v souladu s kupní smlouvou převzal zpět a vrátil mu kupní cenu;

                           d)

                           prodávající má v úmyslu dodávku — případně po smísení s jiným výrobkem — znovu uvést na trh?

               2)

               V případě kladné odpovědi na otázku 1:

                           a)

                           Je možné na základě výše uvedených skutkových okolností určit okamžik, od kterého tomu tak je?

                           b)

                           Mění se povaha dodávky v kterémkoliv okamžiku mezi dodáním kupujícímu a opětovným smísením prodávajícím, nebo jeho jménem, ve výrobek, který není odpadem a pokud ano, ve kterém okamžiku?

               3)

               Má pro odpověď na otázku 1 význam,

                           a)

                           že dodávka by mohla být použita stejným způsobem ve formě čistého ULSD jako pohonná hmota, ale vzhledem pro svůj nízký bod vzplanutí již nesplňuje (bezpečnostní) požadavky;

                           b)

                           že kupující dodávku vzhledem k novému složení podle povolení orgánu ochrany životního prostředí nesměl skladovat;

                           c)

                           že kupující nemohl dodávku použít pro zamýšlený účel — prodej motorové nafty u čerpacích stanic;

                           d)

                           zda se vůle kupujícího vrátit dodávku prodávajícímu řídí kupní smlouvou, či nikoliv;

                           e)

                           zda vůle prodávajícího s ohledem na zpracování smísením a nové uvedení na trh skutečně směřovala ke zpětvzetí dodávky;

                           f)

                           zda dodávka byla opětovně zpracována či nikoliv, ať tak, že byla uvedena do původně zamýšleného stavu, či tím, že byla změněna ve výrobek, který mohl být prodán za cenu, která se blíží ceně původní dodávky ULSD;

                           g)

                           zda je toto opětovné zpracování obvyklým výrobním postupem;

                           h)

                           že je tržní hodnota dodávky ve stavu, ve kterém se nacházela v okamžiku zpětného převzetí prodávajícím, (téměř) totožná s cenou výrobku, který má sjednané zvláštní charakteristiky;

                           i)

                           že dodávku převzatou zpět ve stavu, ve kterém se nacházela ve stavu zpětvzetí, je možné bez zpracování uvést na trh;

                           j)

                           že obchodování s takovými výrobky, jako je dodávka, je běžné a v obchodním styku není považováno za obchod s odpady?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole (Úř. věst. L 30, s. 1; Zvl. vyd. 15/02, s. 176).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (Úř. věst. L 190, s. 1).


title: Věc C-339/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 20. července 2007 – Advokát Christopher Seagon jako správce v úpadkovém řízení na majetek Frick Teppichboden Supermärkte GmbH. v. Deko Marty Belgium N.V.

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 20. července 2007 – Advokát Christopher Seagon jako správce v úpadkovém řízení na majetek Frick Teppichboden Supermärkte GmbH. v. Deko Marty Belgium N.V.
   (Věc C-339/07)
   (2007/C 269/36)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: advokát Christopher Seagon jako správce v úpadkovém řízení na majetek Frick Teppichboden Supermärkte GmbH

      Žalovaná: Deko Marty Belgium N.V.
   Předběžné otázky

               1)

               Jsou soudy členského státu, na jehož území bylo zahájeno úpadkové řízení na majetek dlužníka, mezinárodně příslušné rozhodovat o odpůrčí žalobě podané v rámci úpadkového řízení podle čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 (1) ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (dále jen „nařízení č. 1346/2000“) a čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 44/2001 (2) ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (dále jen „nařízení č. 44/2001“) vůči dlužníkovi, který má statutární sídlo v jiném členském státě?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku:
               Vztahuje se na rozhodování o odpůrčí žalobě podané v rámci úpadkového řízení čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení č. 44/2001?

      (1)  Úř. věst. L 160, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 12, s. 1.


title: Věc C-465/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 2. srpna 2017 – Falck Rettungsdienste GmbH a Falck A/S v. Stadt Solingen

text:
               2.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 2. srpna 2017 – Falck Rettungsdienste GmbH a Falck A/S v. Stadt Solingen
   (Věc C-465/17)
   (2017/C 330/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Falck Rettungsdienste GmbH a Falck A/S

      Odpůrce: Město Solingen

      Vedlejší účastníci řízení: Arbeiter-Samariter-Bund Regionalverband Bergisch Land e.V., Malteser Hilfsdienst e.V., Deutsches Rotes Kreuz a Kreisverband Solingen e.V.

      Předběžné otázky

               1)

               Jedná se při péči o akutní pacienty v sanitním voze a jejich ošetřování pracovníkem/sanitářem zdravotnické záchranné služby a při péči o pacienty ve vozidle pro převoz nemocných a jejich ošetřování pracovníkem/pomocníkem zdravotnické záchranné služby o „služby civilní obrany, civilní ochrany a prevence nebezpečí“ ve smyslu čl. 10 písm. h) směrnice 2014/24/EU (1), které spadají pod kódy CVP 7525000-7 (sanitní služby) a 85143000-3 (služby sanitní přepravy)?

               2)

               Lze čl. 10 písm. h) směrnice 2014/24/EU chápat tak, že „neziskové organizace nebo sdružení“ jsou zejména takové charitativní organizace, které jsou podle vnitrostátního práva uznány za organizace civilní ochrany a obrany?

               3)

               Jsou „neziskové organizace nebo sdružení“ ve smyslu čl. 10 písm. h) směrnice 2014/24/EU takové organizace, jejichž cíl spočívá v plnění úkolů veřejného zájmu, které nejsou zaměřeny na dosahování zisku a které reinvestují případné zisky za účelem dosažení cíle organizace?

               4)

               Je přeprava pacienta v sanitce pod dohledem sanitáře/pomocníka zdravotnické záchranné služby (tzv. kvalifikovaná přeprava nemocných) „službou sanitní přepravy pacientů“ ve smyslu čl. 10 písm. h) směrnice 2014/24/EU, která není dotčena oborovou výjimkou a pro kterou platí uvedená směrnice?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65).


title: Věc T-638/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2013 — European Dynamics Belgium a další v. EMA ( „Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení EMA — Poskytování služeb podpory v oblasti počítačových aplikací — Zamítnutí nabídky uchazeče — Kritéria pro zadání zakázky — Povinnost uvést odůvodnění — Dodržení zadávacích kritérií stanovených v zadávací dokumentaci — Stanovení dílčích kritérií pro zadávací kritéria — Přístup k dokumentům“ )

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2013 — European Dynamics Belgium a další v. EMA
   (Věc T-638/11) (1)

   (Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení EMA - Poskytování služeb podpory v oblasti počítačových aplikací - Zamítnutí nabídky uchazeče - Kritéria pro zadání zakázky - Povinnost uvést odůvodnění - Dodržení zadávacích kritérií stanovených v zadávací dokumentaci - Stanovení dílčích kritérií pro zadávací kritéria - Přístup k dokumentům)
   2013/C 352/24
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgie); European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Lucembursko); Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko); a European Dynamics UK Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (Londýn, Spojené království) (zástupci: původně V. Salvatore, poté T. Jabłoński a C. Maignen, zmocněnci, ve spolupráci s H. G. Kamannem a E. Arsenidou, advokáti)

      Předmět věci

   Zaprvé zrušení rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky (EMA) EMA/787935/2011 ze dne 3. října 2011, kterým se zamítá nabídka předložená žalobkyněmi v rámci zadávacího řízení EMA-2011-05-DV a zadruhé zrušení rozhodnutí výkonného ředitele EMA EMA/882467/2011 ze dne 9. listopadu 2011, kterým se odmítá potvrzující žádost žalobkyň o poskytnutí přístupu k dokumentům zadávacího řízení týkajícím se složení hodnotící komise.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky (EMA) EMA/787935/2011 ze dne 3. října 2011, kterým se zamítá nabídka předložená společnostmi European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE a European Dynamics UK Ltd v rámci otevřeného zadávacího řízení EMA-2011-05-DV, se zrušuje.

               2)

               Není již třeba rozhodnout o návrhových žádáních znějících na zrušení rozhodnutí výkonného ředitele EMA EMA/882467/2011 ze dne 9. listopadu 2011, kterým se odmítá potvrzující žádost žalobkyň o poskytnutí přístupu k dokumentům zadávacího řízení týkajícím se složení hodnotící komise.

               3)

               EMA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 49, 18.2.2012.


title: Věc C-414/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 11. října 2006 – Lidl Belgium GmbH & Co. KG v. Finanzamt Heilbronn

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 11. října 2006 – Lidl Belgium GmbH & Co. KG v. Finanzamt Heilbronn
   (Věc C-414/06)
   (2006/C 326/52)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Lidl Belgium GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Finanzamt Heilbronn
   Předběžná otázka
   Je slučitelné s články 43 a 56 Smlouvy o založení Evropského společenství, pokud německý podnik s příjmy z živnostenské činnosti nemůže při zjišťování zisku odečíst ztráty stálé provozovny umístěné v jiném členském státě (zde: Lucembursko), protože podle příslušné úmluvy o zamezení dvojího zdanění nepodléhají příslušné příjmy z činnosti stálých provozoven německému zdanění?


title: Věc T-332/06: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2006 – Alcoa Trasformazioni v. Komise

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/77

         Žaloba podaná dne 29. listopadu 2006 – Alcoa Trasformazioni v. Komise
   (Věc T-332/06)
   (2006/C 326/158)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoscuco, Itálie) (zastupci: M. Siragusa, T. Müller-Ibord, F. M. Salerno a T. Graf, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 19. července 2006 (1) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně a sazeb za elektřinu, jež má platit žalobkyně v Portovesme a Fusině, nebo podpůrně zrušit rozhodnutí v rozsahu, v němž tyto sazby považuje za protiprávní novou podporu.

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tato žaloba je podána podle článku 230 ES a směřuje ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 19. července 2006 (dále jen „rozhodnutí z roku 2006“), jež označilo sazby za elektřinu uplatňované vůči závodům na výrobu hliníku patřící žalobkyni umístěné v Portovesme v Sardinii a Fusině v regionu Veneto (Benátsko) za protiprávní novou podporu a zahájilo formální řízení proti těmto sazbám podle čl. 88 odst. 2 ES.
   Žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí z roku 2006 je mylné a protiprávní v tom smyslu, že se odchyluje od předchozího vlastního rozhodnutí Komise, jímž bylo rozhodnuto, že dotčené sazby nejsou státní podporou, a tudíž porušuje postup, jenž má Komise v takovém případě sledovat. Přesněji žalobkyně vznáší tři žalobní důvody:
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že zahájením formálního řízení proti dotčeným sazbám a jejich označením za protiprávní novou podporu se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušení čl. 88 odst. 2 jelikož (i) nebyl žádný důvod k závěru, že sazby žalobkyni poskytují výhodu, z níž by vyplývala státní podpora, a (ii) Komise neprovedla žádné jasné posouzení, zda sazby žalobkyni takovou výhodu skutečně poskytují. Dále žalobkyně uplatňuje, že jak potvrzuje „rozhodnutí z roku 1996“, sazby odpovídají sazbám, které lze očekávat od rozumného tržního poskytovatele za obvyklých tržních podmínek a tudíž pro žalobkyni nevytvářejí výhodu, z níž by vyplývala státní podpora. Naproti tomu rozhodnutí z roku 2006 pouze tvrdí, že sazby vytvářejí výhodu, aniž by takové posouzení provádělo. Komise tak údajně nezohlednila své vlastní závěry uvedené v předchozím rozhodnutí a svá vlastní skutková zjištění učiněná v tomto rozhodnutí, jež potvrzují, že takové zvýhodnění není dáno. Kromě toho žalobkyně tvrdí, že Komise porušila svou povinnost uvést přiměřené odůvodnění.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise tím, že ve skutečnosti odvolala „rozhodnutí z roku 1996“ a označila sazby za novou státní podporu, porušila zásady právní jistoty a legitimního očekávání, a to ve zjevném rozporu se svými předchozími závěry. Podle názoru žalobkyně zůstávají původní závěry Komise v platnosti, dokud nedojde k podstatné změně úvah, na nichž bylo založeno původní rozhodnutí Komise.
   Zatřetí žalobkyně uplatňuje, že Komise porušila článek 88 ES a procesní rámec pro existující podpory upravený v tomto ustanovení, jakož i čl. 1 písm. b) bod v) a články 17 až 19 nařízení (ES) 659/99 (2) a základní zásady práva ES.

      (1)  Úř. věst. 2006 C 214, s. 5.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999 (Úř. věst. 1999 L 83, s.1).


title: Věc T-145/10: Usnesení Tribunálu ze dne 26. června 2012 — Solae v. OHIM — Delitaste (alpha taste)

text:
               18.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 250/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 26. června 2012 — Solae v. OHIM — Delitaste (alpha taste)
   (Věc T-145/10) (1)

   2012/C 250/37
   Jednací jazyk: řečtina
   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 148, 5.6.2010.


title: Věc C-15/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. června 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Leopold Sommer v. Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien ( „Přistoupení nových členských států — Bulharská republika — Právní úprava členského státu, která vydání povolení k zaměstnání bulharským státním příslušníkům podmiňuje přezkumem situace na trhu práce — Směrnice 2004/114/ES — Podmínky přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby“ )

text:
               18.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 250/4

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. června 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Leopold Sommer v. Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien
   (Věc C-15/11) (1)

   (Přistoupení nových členských států - Bulharská republika - Právní úprava členského státu, která vydání povolení k zaměstnání bulharským státním příslušníkům podmiňuje přezkumem situace na trhu práce - Směrnice 2004/114/ES - Podmínky přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby)
   2012/C 250/06
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Leopold Sommer

      Žalovaná: Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgerichtshof — Výklad směrnice Rady 2004/114/ES ze dne 13. prosince 2004 o podmínkách přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby (Úř. věst. L 375, s. 12), a zejména jejího článku 17, jakož i odstavce 14 přílohy VI a seznamu uvedeného v článku 20 Protokolu o podmínkách a pravidlech přijetí Bulharské republiky a Rumunska do Evropské unie (Úř. věst. 2005, L 157, s. 104) — Právní úprava členského státu, která vydání povolení k zaměstnávání bulharských státních příslušníků podmiňuje přezkumem situace na trhu práce — Případné použití směrnice 2004/114/ES

      Výrok

               1)

               Přílohu VI oddíl 1 odst. 14 Protokolu o podmínkách a pravidlech přijetí Bulharské republiky a Rumunska do Evropské unie je třeba vykládat v tom smyslu, že podmínky přístupu bulharských studentů na trh práce nemohou být za skutkových okolností daných v původním řízení přísnější než podmínky uvedené ve směrnici Rady 2004/114/ES ze dne 13. prosince 2004 o podmínkách přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby.

               2)

               Takové vnitrostátní právní předpisy, jako jsou vnitrostátní právní předpisy dotčené v původním řízení, podrobují bulharské státní příslušníky přísnějšímu zacházení, než je zacházení vyhrazené státním příslušníkům třetích zemí na základě směrnice 2004/114.

      (1)  Úř. věst. C 113, 9.4.2011.


title: Věc F-22/14: Žaloba podaná dne 26. května 2014 – ZZ v. EMCDDA

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/34

         Žaloba podaná dne 26. května 2014 – ZZ v. EMCDDA
   (Věc F-22/14)
   2014/C 235/45
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaný: Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá žádost žalobkyně o uznání, že byla obětí psychického obtěžování ze strany svého bezprostředního nadřízeného, rozhodnutí neprodloužit její smlouvu a dvou dalších rozhodnutí, kterými byly zamítnuty její stížnosti na její nadřízené. Žalobkyně v souvislosti s tím požaduje rovněž provedení nového šetření a přiznání náhrady údajně utrpěné majetkové a morální újmy.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Žalobkyně navrhuje, aby Soud

               —

               zrušil rozhodnutí ředitele EMCDDA nadřízeného žalobkyni ze dne 11. září 2012, kterým byla její žádost zamítnuta;

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 14. září 2012 neprodloužit její smlouvu;

               —

               zrušil rozhodnutí předsedy správní rady EMCDDA ze dne 13. května 2013 a rozhodnutí ředitele EMCDDA nadřízeného žalobkyni ze dne 25. června 2013, kterými byla odmítnuta její tvrzení obsažená ve stížnosti ze dne 10. prosince 2013;

               —

               nařídil nové řádné, objektivní a nestranné šetření;

               —

               přiznal žalobkyni náhradu jí utrpěné majetkové újmy, odhadovanou na 4 30  202 eur;

               —

               přiznal žalobkyni náhradu jí utrpěné morální újmy, odhadovanou na 1 20  000 eur;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-569/08: Žaloba podaná dne 22. prosince 2008 – Visonic v. OHIM – Sedea Electronique (VISIONIC)

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/40

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2008 – Visonic v. OHIM – Sedea Electronique (VISIONIC)
   (Věc T-569/08)
   (2009/C 55/72)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Visonic Ltd. (Tel Aviv, Izrael) (zástupci: A. Beschorner a C. Thomas, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sedea Electronique SA (Seclin, Francie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. října 2008 ve spojených věcech R 946/2007-2 a R 1151/2007-2,

               —

               prohlásit ochrannou známku Společenství č. 1 562 982 „VISIONIC“ za neplatnou, pokud jde o veškeré dotčené výrobky,

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů vzniklých v řízení před Soudem a další účastnici řízení před odvolacím senátem uložit náhradu nákladů správního řízení před odvolacím senátem,

               —

               stanovit v této věci termín ústního jednání.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka VISIONIC pro výrobky třídy 9.

      Majitel ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: částečné vyhovění návrhu na prohlášení neplatnosti.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: odvolání ve věci R 946/2007-2 bylo vyhověno; napadené rozhodnutí, kterým byl zamítnut návrh na prohlášení neplatnosti, bylo zrušeno; odvolání ve věci R 1151/2007-2 bylo zamítnuto.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 52 odst. 3 a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jakož i všeobecných zásad práva ochranných známek, neboť odvolací senát nesprávně rozhodl, že žalobkyně udělila svůj souhlas se zápisem ochranné známky Společenství, která je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti, a v důsledku toho nepřezkoumal, zda mezi předmětnými ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.


title: Věc C-342/09 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. října 2010 — Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Consorci de l’Espai Rural de Gallecs, se sídlem v Gallecs ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 — Obrazová ochranná známka Gallecs — Námitky majitele národních obrazových ochranných známek GALLO, GALLO AZEITE NOVO a Azeite Novo a obrazové ochranné známky Společenství GALLO — Zamítnutí námitek — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               12.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/7

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. října 2010 — Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Consorci de l’Espai Rural de Gallecs, se sídlem v Gallecs
   (Věc C-342/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 - Obrazová ochranná známka Gallecs - Námitky majitele národních obrazových ochranných známek GALLO, GALLO AZEITE NOVO a Azeite Novo a obrazové ochranné známky Společenství GALLO - Zamítnutí námitek - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2011/C 80/11
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA (zástupce: B. Braga da Cruz, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), (zástupce J. Crespo Carrillo, zmocněnec), Consorci de l’Espai Rural de Gallecs, se sídlem Gallecs)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) ze dne 11. června 2009, Victor Guedes-Indústria e Comércio, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (T-151/08), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost podanou majitelkou národních obrazových ochranných známek „GALLO“, „GALLO AZEITE NOVO“ a „GALLO AZEITE“ a obrazové ochranné známky Společenství „GALLO“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 29 a 31 proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) R 986/2007-2 ze dne 16. ledna 2008, kterým bylo zamítnuto odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení o zamítnutí námitky podané navrhovatelkou proti přihlášce obrazové ochranné známky „Gallecs“ pro výrobky zařazené do tříd 29, 31 a 35 — Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc C-323/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Španělsko) dne 16. července 2008 – Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Bartolomé Valera Huete, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo v. Ležící pozůstalost po Rafaelu de las Heras Dávilovi, Patricia Álvarez González a Sagrario de las Heras Dávila

text:
               13.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Španělsko) dne 16. července 2008 – Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Bartolomé Valera Huete, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo v. Ležící pozůstalost po Rafaelu de las Heras Dávilovi, Patricia Álvarez González a Sagrario de las Heras Dávila
   (Věc C-323/08)
   (2008/C 236/19)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Tribunal Superior de Justicia de Madrid
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Bartolomé Valera Huete, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo

      Žalovaní: Ležící pozůstalost po Rafaelu de las Heras Dávilovi, Patricia Álvarez González a Sagrario de las Heras Dávila
   Předběžné otázky

               1)

               Nesplňuje článek 51 španělského Estatuto de los Trabajadores povinnosti vyplývající ze směrnice Rady 98/59/ES (1) ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění tím, že omezil pojem na propouštění z důvodů hospodářských, technických, organizačních nebo výrobních a nerozšířil ho na propouštění ze všech důvodů, které nesouvisí s osobou zaměstnance?

               2)

               Je také v rozporu se směrnicí Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 zákonné ustanovení obsažené v článku 49.1.g) Estatuto de los Trabajadores, jež zavádí pro zaměstnance, kteří ztratí zaměstnání v důsledku smrti, odchodu do důchodu nebo nezpůsobilosti podnikatele, odstupné omezené na měsíční mzdu a vylučuje je z úpravy článku 51 téhož zákona, čímž nesplňuje ustanovení článků 1, 2, 3, 4 a 6 uvedené směrnice?

               3)

               Porušuje španělská právní úprava hromadného propouštění, konkrétně články 49.1.g) a 51 Estatuto de los Trabajadores, článek 30 Listiny základních práv Evropské unie a Chartu základních sociálních práv pracovníků přijatou Společenstvím na zasedání Evropské rady konané ve Štrasburku dne 9. prosince 1989?

      (1)  Úř. věst. L 225, s. 16; Zvl. vyd. 05/03, s. 327.


title: Věc T-508/12: Usnesení Tribunálu ze dne 13. prosince 2013 — Automobile Association v. OHIM — Duncan Petersen Publishing (Složky)

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/44

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. prosince 2013 — Automobile Association v. OHIM — Duncan Petersen Publishing (Složky)
   (Věc T-508/12) (1)

   2014/C 45/78
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


title: Věc T-539/13: Usnesení Tribunálu ze dne 21. dubna 2016 – Inclusion Alliance for Europe v. Komise „Žaloba na neplatnost – Sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007 až 2013) – Projekty MARE, Senior a ECRN – Vymáhání části vyplacené finanční podpory – Vykonatelné rozhodnutí – Povaha uplatňovaných žalobních důvodů – Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/51

      Usnesení Tribunálu ze dne 21. dubna 2016 – Inclusion Alliance for Europe v. Komise
      (Věc T-539/13) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007 až 2013) - Projekty MARE, Senior a ECRN - Vymáhání části vyplacené finanční podpory - Vykonatelné rozhodnutí - Povaha uplatňovaných žalobních důvodů - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2016/C 211/65)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Inclusion Alliance for Europe GEIE (Bukurešť, Rumunsko) (zástupce: S. Famiani, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Di Paolo a F. Moro, zmocněnkyně, ve spolupráci s D. Gullem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4693 final ze dne 17. července 2013, o vymáhání částky 212 411,89 eura, spolu s úroky, již žalobkyně dluží v rámci projektů MARE, Senior a ECRN

         Výrok usnesení

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Inclusion Alliance for Europe GEIE se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 15, 18.1.2014.