title: Věc T-637/17: Žaloba podaná dne 20. září 2017 – Policlínico Centro Médico de Seguros a Medicina Asturiana v. Komise a SRB

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/55

         Žaloba podaná dne 20. září 2017 – Policlínico Centro Médico de Seguros a Medicina Asturiana v. Komise a SRB
   (Věc T-637/17)
   (2017/C 382/68)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Policlínico Centro Médico de Seguros, SA (Oviedo, Španělsko) a Medicina Asturiana, SA (Oviedo) (zástupci: R. Vallina Hoset a A. Lois Perreau de Pinninck, advokáti)

      Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017 SRB/EES/2017/08, kterým se přijímá program řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español, S.A.;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2017/1246 ze dne 7. června 2017, kterým se schvaluje program řešení krize pro Banco Popular Español, S.A.;

               —

               případně v souladu s článkem 277 SFEU rozhodl, že články 15, 18, 20, 21, 22, respektive 24 nařízení č. 806/2014 se neuplatní, a

               —

               uložil Jendotnému výboru a Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-393/16: Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2017 – Omnicom International Holdings v. EUIPO – eBay (dA/tA/bA/y)

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/61

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2017 – Omnicom International Holdings v. EUIPO – eBay (dA/tA/bA/y)
   (Věc T-393/16) (1)

   (2017/C 382/75)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016.


title: Věc C-132/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad – Bulharsko) – Direktor na Direkcia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Sofia v. „Iberdrola Inmobilaria Real Estate Investments“ EOOD „Řízení o předběžné otázce — Daně — Společný systém daně z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Článek 26 odst. 1 písm. b) a články 168 a 176 — Odpočet daně zaplacené na vstupu — Služby výstavby nebo zhodnocení nemovitosti, jejímž vlastníkem je třetí osoba — Užívání služeb třetí osobou a osobou povinnou k dani — Bezúplatné poskytnutí služby třetí osobě — Zaúčtování nákladů vynaložených na poskytnuté služby jako součásti obecných nákladů osoby povinné k dani — Určení existence přímé a bezprostřední souvislosti s ekonomickou činností osoby povinné k dani“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/17

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad – Bulharsko) – Direktor na Direkcia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Sofia v. „Iberdrola Inmobilaria Real Estate Investments“ EOOD
   (Věc C-132/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Článek 26 odst. 1 písm. b) a články 168 a 176 - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Služby výstavby nebo zhodnocení nemovitosti, jejímž vlastníkem je třetí osoba - Užívání služeb třetí osobou a osobou povinnou k dani - Bezúplatné poskytnutí služby třetí osobě - Zaúčtování nákladů vynaložených na poskytnuté služby jako součásti obecných nákladů osoby povinné k dani - Určení existence přímé a bezprostřední souvislosti s ekonomickou činností osoby povinné k dani“)
   (2017/C 382/19)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Direktor na Direkcia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Sofia

      Žalovaná:„Iberdrola Inmobilaria Real Estate Investments“ EOOD

      Výrok

   Článek 168 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že osoba povinná k dani má nárok na odpočet daně z přidané hodnoty zaplacené na vstupu za poskytnutí služeb spočívajících ve výstavbě nebo zhodnocení nemovitosti, jejímž vlastníkem je třetí osoba, jestliže tato třetí osoba získá výsledek těchto služeb bezúplatně a tyto služby využívají jak tato osoba povinná k dani, tak třetí osoba v rámci své ekonomické činnosti, pokud uvedené služby nejdou nad rámec toho, co je nezbytné k tomu, aby daná osoba povinná k dani mohla uskutečnit svá zdaněná plnění na výstupu a pokud jsou jejich náklady zahrnuty do ceny těchto plnění.

      (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc C-177/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra – Latvijas Autoru apvienība v. Konkurences padome „Řízení o předběžné otázce — Hospodářská soutěž — Článek 102 SFEU — Zneužití dominantního postavení — Pojem ‚nepřiměřená cena‘ — Poplatky vybírané organizací pro kolektivní správu autorských práv — Srovnání s poplatky účtovanými v jiných členských státech — Volba referenčních států — Kritéria pro posouzení cen — Výpočet pokuty“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/18

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra – Latvijas Autoru apvienība v. Konkurences padome
   (Věc C-177/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Hospodářská soutěž - Článek 102 SFEU - Zneužití dominantního postavení - Pojem ‚nepřiměřená cena‘ - Poplatky vybírané organizací pro kolektivní správu autorských práv - Srovnání s poplatky účtovanými v jiných členských státech - Volba referenčních států - Kritéria pro posouzení cen - Výpočet pokuty“)
   (2017/C 382/21)
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra – Latvijas Autoru apvienība

      Žalovaná: Konkurences padome

      Výrok

               1)

               Obchod mezi členskými státy může být ovlivněn úrovní poplatků stanovených organizací pro správu autorských práv, která má monopol a spravuje i práva zahraničních majitelů, takže se uplatní článek 102 SFEU.

               2)

               Pro účely posouzení, zda organizace pro správu autorských práv účtuje nepřiměřené ceny ve smyslu čl. 102 druhého pododstavce písm. a) SFEU, je vhodné srovnat výši jejích poplatků s výší poplatků účtovaných v okolních státech, jakož i s poplatky účtovanými v dalších členských státech upravenými na základě parity kupní síly, pod podmínkou, že referenční státy byly vybrány na základě objektivních, přiměřených a ověřitelných kritérií a že základ provedených srovnání je jednotný. Existují-li náznaky toho, že nadměrnost poplatků se týká určitého nebo určitých specifických uživatelských segmentů, je vhodné srovnat poplatky účtované v těchto segmentech.

               3)

               Rozdíl mezi srovnávanými poplatky musí být považován za zřetelný, je-li značný a přetrvávající. Takový rozdíl naznačuje zneužití dominantního postavení a organizaci pro správu autorských práv v dominantním postavení přísluší prokázat, že její ceny jsou přiměřené, přičemž musí vycházet z objektivních prvků majících dopad na náklady na správu nebo na odměňování majitelů práv.

               4)

               V případě, kdy je prokázáno protiprávní jednání uvedené v čl. 102 druhém pododstavci písm. a) SFEU, musí být pro účely určení výše pokuty odměny pro majitele práv zahrnuty do obratu dotyčné organizace pro správu autorských práv pod podmínkou, že tyto odměny jsou součástí hodnoty služeb poskytovaných uvedenou organizací a jejich zahrnutí je nezbytné k zajištění účinné, přiměřené a odrazující povahy uložené sankce. Předkládajícímu soudu přísluší, aby s ohledem na všechny okolnosti projednávané věci posoudil, zda jsou tyto podmínky splněny.

      (1)  Úř. věst. C 200, 6.6.2016.


title: Spojené věci C-177/17 a C-178/17: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Amministrativo Regionale per il Piemonte – Itálie) – Demarchi Gino S.a.s. (C-177/17), Graziano Garavaldi (C-178/17) v. Ministero della Giustizia „Řízení o předběžné otázce — Článek 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie — Uplatňování práva Unie — Dostatečná spojitost — Neexistence — Nedostatek pravomoci Soudního dvora“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/12

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Amministrativo Regionale per il Piemonte – Itálie) – Demarchi Gino S.a.s. (C-177/17), Graziano Garavaldi (C-178/17) v. Ministero della Giustizia
   (Spojené věci C-177/17 a C-178/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie - Uplatňování práva Unie - Dostatečná spojitost - Neexistence - Nedostatek pravomoci Soudního dvora“)
   (2017/C 374/16)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunal Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Demarchi Gino S.a.s. (C-177/17), Graziano Garavaldi (C-178/17)

      Žalovaný: Ministero della Giustizia

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie zjevně nemá pravomoc odpovědět na předběžnou otázku položenou rozhodnutími Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte (správní soud pro region Piemont, Itálie) ze dne 11. ledna 2017.

      (1)  Úř. věst. C 277, 21.8.2017.


title: Věc T-581/17: Žaloba podaná dne 25. srpna 2017 – Asics v. EUIPO – Van Lieshout textile Agenturen (Vyobrazení čtyř překřížených čar)

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/40

         Žaloba podaná dne 25. srpna 2017 – Asics v. EUIPO – Van Lieshout textile Agenturen (Vyobrazení čtyř překřížených čar)
   (Věc T-581/17)
   (2017/C 374/61)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Asics Corporation (Kobe, Japonsko) (zástupci: M. Polo Carreño, M. Granado Carpenter, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Van Lieshout textiel Agenturen BV (Berkel-Enschot, Nizozemsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (Vyobrazení čtyř překřížených čar) – Přihláška č. 11 952 678

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. června 2017, ve věci R 2129/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil náhradu nákladů v tomto řízení před Tribunálem.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení povinnosti odvolacího senátu přezkoumat legalitu prvostupňového rozhodnutí;

               —

               Porušení článku 75 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-484/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 10. srpna 2017 – K v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 10. srpna 2017 – K v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Věc C-484/17)
   (2017/C 374/21)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: K

      Odpůrce: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Předběžná otázka

   Je třeba čl. 15 odst. 1 a 4 směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny (Úř. věst. 2003, L 251, s. 12, oprava v Úř. věst. 2012, L 71, s. 55) vykládat v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, jež stanoví, že lze zamítnout žádost cizince o samostatné povolení k pobytu, který na území členského státu oprávněně pobývá v rámci sloučení rodiny po dobu delší než pěti let, jelikož nesplnil integrační opatření upravená ve vnitrostátním právu?


title: Věc T-564/10 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2017 – Quimitécnica.com a de Mello v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh fosfátů používaných ve výživě zvířat — Pokuta uložená společně a nerozdílně po skončení postupu při narovnání — Placení ve splátkách — Rozhodnutí Komise, kterým se nařizuje zřízení bankovní záruky od banky, která má dlouhodobý finanční rating ‚AA‘ — Žaloba na neplatnost — Napadnutelný akt — Přípustnost — Povinnost uvést odůvodnění — Proporcionalita“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2017 – Quimitécnica.com a de Mello v. Komise
   (Věc T-564/10 RENV) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh fosfátů používaných ve výživě zvířat - Pokuta uložená společně a nerozdílně po skončení postupu při narovnání - Placení ve splátkách - Rozhodnutí Komise, kterým se nařizuje zřízení bankovní záruky od banky, která má dlouhodobý finanční rating ‚AA‘ - Žaloba na neplatnost - Napadnutelný akt - Přípustnost - Povinnost uvést odůvodnění - Proporcionalita“)
   (2017/C 374/37)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA (Lordelo, Portugalsko) a José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (Lisabon, Portugalsko) (zástupce: J. Calheiros, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Bottka a B. Mongin, zmocněnci, ve spolupráci s M. Marquesem Mendesem a A. Diasem Henriquesem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU směřující k částečnému zrušení rozhodnutí údajně obsaženého v dopise účetního Komise ze dne 8. října 2010 o zaplacení pokuty uložené žalobkyním pro porušení pravidel hospodářské soutěže rozhodnutím Komise C (2010) 5004 final ze dne 20. července 2010, v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.886 – Fosfáty používané ve výživě zvířat), v rozsahu, v němž uvedený dopis žalobkyním nařizuje zřízení bankovní záruky od banky, která má dlouhodobý finanční rating „AA“, jako podmínku vyhovění jejich návrhu na získání dodatečné lhůty pro zaplacení pokuty, která jim byla uložena společně a nerozdílně.

      Výrok rozsudku

               1)

               Námitka nepřípustnosti se zamítá

               2)

               Žaloba se zamítá.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společnostmi Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA a José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA v rámci řízení o kasačním opravném prostředku před Soudním dvorem, jakož i v rámci řízení před Tribunálem, které předcházelo kasačnímu opravnému prostředku.

               4)

               Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais a Komise ponesou vlastní náklady řízení související s řízením před Tribunálem.

      (1)  Úř. věst. C 55, 19.2.2011.


title: Věc T-609/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – Repsol YPF v. EUIPO – Basic (BASIC) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie BASIC — Starší národní obchodní názvy basic a basic AG — Relativní důvod pro zamítnutí — Užívání označení, jehož význam není pouze místní, v obchodním styku — Článek 8 odst. 4 a čl. 53 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – Repsol YPF v. EUIPO – Basic (BASIC)
   (Věc T-609/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie BASIC - Starší národní obchodní názvy basic a basic AG - Relativní důvod pro zamítnutí - Užívání označení, jehož význam není pouze místní, v obchodním styku - Článek 8 odst. 4 a čl. 53 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 374/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Repsol YPF, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: původně J.-B. Devaureix a L. Montoya Terán, poté J. Erdozain López, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Basic AG Lebensmittelhandel (Mnichov, Německo) (zástupci: D. Altenburg a H. Bickel, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. srpna 2015 (věc R 2384/2013-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Basic Lebensmittelhandel a Repsol, SA.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 11. srpna 2015 (věc R 2384/2013-1) se zrušuje.

               2.

               EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Repsol YPF, SA.

               3.

               Společnost Basic AG Lebensmittelhandel ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25.1.2016


title: Věc C-6/16: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Eqiom SAS, dříve Holcim France SAS, Enka SA v. Ministre des Finances et des Comptes publics „Řízení o předběžné otázce — Přímé daně — Svoboda usazování — Volný pohyb kapitálu — Srážková daň — Směrnice 90/435/EHS — Článek 1 odst. 2 — Článek 5 odst. 1 — Osvobození — Dividendy vyplácené dceřinou společností-rezidentem mateřské společnosti-nerezidentovi, která je přímo nebo nepřímo vlastněna osobami usazenými ve třetích státech — Domněnka — Daňový podvod, únik a zneužití“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/5

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Eqiom SAS, dříve Holcim France SAS, Enka SA v. Ministre des Finances et des Comptes publics
   (Věc C-6/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Přímé daně - Svoboda usazování - Volný pohyb kapitálu - Srážková daň - Směrnice 90/435/EHS - Článek 1 odst. 2 - Článek 5 odst. 1 - Osvobození - Dividendy vyplácené dceřinou společností-rezidentem mateřské společnosti-nerezidentovi, která je přímo nebo nepřímo vlastněna osobami usazenými ve třetích státech - Domněnka - Daňový podvod, únik a zneužití“)
   (2017/C 374/06)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Eqiom SAS, dříve Holcim France SAS, Enka SA

      Odpůrce: Ministre des Finances et des Comptes publics

      Výrok

   Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států ve znění směrnice Rady 2003/123/ES ze dne 22. prosince 2003 i článek 49 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání takovým vnitrostátním právním předpisům, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, které poskytnutí daňového zvýhodnění stanoveného v čl. 5 odst. 1 uvedené směrnice – tedy osvobození zisků vyplácených dceřinou společností-rezidentem mateřské společnosti-nerezidentovi, pokud je tato mateřská společnost ovládaná přímo nebo nepřímo jedním nebo více rezidenty třetích států, od srážkové daně – podmiňují tím, že tato společnost prokáže, že hlavním účelem nebo jedním z hlavních účelů řetězce majetkových účastí není využít dané osvobození.

      (1)  Úř. věst. C 106, 21.3.2016.


title: Věc C-247/16: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Hannover – Německo) – Heike Schottelius v. Falk Seifert „Řízení o předběžné otázce — Ochrana spotřebitelů — Směrnice 1999/44/ES — Prodej spotřebního zboží a záruka na toto zboží — Pojem ‚kupní smlouva‘ — Nepoužitelnost uvedené směrnice — Nedostatek pravomoci Soudního dvora“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/6

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Hannover – Německo) – Heike Schottelius v. Falk Seifert
   (Věc C-247/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 1999/44/ES - Prodej spotřebního zboží a záruka na toto zboží - Pojem ‚kupní smlouva‘ - Nepoužitelnost uvedené směrnice - Nedostatek pravomoci Soudního dvora“)
   (2017/C 374/08)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Hannover

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Heike Schottelius

      Žalovaný: Falk Seifert

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie nemá pravomoc k tomu, aby odpověděl na předběžnou otázku položenou rozhodnutím ze dne 22. dubna 2016 Landgericht Hannover (zemský soud v Hannoveru, Německo).

      (1)  Úř. věst. C 279, 1.8.2016.


title: Věc T-514/17: Žaloba podaná dne 3. srpna 2017 – Garriga Sadurní a Martí Fonts v. SRB

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/36

         Žaloba podaná dne 3. srpna 2017 – Garriga Sadurní a Martí Fonts v. SRB
   (Věc T-514/17)
   (2017/C 374/54)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Antonia Elisenda Garriga Sadurní (Barcelona, Španělsko) a Josep María Martí Fonts (Barcelona) (zástupce: E. Silva Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil nicotnost rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017, v důsledku čehož se toto rozhodnutí stane neplatným a neúčinným;

               —

               přiznal žalobcům náhradu škody ve výši pět set tisíc eur (500 000 EUR).

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-270/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. srpna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – Openbaar Ministerie v. Tadas Tupikas „Řízení o předběžné otázce — Naléhavé řízení o předběžné otázce — Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Evropský zatýkací rozkaz — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Postupy předávání mezi členskými státy — Podmínky výkonu — Důvody, pro které je možné výkon odmítnout — Článek 4a odst. 1 přijatý na základě rámcového rozhodnutí 2009/299/SVV — Zatýkací rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu odnětí svobody — Pojem ‚soudní jednání, ve kterém bylo vydáno dané rozhodnutí‘ — Dotyčná osoba, která se osobně zúčastnila řízení v prvním stupni — Odvolací řízení, v němž je věc znovu meritorně zkoumána — Zatýkací rozkaz, ve kterém nejsou uvedeny žádné informace, na jejichž základě by bylo možné ověřit, zda bylo v odvolacím řízení dodrženo právo odsouzené osoby na obhajobu“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/9

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. srpna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – Openbaar Ministerie v. Tadas Tupikas
   (Věc C-270/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Naléhavé řízení o předběžné otázce - Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Evropský zatýkací rozkaz - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Postupy předávání mezi členskými státy - Podmínky výkonu - Důvody, pro které je možné výkon odmítnout - Článek 4a odst. 1 přijatý na základě rámcového rozhodnutí 2009/299/SVV - Zatýkací rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu odnětí svobody - Pojem ‚soudní jednání, ve kterém bylo vydáno dané rozhodnutí‘ - Dotyčná osoba, která se osobně zúčastnila řízení v prvním stupni - Odvolací řízení, v němž je věc znovu meritorně zkoumána - Zatýkací rozkaz, ve kterém nejsou uvedeny žádné informace, na jejichž základě by bylo možné ověřit, zda bylo v odvolacím řízení dodrženo právo odsouzené osoby na obhajobu“)
   (2017/C 374/12)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci původního řízení

   Tadas Tupikas

      Výrok

   Pokud vydávající členský stát upravil trestní řízení takovým způsobem, že zahrnuje několik stupňů, a může tak v něm být přijato několik po sobě následujících soudních rozhodnutí, z nichž alespoň jedno bylo vydáno v nepřítomnosti dotyčné osoby, pojem „soudní jednání, ve kterém bylo vydáno dané rozhodnutí“, ve smyslu čl. 4a odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy, ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že odkazuje pouze na stupeň řízení, v němž bylo vydáno rozhodnutí, kterým bylo pravomocně rozhodnuto o vině dotyčné osoby a kterým jí byl uložen takový trest, jako je opatření spojené s odnětím osobní svobody, na základě nového meritorního zkoumání věci ze skutkového i právního hlediska.
   Takové odvolací řízení, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, do rozsahu působnosti tohoto pojmu v zásadě spadá. Je však na předkládajícím soudu, aby zjistil, zda vykazuje výše uvedené znaky.

      (1)  Úř. věst. C 277, 21.8.2017.


title: Věc C-539/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. září 2017 společností Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 13. července 2017 ve věci T-65/15, Talanton AE v. Evropská komise

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 13. září 2017 společností Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 13. července 2017 ve věci T-65/15, Talanton AE v. Evropská komise
   (Věc C-539/17 P)
   (2017/C 374/31)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (zástupce: K. Damis, dikigoros)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit v plném rozsahu rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 13. července 2017 ve věci T-65/15 Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon v. Evropská komise;

               —

               vyhovět žalobě uvedené společnosti ze dne 6. února 2015;

               —

               zamítnout vzájemnou žalobu Komise;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelkou v řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Nesprávné uplatnění zásady dobré víry při plnění dotčené smlouvy – Porušení ustanovení v oblasti subdodávek podle platného finančního nařízení.

                           —

                           Tribunál nesprávně posoudil článek 1134 belgického občanského zákoníku, pokud jde o uplatnění zásady dobré víry při plnění smlouvy.

                           —

                           Tribunál podal nesprávný výklad ustanovení v oblasti subdodávek obsažených v článku 130 a násl. nařízení (EU) č. 2342/2002 a ve smluvních doložkách I.II.2.4 a II.13.1 rámcové smlouvy podepsané pod číslem FP7/2009/1.

               2)

               Nesprávný výklad a aplikace smluvní doložky a zjevně nesprávné hodnocení důkazů.

                           —

                           Tribunál podal nesprávný výklad doložky II.22., Finanční audity a kontroly, obsažené v příloze II smlouvy, která byla podepsána, když chybně odmítl návrhy žalobkyně/navrhovatelky v tomto ohledu.

               3)

               Zjevně nesprávné hodnocení důkazů a nedostatečné odůvodnění.

                           —

                           Tribunál se dopustil pochybení, neboť zjevně zkreslil klíčové důkazy, které předložila navrhovatelka a připustila odpůrkyně.


title: Věc T-518/17: Žaloba podaná dne 8. srpna 2017 – Olarreaga Marques a Saralegui Reyzabal v. SRB

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/37

         Žaloba podaná dne 8. srpna 2017 – Olarreaga Marques a Saralegui Reyzabal v. SRB
   (Věc T-518/17)
   (2017/C 374/56)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Gorka Olarreaga Marques (Madrid, Španělsko) a María-Aránzazu Saralegui Reyzabal (Madrid) (zástupce: R. Jiménez Velasco, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               vydal rozhodnutí, kterým zruší rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017, kterým se přijímá program řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español, S.A.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-271/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. srpna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného na Sławomira Andrzeje Zdziaszka „Řízení o předběžné otázce — Naléhavé řízení o předběžné otázce — Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Evropský zatýkací rozkaz — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Postupy předávání mezi členskými státy — Podmínky výkonu — Důvody, pro které je možné výkon odmítnout — Článek 4a odst. 1 přijatý na základě rámcového rozhodnutí 2009/299/SVV — Zatýkací rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu odnětí svobody — Pojem ‚soudní jednání, ve kterém bylo vydáno dané rozhodnutí‘ — Řízení, ve kterém došlo ke změně dříve uložených trestů — Rozhodnutí, kterým se ukládá celkový trest — Rozhodnutí vydané v nepřítomnosti dotyčné osoby — Odsouzená osoba, která se osobně nezúčastnila soudního jednání týkajícího se jejího původního odsouzení v řízení v prvním stupni ani v odvolacím řízení — Osoba, která byla v odvolacím řízení obhajována právním zástupcem — Zatýkací rozkaz, ve kterém nejsou v tomto směru uvedeny žádné informace — Důsledky pro vykonávající justiční orgán“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/10

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. srpna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného na Sławomira Andrzeje Zdziaszka
   (Věc C-271/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Naléhavé řízení o předběžné otázce - Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Evropský zatýkací rozkaz - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Postupy předávání mezi členskými státy - Podmínky výkonu - Důvody, pro které je možné výkon odmítnout - Článek 4a odst. 1 přijatý na základě rámcového rozhodnutí 2009/299/SVV - Zatýkací rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu odnětí svobody - Pojem ‚soudní jednání, ve kterém bylo vydáno dané rozhodnutí‘ - Řízení, ve kterém došlo ke změně dříve uložených trestů - Rozhodnutí, kterým se ukládá celkový trest - Rozhodnutí vydané v nepřítomnosti dotyčné osoby - Odsouzená osoba, která se osobně nezúčastnila soudního jednání týkajícího se jejího původního odsouzení v řízení v prvním stupni ani v odvolacím řízení - Osoba, která byla v odvolacím řízení obhajována právním zástupcem - Zatýkací rozkaz, ve kterém nejsou v tomto směru uvedeny žádné informace - Důsledky pro vykonávající justiční orgán“)
   (2017/C 374/13)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Amsterdam

      Účastník původního řízení

   Sławomir Andrzej Zdziaszek

      Výrok

               1)

               Pojem „soudní jednání, ve kterém bylo vydáno dané rozhodnutí“ ve smyslu čl. 4a odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy, ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, musí být vykládán tak, že neodkazuje pouze na stupeň řízení, v němž bylo vydáno rozhodnutí o odvolání, jímž bylo na základě nového meritorního zkoumání věci pravomocně rozhodnuto o vině dotčené osoby, ale rovněž na takové následné řízení, jako je řízení, v němž byl vydán rozsudek, kterým se ukládá celkový trest, dotčený ve věci v původním řízení, na jehož základě bylo přijato rozhodnutí, kterým byla pravomocně změněna výše původně uloženého trestu, pokud měl orgán, který posledně uvedené rozhodnutí přijal, v tomto ohledu určitou posuzovací pravomoc.

               2)

               Rámcové rozhodnutí 2002/584, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299, musí být vykládáno v tom smyslu, že pokud se dotyčná osoba osobně nezúčastnila řízení, které je relevantní, případně která jsou relevantní pro uplatnění čl. 4a odst. 1 tohoto rámcového rozhodnutí v pozměněném znění, a pokud není v informacích obsažených ve formuláři jednotného vzoru evropského zatýkacího rozkazu, který se nachází v příloze uvedeného rámcového rozhodnutí, ani v informacích získaných na základě čl. 15 odst. 2 téhož rámcového rozhodnutí v pozměněném znění uveden dostatek údajů k prokázání toho, že nastala některá ze situací uvedených v čl. 4a odst. 1 písm. a) až d) rámcového rozhodnutí 2002/584 v pozměněném znění, vykonávající justiční orgán má možnost výkon evropského zatýkacího rozkazu odmítnout.
               Toto rámcové rozhodnutí v pozměněném znění ovšem uvedenému orgánu nebrání, aby zohlednil všechny okolnosti věci, která mu byla předložena, a prověřil, zda bylo v průběhu relevantního řízení nebo relevantních řízení dodrženo právo dotyčné osoby na obhajobu.

      (1)  Úř. věst. C 277, 21.8.2017.


title: Věc C-473/15: Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bezirksgericht Linz – Rakousko) – Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR v. Eugen Adelsmayr „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Vydání státního příslušníka členského státu Evropské unie do třetího státu, kde mu hrozí, že bude vystaven trestu smrti — Občanství Unie — Články 18 a 21 SFEU — Článek 19 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie — Ochrana proti vydání“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/11

         Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bezirksgericht Linz – Rakousko) – Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR v. Eugen Adelsmayr
   (Věc C-473/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Vydání státního příslušníka členského státu Evropské unie do třetího státu, kde mu hrozí, že bude vystaven trestu smrti - Občanství Unie - Články 18 a 21 SFEU - Článek 19 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie - Ochrana proti vydání“)
   (2017/C 374/14)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bezirksgericht Linz

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR

      Žalovaný: Eugen Adelsmayr

      Výrok

   Článek 19 odst. 2 Listiny musí být vykládán v tom smyslu, že žádost o vydání pocházející od třetí země, která se týká občana Unie, jenž při výkonu své svobody volného pohybu opustí členský stát svého původu, aby pobýval na území jiného členského státu, musí být posledně uvedeným státem zamítnuta, jestliže tomuto občanu hrozí v případě vydání vážně nebezpečí, že bude vystaven trestu smrti.

      (1)  Úř. věst. C 406, 7.12.2015.


title: Věc C-543/17: Žaloba podaná dne 15. září 2017 – Evropská komise v. Belgické království

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/23

         Žaloba podaná dne 15. září 2017 – Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-543/17)
   (2017/C 374/32)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Hottiaux, L. Nicolae, G. von Rintelen, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království tím, že nepřijalo do 1. ledna 2016 veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/61/EU ze dne 15. května 2014 o opatřeních ke snížení nákladů na budování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací (Úř. věst. L 155, s. 1), či každopádně tím, že tyto předpisy neoznámilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 13 této směrnice;

               —

               uložit Belgickému království v souladu s čl. 260 odst. 3 SFEU penále ve výši 54 639,36 EUR za den ode dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci za nesplnění povinnosti oznámit opatření k provedení směrnice 2014/61/EU;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle článku 13 směrnice 2014/61/EU měly členské státy povinnost přijmout vnitrostátní prováděcí opatření do 1. ledna 2016. Belgické království podle Komise nesplnilo povinnosti, které pro ně z tohoto ustanovení vyplývají.
   Komise v žalobě navrhuje, aby bylo Belgickému království uloženo denní penále ve výši 54 639,36 eur.


title: Věc T-350/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2017 – Jordi Nogues v. EUIPO – Grupo Osborne (BADTORO) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie BADTORO — Starší slovní ochranné zámky Evropské unie TORO a starší národní obrazová ochranná známka TORO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Podobnost výrobků a služeb — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2017 – Jordi Nogues v. EUIPO – Grupo Osborne (BADTORO)
   (Věc T-350/13) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie BADTORO - Starší slovní ochranné zámky Evropské unie TORO a starší národní obrazová ochranná známka TORO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Podobnost výrobků a služeb - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 374/38)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jordi Nogues, SL (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. Fernández Castellanos, M. J. Sanmartín Sanmartín a E. López Parés, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně V. Melgar a J. Crespo Carrillo, poté J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španělsko) (zástupce: J. M. Iglesias Monravá, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. dubna 2013 (věc R 1446/2012-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Grupo Osborne a Jordi Nogues.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 16. dubna 2013 (věc R 1446/2012-2) se zrušuje.

               2.

               EUIPO ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené společností Jordi Nogues, SL.

               3.

               Grupo Osborne, SA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 31.8.2013


title: Věc T-592/17: Žaloba podaná dne 2. srpna 2017 – Serra Noguera a další v. SRB

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/42

         Žaloba podaná dne 2. srpna 2017 – Serra Noguera a další v. SRB
   (Věc T-592/17)
   (2017/C 374/64)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Juan Carlos Serra Noguera (Sant Jordi de ses Salines, Španělsko) a dalších 56 žalobců (zástupce: R. García-Bragado Acín, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               přijal tuto žalobu na neplatnost rozhodnutí SRB/EES/2017/08 ze dne 7. června 2017 o přijetí programu pro řešení krize ohledně Banco Popular Español, S.A., jakož i posouzení, na kterém je založeno;

               —

               vzhledem k technické nemožnosti vzít zpět výkon uvedeného rozhodnutí, konstatoval povinnost SRB nahradit škody způsobené žalobcům, konkrétně vy výši jejich investic či ve výši určené při výkonu rozsudku.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům předloženým ve věcech T–478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda v. Jednotný výbor pro řešení krizí


title: Věc T-261/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – Portugalsko v. Komise „EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Nařízení (ES) č. 1290/2005 — Režim přímých podpor ve prospěch zemědělců — Nařízení (ES) č. 73/2009 a č. 1122/2009 — Režim mléčných kvót — Nařízení (ES) č. 1788/2003 a 595/2004 — Nahrazení kontrol na místě zemědělských podniků správními kontrolami“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – Portugalsko v. Komise
   (Věc T-261/16) (1)

   („EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Nařízení (ES) č. 1290/2005 - Režim přímých podpor ve prospěch zemědělců - Nařízení (ES) č. 73/2009 a č. 1122/2009 - Režim mléčných kvót - Nařízení (ES) č. 1788/2003 a 595/2004 - Nahrazení kontrol na místě zemědělských podniků správními kontrolami“)
   (2017/C 374/48)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida a P. Estêvão, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně A. Lewis, G. Braga da Cruz a J. Guillem Carrau, poté A. Lewis a B. Rechena, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 267 SFEU, který zní na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2016/417 ze dne 17. března 2016, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2016, L 75, s. 16), včetně výdajů vynaložených Portugalskou republikou v rámci „[o]statních přímých podpor – [č]lánky 68 až 72 nařízení č. 73/2009“ pro účetní období 2011 až 2013 v celkové výši 385 762,22 eura.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 270, 25.7.2016.


title: Věc C-437/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 19. července 2017 – Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH v. EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 19. července 2017 – Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH v. EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH
   (Věc C-437/17)
   (2017/C 382/34)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

      Odpůrkyně: EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

      Předběžná otázka

   Je třeba článek 45 SFEU a čl. 7 odst. 1 nařízení č. 492/2011/EU (1) o volném pohybu pracovníků vykládat tak, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, o kterou se jedná v původním řízení (§ 3 odst. 2 první věta ve spojení s § 3 odst. 3 a § 2 odst. 1 zákona o dovolené, Urlaubsgesetz), podle níž má zaměstnanec, jenž prokáže celkem 25 odpracovaných let, které však nezískal u stejného rakouského zaměstnavatele, nárok na roční dovolenou pouze v délce pěti týdnů, zatímco zaměstnanec, který odpracoval 25 let u stejného rakouského zaměstnavatele, má nárok na dovolenou v délce šesti týdnů.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 1).


title: Věc C-184/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis – Řecko) – Ovidiu-Mihăiță Petrea v. Ypourgou Esoterikon kai Dioikitikis Anasygrotisis „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2004/38/ES — Směrnice 2008/115/ES — Právo na volný pohyb a pobyt na území členských států — Pobyt státního příslušníka členského státu na území jiného členského státu i přes zákaz pobytu na území tohoto státu — Legalita rozhodnutí o zrušení osvědčení o registraci jeho autorem ab initio a druhé rozhodnutí o vyhoštění — Možnost dovolávat se prostřednictvím námitky protiprávnosti dřívějšího rozhodnutí — Povinnost překladu“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/20

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis – Řecko) – Ovidiu-Mihăiță Petrea v. Ypourgou Esoterikon kai Dioikitikis Anasygrotisis
   (Věc C-184/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2004/38/ES - Směrnice 2008/115/ES - Právo na volný pohyb a pobyt na území členských států - Pobyt státního příslušníka členského státu na území jiného členského státu i přes zákaz pobytu na území tohoto státu - Legalita rozhodnutí o zrušení osvědčení o registraci jeho autorem ab initio a druhé rozhodnutí o vyhoštění - Možnost dovolávat se prostřednictvím námitky protiprávnosti dřívějšího rozhodnutí - Povinnost překladu“)
   (2017/C 382/23)
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ovidiu-Mihăiță Petrea

      Žalovaný: Ypourgou Esoterikon kai Dioikitikis Anasygrotisis

      Výrok

               1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, ani zásada ochrany legitimního očekávání nebrání tomu, aby členský stát zrušil osvědčení o registraci nesprávně vydané občanovi Evropské unie, na kterého se stále vztahuje zákaz pobytu, a pouze na základě zjištění, že zákaz pobytu stále platí, vůči němu přijal rozhodnutí o vyhoštění.

               2)

               Směrnice 2004/38, ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí nebrání tomu, aby bylo takové rozhodnutí o navrácení občana Evropské unie, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, přijato týmiž orgány a týmž postupem jako rozhodnutí o navrácení neoprávněně pobývajícího státního příslušníka třetí země uvedeného v čl. 6 odst. 1 směrnice 2008/115, a to pod podmínkou, že se uplatní prováděcí opatření směrnice 2004/38, která jsou pro uvedeného občana Unie příznivější.

               3)

               Zásada efektivity nebrání soudní praxi, podle které se státní příslušník členského státu, na kterého se za takových okolností, jaké nastaly ve věci v původním řízení, vztahuje rozhodnutí o navrácení, nemůže na podporu opravného prostředku namířeného proti tomuto rozhodnutí dovolávat protiprávnosti rozhodnutí o zákazu pobytu, které vůči němu bylo dříve přijato, pokud měla dotyčná osoba skutečnou možnost posledně uvedené rozhodnutí včas napadnout z hlediska ustanovení směrnice 2004/38.

               4)

               Článek 30 směrnice 2004/38 sice ukládá členským státům povinnost přijmout veškerá vhodná opatření, aby zajistily, že dotyčný podle čl. 27 odst. 1 této směrnice porozumí obsahu a důsledkům přijatého rozhodnutí pro svou osobu, ale nevyžaduje, aby mu bylo toto rozhodnutí oznámeno v jazyce, kterému rozumí nebo o kterém lze důvodně předpokládat, že mu porozumí, když o to nepožádal.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13. 6. 2016.


title: Věc T-633/17: Žaloba podaná dne 15. září 2017 – Sárossy v. Komise

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/52

         Žaloba podaná dne 15. září 2017 – Sárossy v. Komise
   (Věc T-633/17)
   (2017/C 382/65)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Róbert Sárossy (Budapešť, Maďarsko) (zástupce: Rechtsanwalt D. Lazar)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 12. června 2017 ve věci Ares(2017)2929030;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 17. července 2017 ve věci C(2017)5147 final;

               —

               nařídil Komisi, aby umožnila žalobkyni přístup ke všem dokumentům pilotního projektu EU č. 8572/15, CHAP (2015)00353 bez ohledu na to, zda již byly předloženy nebo budou teprve předloženy;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce jeden žalobní důvod.
   Podle žalobce existuje převažující veřejný zájem na zveřejnění sporných dokumentů, jelikož jejich zveřejnění by umožnilo:

               —

               chránit hospodářské zájmy spotřebitelů,

               —

               chránit vnitřní trh,

               —

               kontrolovat vyšetřování Komise,

               —

               posílit demokracii v Maďarsku a

               —

               ukázat občanům jasně výhody členství Maďarska v Evropské unii.


title: Věc T-386/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2017 – Jordi Nogues v. EUIPO – Grupo Osborne (BADTORO) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie BADTORO — Starší obrazové a slovní ochranné zámky Evropské unie TORO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Podobnost výrobků a služeb — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Přerušení správního řízení — Pravidlo 20 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 2868/95“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2017 – Jordi Nogues v. EUIPO – Grupo Osborne (BADTORO)
   (Věc T-386/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie BADTORO - Starší obrazové a slovní ochranné zámky Evropské unie TORO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Podobnost výrobků a služeb - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Přerušení správního řízení - Pravidlo 20 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 2868/95“)
   (2017/C 374/41)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jordi Nogues, SL (Barcelona, Španělsko) (zástupci: M. J. Sanmartín Sanmartín a E. López Parés, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španělsko) (zástupce: J. M. Iglesias Monravá, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. dubna 2015 (věc R 2570/2013-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Grupo Osborne a Jordi Nogues.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 17. dubna 2015 (věc R 2570/2013-2) se zrušuje.

               2.

               EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé společnosti Jordi Nogues, SL.

               3.

               Grupo Osborne, SA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2015


title: Věc C-509/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidshof te Antwerpen (Belgie) dne 21. srpna 2017 – Christa Plessers v. PREFACO NV, Belgische Staat

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidshof te Antwerpen (Belgie) dne 21. srpna 2017 – Christa Plessers v. PREFACO NV, Belgische Staat
   (Věc C-509/17)
   (2017/C 374/27)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Arbeidshof te Antwerpen

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Christa Plessers

      Odpůrci: PREFACO NV, Belgische Staat

      Předběžná otázka

   Je právo volby podnikatele, které upravuje čl. 61 § 4 (nyní čl. 61 § 3) belgického zákona ze dne 31. ledna 2009 o kontinuitě podniků (zákon WCO), který patří do oddílu 4 kapitoly 4 tohoto zákona a který upravuje „soudní reorganizaci na základě převodu pod dohledem soudu“, slučitelný se směrnicí Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (1), zejména s články 3 a 5 této směrnice, v rozsahu, v němž se tato „soudní reorganizace na základě převodu pod dohledem soudu“ uskutečnila s cílem kontinuity celého podniku provozovatele nebo jeho části, resp. jeho činnosti?

      (1)  Směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 (Úř, věst, 2001, L 82, s. 16; Zvl. vyd.05/04, s. 98).


title: Věc T-625/17: Žaloba podaná dne 15. září 2017 – Vallina Fonseca v. SRB

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/47

         Žaloba podaná dne 15. září 2017 – Vallina Fonseca v. SRB
   (Věc T-625/17)
   (2017/C 374/70)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: José Antonio Vallina Fonseca (Madrid, Španělsko) (zástupci: R. Vallina Hoset a A. Sellés Marco, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí SRB/EES/2017/08 Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017 o přijetí programu pro řešení krize ohledně Banco Popular Español, S.A. a

               —

               uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uplatněným ve věcech T 478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno y SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T 482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T 497/17, Sánchez del Vallea a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí a T 498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-566/17: Žaloba podaná dne 21. srpna 2017 – Molina García v. Jednotný výbor pro řešení krizí

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/39

         Žaloba podaná dne 21. srpna 2017 – Molina García v. Jednotný výbor pro řešení krizí
   (Věc T-566/17)
   (2017/C 374/59)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Jerónimo Molina García (Puente Genil, Španělsko) (zástupce: A. Velasco Albalá, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               konstatoval důsledky nesprávního přijetí rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí, buď z důvodu nedostatku transparentnosti, nebo z důvodu nepřijetí předchozích preventivních opatření, která by zabránila ztrátu kapitálu akcionářů jeho amortizací; a v důsledku toho, aby nařídil náhradu škody vzniklé žalobci ve výši ztráty způsobené nesprávným jednáním a přijetím rozhodnutí, tedy ve výši 7 805,29 eur.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou stejné jako ve věcech T–478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda v. Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-275/16: Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 14. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Comune di Balzola, Comune di Borgo San Martino, Comune di Camino a další v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, za přítomnosti: Poste Italiane SpA

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/24

         Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 14. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Comune di Balzola, Comune di Borgo San Martino, Comune di Camino a další v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, za přítomnosti: Poste Italiane SpA
   (Věc C-275/16) (1)

   (2017/C 374/34)
   Jednací jazyk: italština
   Předseda prvního senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 314, 29.8.2016.


title: Věc T-682/15 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. září 2017 – Wanègue v. Výbor regionů „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Pracovní podmínky — Přesčasové hodiny — Řidič v platové třídě AST — Zrušení nároku na paušální příspěvek za přesčasové hodiny — ‚Rovnost zbraní‘ — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávná právní posouzení — Zkreslení skutečností“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. září 2017 – Wanègue v. Výbor regionů
   (Věc T-682/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Pracovní podmínky - Přesčasové hodiny - Řidič v platové třídě AST - Zrušení nároku na paušální příspěvek za přesčasové hodiny - ‚Rovnost zbraní‘ - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávná právní posouzení - Zkreslení skutečností“)
   (2017/C 374/44)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Patrick Wanègue (Dilbeek, Belgie) (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Další účastník řízení: Výbor regionů (zástupci: J. C. Cañoto Argüelles a S. Bachotet, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 15. září 2015, Wanègue v. Výbor regionů (F-21/15, EU:F:2015:102), a znějící na zrušení tohoto usnesení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Patrick Wanègue ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Výborem regionů v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 15.2.2016.


title: Věc T-620/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – The Logistical Approach v. EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Idealogistic — Starší národní slovní ochranná známka idéa logistique — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Zkoumání skutečností z moci úřední — Čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – The Logistical Approach v. EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic)
   (Věc T-620/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Idealogistic - Starší národní slovní ochranná známka idéa logistique - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Zkoumání skutečností z moci úřední - Čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 374/51)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Logistical Approach BV (Uden, Nizozemsko) (zástupce: R. Milchior, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a S. Pétrequin, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Francie) (zástupce: P. Langlais, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. června 2017 (věc R 1435/2015-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Idea Groupe a The Logistical Approach.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti The Logistical Approach BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 402, 31.10.2016


title: Věc T-515/17: Žaloba podaná dne 3. srpna 2017 – Sánchez Valverde e Hijos v. SRB

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/37

         Žaloba podaná dne 3. srpna 2017 – Sánchez Valverde e Hijos v. SRB
   (Věc T-515/17)
   (2017/C 374/55)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sánchez Valverde e Hijos, SA (Montcada Reixac, Španělsko) (zástupce: E. Silva Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil nicotnost rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017, v důsledku čehož se toto rozhodnutí stane neplatným a neúčinným;

               —

               přiznal žalobcům náhradu škody ve výši pět set osm tisíc pět set celých a padesát setin eura (508 500,5 EUR).

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-488/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 10. srpna 2017 – trestní řízení proti Carmelina Scaglione

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 10. srpna 2017 – trestní řízení proti Carmelina Scaglione
   (Věc C-488/17)
   (2017/C 374/24)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastnice původního řízení

   Carmelina Scaglione

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být příloha rozhodnutí 2014/955/EU (1) a nařízení EU č. 1357/2014 (2) vykládány v tom smyslu, že pokud jde o klasifikaci odpadů zařazených do zrcadlových položek, musí producent odpadu v případě, že není uvedeno jeho složení, nejdříve jej charakterizovat, a jaké případné prahové hodnoty má použít?

               2)

               Musí být vyhledávání nebezpečné látky uskutečňováno na základě jednotné a předem stanovené metodologie?

               3)

               Musí být vyhledávání nebezpečných látek založeno na důkladném a reprezentativním zjištění složení odpadu, pokud je již uvedeno nebo zjištěno v průběhu určování vlastností odpadů, anebo naopak může být vyhledávání nebezpečných látek provedeno na základě kritérií pravděpodobnosti tak, že se zohlední látky, o kterých lze rozumně předpokládat, že by měly být přítomny v odpadu?

               4)

               V případě pochybností nebo nemožnosti jednoznačně zjistit přítomnost nebezpečných látek v odpadu musí být v souladu se zásadou obezřetnosti tento odpad nicméně klasifikován jako nebezpečný a musí být s ním tak nakládáno?

      (1)  2014/955/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 18. prosince 2014, kterým se mění rozhodnutí 2000/532/ES o seznamu odpadů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (Úř. věst. L 370, s. 44).

      (2)  Nařízení Komise (EU) č. 1357/2014 ze dne 18. prosince 2014, kterým se nahrazuje příloha III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 365, s. 89).


title: Věc T-501/16 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. září 2017 – D'Agostino v. Komise „Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Článek 3 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců — Neobnovení smlouvy — Články 12a a 24 služebního řádu — Povinnost jednat s náležitou péčí — Služební důvody“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. září 2017 – D'Agostino v. Komise
   (Věc T-501/16 RENV) (1)

   („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Článek 3 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců - Neobnovení smlouvy - Články 12a a 24 služebního řádu - Povinnost jednat s náležitou péčí - Služební důvody“)
   (2017/C 374/50)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi D'Agostino (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 1. prosince 2011 o neobnovení smlouvy smluvního zaměstnance žalobci a na získání náhrady škody, kterou tím utrpěl.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Luigi D’Agostino nahradí náklady řízení v projednávané věci a ve věci F-93/12 a ponese vlastní náklady řízení ve věci T-670/13 P.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení ve věci T-670/13 P.

      (1)  Úř. věst. C 343, 10.11.2012 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-93/12).


title: Věc C-506/16: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação do Porto – Portugalsko) – José Joaquim Neto de Sousa v. Estado português „Řízení o předběžné otázce — Pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel — Směrnice 72/166/EHS — Směrnice 84/5/EHS — Směrnice 90/232/EHS — Řidič, který zavinil nehodu, jež měla za následek smrt jeho spolujezdce a současně manžela — Vnitrostátní právní předpisy vylučující náhradu majetkové újmy utrpěné řidičem, který nehodu zavinil“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/7

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação do Porto – Portugalsko) – José Joaquim Neto de Sousa v. Estado português
   (Věc C-506/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel - Směrnice 72/166/EHS - Směrnice 84/5/EHS - Směrnice 90/232/EHS - Řidič, který zavinil nehodu, jež měla za následek smrt jeho spolujezdce a současně manžela - Vnitrostátní právní předpisy vylučující náhradu majetkové újmy utrpěné řidičem, který nehodu zavinil“)
   (2017/C 374/10)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal da Relação do Porto

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: José Joaquim Neto de Sousa

      Žalovaný: Estado português

      Výrok

   Směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění, druhá směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/14/ES ze dne 11. května 2005 a třetí směrnice Rady 90/232/EHS ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátním právním předpisům, které vylučují nárok řidiče automobilu, který je viníkem dopravní nehody, na jejíž následky zahynul/a jeho manžel/ka, spolujezdec z daného vozidla, na náhradu majetkové újmy, kterou utrpěl v důsledku jeho úmrtí.

      (1)  Úř. věst. C 454, 5.12.2016.


title: Věc T-630/17: Žaloba podaná dne 19. září 2017 – Top Cable v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/48

         Žaloba podaná dne 19. září 2017 – Top Cable v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí
   (Věc T-630/17)
   (2017/C 374/72)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Top Cable, SA (Rubí, Španělsko) (zástupci: R. Vallina Hoset a A. Sellés Marco, advokáti)

      Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí SRB/EES/2017/08 Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017, kterým byl přijat program řešení krize pro Banco Popular Español, S.A.;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2017/1246 ze dne 7. června 2017, kterým se schvaluje program řešení krize pro Banco Popular Español S.A;

               —

               určil, že články 15, 18, 20, 21, 22 a/nebo 24 nařízení (EU) 806/2014 jsou nepoužitelné v souladu s článkem 277 SFEU; a

               —

               uložil Výboru a Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uplatněným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-530/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. září 2017 Mykolou Janovyčem Azarovem proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 7. července 2017 ve věci T-215/15, M. J. Azarov v. Rada Evropské unie

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 7. září 2017 Mykolou Janovyčem Azarovem proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 7. července 2017 ve věci T-215/15, M. J. Azarov v. Rada Evropské unie
   (Věc C-530/17 P)
   (2017/C 374/30)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Mykola Janovyč Azarov (zástupci: A. Egger a G. Lansky, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 7. července 2017 ve věci T-215/15;

               2.

               sám vydal konečné rozhodnutí tohoto právního sporu, a aby zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 (1) ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, jakož i prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/357 (2) ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a aby uložil Radě náhradu nákladů vynaložených v rámci řízení před Tribunálem a Soudním dvorem;

               3.

               podpůrně, pokud jde o návrh uvedený v bodě 2, aby věc vrátil k rozhodnutí Tribunálu a uložil mu přitom respektovat právní posouzení uvedené v rozsudku Soudního dvora s tím, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatel uvádí následující důvody kasačního opravného prostředku:

               (1)

               Tribunál porušil článek 296 SFEU, jakož i článek 41 Listiny základních práv tím, že konstatoval, že Rada omezující opatření právně bezchybně odůvodnila. Rada důvody specificky a konkrétně dostatečně nevysvětlila.

               (2)

               Tribunál v rozporu s právem konstatoval, že Rada neporušila základní práva. Tribunál se, pokud jde o zásah do vlastnického práva, jakož i o zásah do svobody podnikání, dopustil nesprávného právního posouzení. V rozporu s právem vycházel zejména z toho, že opatření jsou vhodná a přiměřená. Krom toho se Tribunál dopustil procesních vad a porušil procesní práva.

               (3)

               Tribunál v rozporu s právem konstatoval, že Rada nezneužila své posuzovací pravomoci. Zaprvé, Tribunál neprovedl žádnou konkrétní kontrolu zaměřenou na žalobce. Zadruhé, Tribunál v rozporu s právem vychází z toho, že neexistence konkrétních důkazů je irelevantní.

               (4)

               Tribunál v rozporu s právem konstatoval, že Rada neporušila právo na řádnou správu. Právně chybná je zaprvé argumentace Tribunálu týkající se povinnosti Rady být nestranná. Tribunál zadruhé nesprávně posoudil rozsah povinnosti pečlivě zjistit skutkový stav. V této souvislosti je rovněž zřejmé porušení procesních práv žalobce.
               Tribunál v rozporu s právem konstatoval, že se Rada nedopustila žádného „zjevně nesprávného posouzení“. Tribunál zaprvé pominul svoji povinnost přezkumu, pokud jde o napadený právní akt, tím, že nepřezkoumal postup, který vedl k přijetí napadeného právního aktu. Tribunál v rozporu s právem konstatoval, že Rada byla oprávněna se opírat jen o dopis Ukrajiny. Tribunál tím pominul povinnost Rady provést dodatečná šetření. Tribunál dále pominul dopady nejnovější judikatury Soudního dvora týkající se omezujících opatření. Krom toho Tribunál argumentuje převážně čistě politicky a pomíjí význam základních práv ve třetím státě.

      (1)  Úř. věst. 2015, L 62, s. 25.

      (2)  Úř. věst. 2015, L 62, s. 1.


title: Věc T-84/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2017 – Banca Monte dei Paschi di Siena a Banca Widiba v. EUIPO – ING-DIBa (widiba) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie widiba — Starší národní slovní ochranná známka DiBa — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Nepřípustnost odvolání k odvolacímu senátu — Žádost o navrácení do původního stavu — Povinnost péče“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2017 – Banca Monte dei Paschi di Siena a Banca Widiba v. EUIPO – ING-DIBa (widiba)
   (Věc T-84/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie widiba - Starší národní slovní ochranná známka DiBa - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Nepřípustnost odvolání k odvolacímu senátu - Žádost o navrácení do původního stavu - Povinnost péče“)
   (2017/C 374/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Sienna, Itálie) a Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Miláno, Itálie) (zástupci: L. Trevisan a D. Contini, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: H. O’Neill a J. García Murillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: ING-DIBa AG (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupci: N. Gerling a M. Wolpert-Witzel, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. listopadu 2015 (spojené věci R 113/2015-2 a R 174/2015-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi ING-DIBa a Banca Monte dei Paschi di Siena.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Banca Monte dei Paschi di Siena SpA a Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc C-248/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Austria Asphalt GmbH & Co OG v. Bundeskartellanwalt „Řízení o předběžné otázce — Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Nařízení (ES) č. 139/2004 — Článek 3 odst. 1 písm. b) a odst. 4 — Působnost — Pojem ‚spojení‘ — Změna způsobu kontroly existujícího podniku, která se z výlučné stává společnou — Vytvoření společného podniku plnícího na trvalém základě všechny funkce samostatného hospodářského subjektu“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/7

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Austria Asphalt GmbH & Co OG v. Bundeskartellanwalt
   (Věc C-248/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Nařízení (ES) č. 139/2004 - Článek 3 odst. 1 písm. b) a odst. 4 - Působnost - Pojem ‚spojení‘ - Změna způsobu kontroly existujícího podniku, která se z výlučné stává společnou - Vytvoření společného podniku plnícího na trvalém základě všechny funkce samostatného hospodářského subjektu“)
   (2017/C 374/09)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Austria Asphalt GmbH & Co OG

      Žalovaný: Bundeskartellanwalt

      Výrok

   Článek 3 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) musí být vykládán v tom smyslu, že spojení je považováno za vzniklé v důsledku změny povahy kontroly vykovávané nad existujícím podnikem, která se, zatímco byla původně výlučná, stává společnou, pouze za podmínky, že společný podnik vzniklý z takové operace plní na trvalém základě všechny funkce samostatného hospodářského subjektu.

      (1)  Úř. věst. C 260, 18.7.2016.


title: Věc T-87/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – Eurofast v. Komise „Finanční pomoc — Sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace — Smlouva ASSET — Rozhodnutí o inkasu některých vyplacených částek v návaznosti na finanční audit — Žaloba na neplatnost — Legitimní očekávání — Rozhodčí doložka — Lhůta pro sdělení zprávy o auditu — Zásada kontradiktornosti — Způsobilost nákladů — Smluvní odpovědnost“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – Eurofast v. Komise
   (Věc T-87/16) (1)

   („Finanční pomoc - Sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace - Smlouva ASSET - Rozhodnutí o inkasu některých vyplacených částek v návaznosti na finanční audit - Žaloba na neplatnost - Legitimní očekávání - Rozhodčí doložka - Lhůta pro sdělení zprávy o auditu - Zásada kontradiktornosti - Způsobilost nákladů - Smluvní odpovědnost“)
   (2017/C 374/47)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Eurofast SARL (Paříž, Francie) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Estrada de Solà, S. Delaude a S. Lejeune, zmocněnci)

      Předmět věci

   Jednak návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 17. prosince 2015 o inkasu určitých částek, jež byly žalobkyni vyplaceny na základě plnění grantové dohody č. 211625 týkající se realizace projektu Asset, která byla uzavřena v rámci Sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace, započtením, a jednak návrh založený na článku 272 SFEU, kterým se žalobkyně domáhala, aby bylo rozhodnuto o neexistenci uvedené pohledávky, náklady vynaložené v souvislosti s plněním grantové dohody č. 211625 na realizaci projektu Asset byly prohlášeny za způsobilé, aby Komisi byla uložena povinnost uhradit částku na základě plnění grantové dohody č. 607049 o realizaci projektu Eksistenz a aby posledně uvedené byla uložena povinnost zaplatit smluvní náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Eurofast SARL se ukládá, aby Evropské komisi zaplatila částku 78 380,28 eur odpovídající náhradě finančního příspěvku, který jí byl vyplacen podle grantové dohody č. 211625 uzavřené za účelem realizace projektu „Aeronautic Study on Seamless Transport“, navýšenou o úroky z prodlení ve výši 3,55 % ode dne 13. ledna 2015, po odečtení započtené částky ke dni 17. prosince 2015, tj. 69 923,68 eur.

               3)

               Společnost Eurofast ponese vlastních náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí, včetně nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 136, 18.4.2016.


title: Věc T-563/17: Žaloba podaná dne 16. srpna 2017 – Gayalex Proyectos v. SRB

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/39

         Žaloba podaná dne 16. srpna 2017 – Gayalex Proyectos v. SRB
   (Věc T-563/17)
   (2017/C 374/58)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gayalex Proyectos, SL (Madrid, Španělsko) (zástupci: A. Betancor Álamo a F. Cabrera Molina, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               přijal tuto žalobu i doprovodné dokumenty k nim, prohlásil ji za přípustnou a považoval tuto žalobu za žalobu na neplatnost rozhodnutí SRB/EES/2017/08, kterým se přijímá program řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español, S.A., a toto rozhodnutí zrušil.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-663/15: Usnesení předsedy druhého senátu Soudního dvora ze dne 14. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Umweltverband WWF Österreich v. Landeshauptmann von Tirol

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/23

         Usnesení předsedy druhého senátu Soudního dvora ze dne 14. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Umweltverband WWF Österreich v. Landeshauptmann von Tirol
   (Věc C-663/15) (1)

   (2017/C 374/33)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda druhého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 111, 29.3.2016.


title: Věc T-573/17: Žaloba podaná dne 17. srpna 2017 – Inversiones Flandes a další v. SRB

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/40

         Žaloba podaná dne 17. srpna 2017 – Inversiones Flandes a další v. SRB
   (Věc T-573/17)
   (2017/C 374/60)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Inversiones Flandes, SL (Madrid, Španělsko); New Winds Group, SL (Madrid), a Sarey Investments, SL (Madrid) (zástupce: R. Jiménez Velasco, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál vydal rozhodnutí, kterým se zrušuje rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí v souvislosti s uvedenými body odůvodnění, články a zásadami, a aby bylo přijato jiné rozhodnutí, ze kterého budou z obchodního hlediska naprosto transparentně a najisto zřetelné skutečné majetkové poměry společnosti Banco Popular, SA, a na tomto základě aby byla přijata vhodná opatření.
   Zároveň výslovně navrhují uložení náhrady nákladů řízení žalovanému.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-187/17: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Općinski Sud u Vukovaru – Chorvatsko) – Rafaela Alandžak, Ljubica Alandžak, Rafo Alandžak v. EUROHERC osiguranje – dioničko društvo za osiguranje imovine i osoba i druge poslove osiguranja „Řízení o předběžné otázce — Skutkový a právní kontext sporu v původním řízení — Nedostatečné upřesnění — Zjevná nepřípustnost — Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora — Článek 94 jednacího řádu Soudního dvora“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/12

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Općinski Sud u Vukovaru – Chorvatsko) – Rafaela Alandžak, Ljubica Alandžak, Rafo Alandžak v. EUROHERC osiguranje – dioničko društvo za osiguranje imovine i osoba i druge poslove osiguranja
   (Věc C-187/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Skutkový a právní kontext sporu v původním řízení - Nedostatečné upřesnění - Zjevná nepřípustnost - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Článek 94 jednacího řádu Soudního dvora“)
   (2017/C 374/17)
   Jednací jazyk: chorvatština

      Předkládající soud

   Općinski Sud u Vukovaru

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Rafaela Alandžak, Ljubica Alandžak, Rafo Alandžak

      Žalovaná: EUROHERC osiguranje – dioničko društvo za osiguranje imovine i osoba i druge poslove osiguranja

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Općinski sud u Vukovaru (městský soud ve Vukovaru, Chorvatsko) ze dne 5. dubna 2017 je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 168, 29. 5. 2017.


title: Věc T-214/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – Novartis v. EUIPO – Meda (Zymara) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Zymara — Starší slovní ochranná známka Evropské unie FEMARA — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 75 nařízení č. 207/2009 — Článek 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – Novartis v. EUIPO – Meda (Zymara)
   (Věc T-214/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Zymara - Starší slovní ochranná známka Evropské unie FEMARA - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 75 nařízení č. 207/2009 - Článek 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 374/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Bâle, Švýcarsko) (zástupce: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O’Neill, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Meda AB (Solna, Švédsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. února 2015 (věc R 550/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Novartis a Meda.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Novartis AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 205, 22.6.2015.


title: Věc C-489/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 10. srpna 2017 – trestní řízení proti MAD Srl

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 10. srpna 2017 – trestní řízení proti MAD Srl
   (Věc C-489/17)
   (2017/C 374/25)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastnice původního trestního řízení

   MAD Srl

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být příloha rozhodnutí 2014/955/EU (1) a nařízení EU č. 1357/2014 (2) vykládány v tom smyslu, že pokud jde o klasifikaci odpadů zařazených do zrcadlových položek, musí producent odpadu v případě, že není uvedeno jeho složení, nejdříve jej charakterizovat, a jaké případné prahové hodnoty má použít?

               2)

               Musí být vyhledávání nebezpečné látky uskutečňováno na základě jednotné a předem stanovené metodologie?

               3)

               Musí být vyhledávání nebezpečných látek založeno na důkladném a reprezentativním zjištění složení odpadu, pokud je již uvedeno nebo zjištěno v průběhu určování vlastností odpadů, anebo naopak může být vyhledávání nebezpečných látek provedeno na základě kritérií pravděpodobnosti tak, že se zohlední látky, o kterých lze rozumně předpokládat, že by měly být přítomny v odpadu?

               4)

               V případě pochybností nebo nemožnosti jednoznačně zjistit přítomnost nebezpečných látek v odpadu musí být v souladu se zásadou obezřetnosti tento odpad nicméně klasifikován jako nebezpečný a musí být s ním tak nakládáno?

      (1)  2014/955/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 18. prosince 2014, kterým se mění rozhodnutí 2000/532/ES o seznamu odpadů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (Úř. věst. L 370, s. 44).

      (2)  Nařízení Komise (EU) č. 1357/2014 ze dne 18. prosince 2014, kterým se nahrazuje příloha III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 365, s. 89).