title: Věc T-627/21: Žaloba podaná dne 30. září 2021 – Segimerus v. EUIPO – Karsten Manufacturing (MONSOON)

text:
               22.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 471/58

      Žaloba podaná dne 30. září 2021 – Segimerus v. EUIPO – Karsten Manufacturing (MONSOON)
      (Věc T-627/21)
      (2021/C 471/83)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Segimerus Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: G. Donath, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Karsten Manufacturing Corp. (Phoenix, Arizona, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie MONSOON – Ochranná známka Evropské unie č. 10 469 906

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. července 2021 ve věci R 1125/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 59 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení článku 34 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení článku 94 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-630/21: Žaloba podaná dne 29. září 2021 – Çolakoğlu Metalurji a Çolakoğlu Dış Ticaret v. Komise

text:
               22.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 471/60

      Žaloba podaná dne 29. září 2021 – Çolakoğlu Metalurji a Çolakoğlu Dış Ticaret v. Komise
      (Věc T-630/21)
      (2021/C 471/85)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Çolakoğlu Metalurji AŞ (Istanbul, Turecko), Çolakoğlu Dış Ticaret AŞ (Istanbul) (zástupci: J. Cornelis a F. Graafsma, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2021/1100 ze dne 5. července 2021, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz určitých plochých za tepla válcovaných výrobků ze železa, nelegované nebo ostatní legované oceli pocházejících z Turecka (Úř. věst. 2021, L 238, s. 32), a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení čl. 2 odst. 10 písm. i) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 (1) tím, že byla provedena úprava vývozní ceny o (hypotetickou) provizi, a konkrétně

                              —

                              z porušení čl. 2 odst. 10 písm. i) nařízení (EU) 2016/1036 v rozsahu, v jakém úprava o provize přesahuje skutečnou provizi zaplacenou společností Çolakoğlu Dış Ticaret AŞ;

                              —

                              z porušení čl. 2 odst. 10 písm. i) nařízení (EU) 2016/1036, jelikož společnost Çolakoğlu Dış Ticaret AŞ nedostává obchodní přirážku, a

                              —

                              ze zjevně nesprávného posouzení, jelikož společnost Çolakoğlu Dış Ticaret AŞ je považována za obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za úplatu formou provize, a tudíž z porušení čl. 2 odst. 10 písm. i) nařízení (EU) 2016/1036.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 2 odst. 10 písm. b) nařízení (EU) 2016/1036 tím, že bylo požadováno zaplacení dovozního cla za přijetí úpravy navrácení cla.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, jelikož bylo odmítnuto provést čtvrtletní výpočet dumpingového rozpětí, a tudíž z porušení návětí čl. 2 odst. 10 nařízení (EU) 2016/1036.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 2 odst. 10 písm. j) nařízení (EU) 2016/1036 tím, že byla zamítnuta úprava zisků a ztrát ze zajištění.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21).


title: Věc T-632/21: Žaloba podaná dne 1. října 2021 – Agreiter a další v. Komise

text:
               22.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 471/61

      Žaloba podaná dne 1. října 2021 – Agreiter a další v. Komise
      (Věc T-632/21)
      (2021/C 471/86)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Karin Agreiter (Merano, Itálie) a 33 dalších žalobců (zástupkyně: R. Holzeisen, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby napadené prováděcí rozhodnutí, včetně následných změn a doplňků, bylo prohlášeno za neplatné.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba proti prováděcímu rozhodnutí Evropské komise ze dne 23. července 2021 o změně podmínečné registrace pro humánní léčivý přípravek „Spikevax – vakcína COVID-19 mRNA (modifikovaný nukleosid)“ udělená rozhodnutím C(2021) 94 (final) je založena na následujících důvodech:

                  1.

                  První žalobní důvod: Napadené prováděcí rozhodnutí porušuje čl. 2 body 1 a 2 nařízení (ES) č. 507/2006 (1). Z prostého důvodu, že děti jsou při infekci SARS-CoV-2 vystaveny téměř nulové riziko, nelze v případě zdravých dětí hovořit o pozitivním poměru přínosů a rizik. Použití předmětné experimentální látky založené na genetickém inženýrství je tedy ve zjevném rozporu s unijním právem. Krom toho WHO ani EU formálně nekonstatovaly vznik krizové situace z důvodu ohrožení veřejného zdraví.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod: Napadené prováděcí rozhodnutí porušuje článek 4 nařízení (ES) č. 507/2006, jelikož:

                              —

                              chybí pozitivní poměr přínosů a rizik v souladu s čl. 1 bodem 28a směrnice 2001/83/ES (2),

                              —

                              není splněn požadavek podle čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 507/2006, protože žadatel není schopen poskytnout komplexní klinické údaje,

                              —

                              není splněn požadavek podle čl. 4 odst. 1 písm. c) nařízení č. 507/2006, protože neexistují lékařské potřeby, které by měl registrovaný přípravek uspokojovat,

                              —

                              není splněn požadavek podle čl. 4 odst. 1 písm. d) nařízení č. 507/2006.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod: porušení nařízení (ES) č. 1394/2007 (3), směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004 (4). Napadené prováděcí rozhodnutí porušuje mimo jiné ustanovení unijního práva o registraci „léčivých přípravků pro moderní terapii“, o správném informování o vlastnostech léčivého přípravku a správné příbalové informaci. Napadené prováděcí rozhodnutí je rovněž stiženo zneužitím diskreční pravomoci Komise v souvislosti s porušením předpisů na ochranu dětí u klinických hodnocení.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod: hrubé porušení článků 168 a 169 SFEU, jakož i článků 3, 35 a 38 Listiny základních práv Evropské unie.

         (1)  Nařízení Komise (ES) č. 507/2006 ze dne 29. března 2006 o podmínečné registraci pro humánní léčivé přípravky spadající do oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (Úř. věst. 2006, L 92, s. 6).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. 2001, L 311, s. 67).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1394/2007 ze dne 13. listopadu 2007 o léčivých přípravcích pro moderní terapii a o změně směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004 (Úř. věst. 2007, L 324, s. 121).

         (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (Úř. věst. 2004, L 136, s. 1).


title: Věc T-635/21: Žaloba podaná dne 1. října 2021 – Carlings v. EUIPO – Margarete Steiff (STUHF)

text:
               22.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 471/62

      Žaloba podaná dne 1. října 2021 – Carlings v. EUIPO – Margarete Steiff (STUHF)
      (Věc T-635/21)
      (2021/C 471/87)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Carlings AS (Billingstad, Norsko) zástupkyně: V. Töbelmann a J. Haesemann, advokátky)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Margarete Steiff GmbH (Giengen/Brenz, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie STUHF – Přihláška č. 18 038 089

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. července 2021 ve věci R 2024/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení;

                  —

                  uložil další účastnici řízení u EUIPO, aby v případě své účasti na řízení nesla vlastní náklady řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 95 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-636/21: Žaloba podaná dne 1. října 2021 – Eurol v. EUIPO – Pernsteiner (eurol LUBRICANTS)

text:
               22.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 471/63

      Žaloba podaná dne 1. října 2021 – Eurol v. EUIPO – Pernsteiner (eurol LUBRICANTS)
      (Věc T-636/21)
      (2021/C 471/88)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Eurol BV (Nijverdal, Nizozemsko) (zástupci: M. Driessen a G. van Roeyen, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: August Wolfgang Pernsteiner (Feldkirchen an der Donau, Rakousko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie pro obrazovou ochrannou známku eurol LUBRICANTS – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 219 171

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. července 2021 ve věci R 2403/2020-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložil Augustu Wolfgangu Pernsteinerovi a EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 2 písm. ii), čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, čl. 16 odst. 6 směrnice (EU) 2015/2436 a čl. 18 odst. 2 ve spojení s čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a čl. 10 odst. 2, 3 a 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  Porušení čl. 18 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 10 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  Porušení čl. 64 odst. 2 a 3 ve spojení s čl. 47 odst. 2 a 3 a čl. 8 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a článku 19 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-637/21: Žaloba podaná dne 4. října 2021 – Target Brands v. EUIPO – The a.r.t. company b&s (ART CLASS)

text:
               22.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 471/64

      Žaloba podaná dne 4. října 2021 – Target Brands v. EUIPO – The a.r.t. company b&s (ART CLASS)
      (Věc T-637/21)
      (2021/C 471/89)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Target Brands, Inc. (Minneapolis, Minnesota, Spojené státy) (zástupce: R. Kunze, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: The a.r.t. company b&s, SA (Quel, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie ART CLASS – Přihláška č. 16 888 695

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. června 2021, ve věci R 1597/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených před odvolacím senátem a námitkovým oddělením.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-640/21: Žaloba podaná dne 4. října 2021 – bet-at-home.com Entertainment v. EUIPO (bet at home)

text:
               22.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 471/64

      Žaloba podaná dne 4. října 2021 – bet-at-home.com Entertainment v. EUIPO (bet at home)
      (Věc T-640/21)
      (2021/C 471/90)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: bet-at-home.com Entertainment GmbH (Linec, Rakousko) (zástupce: R. Paulitsch, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie bet-at-home v tmavě modré a zelené barvě – Přihláška č. 18 157 957

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. srpna 2021, ve věci R 2143/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  změnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že zápis slovní ochranné známky bet-at-home je povolen rovněž pro třídu 41 (zábava);

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení vzniklých před odvolacím senátem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-641/21: Žaloba podaná dne 4. října 2021 – dennree v. EUIPO (BioMarkt)

text:
               22.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 471/65

      Žaloba podaná dne 4. října 2021 – dennree v. EUIPO (BioMarkt)
      (Věc T-641/21)
      (2021/C 471/91)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: dennree GmbH (Töpen, Německo) (zástupce: K. Röttgen, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie BioMarkt v zelené a hnědé barvě – Přihláška č. 18 309 662

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. srpna 2021, ve věci R 783/2021-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil částečné zamítnutí přihlášky ochranné známky a zapsal ochrannou známku do rejstříku tak, jak byla jako přihlášena.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-344/20: Usnesení Tribunálu ze dne 23. září 2021 – El Corte Inglés v. EUIPO – Unión Detallistas Españoles (unit)

text:
               22.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 471/66

      Usnesení Tribunálu ze dne 23. září 2021 – El Corte Inglés v. EUIPO – Unión Detallistas Españoles (unit)
      (Věc T-344/20) (1)

      (2021/C 471/92)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 247, 27.7.2020.


title: Věc C-437/19: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative – Lucembursko) – État luxembourgeois v. L („Řízení o předběžné otázce – Správní spolupráce v oblasti daní – Směrnice 2011/16/EU – Článek 1 odst. 1, článek 5 a čl. 20 odst. 2 – Žádost o informace – Rozhodnutí o uložení povinnosti sdělit informace – Odmítnutí splnit uloženou povinnost – Sankce – ‚Předpokládaný význam‘ požadovaných informací – Absence jmenovité a individuální identifikace dotyčných daňových poplatníků – Pojem ‚totožnost osoby, u níž je vedeno šetření nebo vyšetřování‘ – Odůvodnění žádosti o informace – Rozsah – Listina základních práv Evropské unie – Článek 47 – Právo na účinnou soudní ochranu před rozhodnutím o uložení povinnosti sdělit informace – Článek 52 odst. 1 – Omezení – Respektování podstaty práva“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/2

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative – Lucembursko) – État luxembourgeois v. L
      (Věc C-437/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Správní spolupráce v oblasti daní - Směrnice 2011/16/EU - Článek 1 odst. 1, článek 5 a čl. 20 odst. 2 - Žádost o informace - Rozhodnutí o uložení povinnosti sdělit informace - Odmítnutí splnit uloženou povinnost - Sankce - ‚Předpokládaný význam‘ požadovaných informací - Absence jmenovité a individuální identifikace dotyčných daňových poplatníků - Pojem ‚totožnost osoby, u níž je vedeno šetření nebo vyšetřování‘ - Odůvodnění žádosti o informace - Rozsah - Listina základních práv Evropské unie - Článek 47 - Právo na účinnou soudní ochranu před rozhodnutím o uložení povinnosti sdělit informace - Článek 52 odst. 1 - Omezení - Respektování podstaty práva“)
      (2022/C 51/02)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour administrative

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: État luxembourgeois

         Žalovaná: L

         Výrok

                  1)

                  Článek 1 odst. 1, článek 5 a čl. 20 odst. 2 směrnice Rady 2011/16/EU ze dne 15. února 2011 o správní spolupráci v oblasti daní a o zrušení směrnice 77/799/EHS musí být vykládány v tom smyslu, že žádost o informace musí být považována za žádost týkající se informací, které podle všeho zjevně nepostrádají jakýkoliv předpokládaný význam, pokud osoby, u nichž je vedeno šetření nebo vyšetřování ve smyslu posledně uvedeného ustanovení, nejsou touto žádostí identifikovány jmenovitě a individuálně, avšak dožadující orgán na základě jasných a dostatečných vysvětlení prokáže, že vede cílené šetření týkající se omezené skupiny osob, které je podložené důvodnými pochybnostmi ohledně nesplnění konkrétní zákonné povinnosti.

                  2)

                  Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že držiteli informací:

                              —

                              kterému byla uložena peněžitá správní sankce za nevyhovění rozhodnutí o uložení povinnosti sdělit informace v rámci výměny informací mezi vnitrostátními daňovými správami podle směrnice 2011/16, proti kterému nelze podle vnitrostátního práva dožádaného členského státu podat opravný prostředek, a

                              —

                              který zpochybnil legalitu tohoto rozhodnutí incidenčně v rámci žaloby podané proti rozhodnutí o uložení sankce za nesplnění této povinnosti, čímž získal minimální informace uvedené v čl. 20 odst. 2 této směrnice v průběhu soudního řízení o této žalobě,

            musí být poté, co byla definitivně uznána legalita uvedených rozhodnutí, která vůči němu byla vydána, poskytnuta možnost vyhovět rozhodnutí o uložení povinnosti sdělit informace ve lhůtě, která byla za tímto účelem původně stanovena vnitrostátním právem, aniž by to vedlo k zachování sankce, která této osobě musela být uložena, aby mohla vykonat své právo na účinnou právní ochranu. Uložená sankce se stane oprávněně splatnou pouze v případě, že tato osoba nevyhoví tomuto rozhodnutí v této lhůtě.

         (1)  Úř. věst. C 270, 12.8.2019.


title: Věc C-564/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Pesti Központi Kerületi Bíróság – Maďarsko) – trestní řízení proti IS („Řízení o předběžné otázce – Justiční spolupráce v trestních věcech – Směrnice 2010/64/EU – Článek 5 – Kvalita tlumočení a překladu – Směrnice 2012/13/EU – Právo na informace v trestním řízení – Článek 4 odst. 5 a čl. 6 odst. 1 – Právo na informace o obvinění – Právo na tlumočení a překlad – Směrnice 2016/343/EU – Právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces – Článek 48 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie – Článek 267 SFEU – Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU – Přípustnost – Mimořádný opravný prostředek pro porušení zákona proti předkládacímu rozhodnutí – Kárné řízení – Pravomoc soudu vyššího stupně prohlásit žádost o rozhodnutí o předběžné otázce za protiprávní“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/3

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Pesti Központi Kerületi Bíróság – Maďarsko) – trestní řízení proti IS
      (Věc C-564/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v trestních věcech - Směrnice 2010/64/EU - Článek 5 - Kvalita tlumočení a překladu - Směrnice 2012/13/EU - Právo na informace v trestním řízení - Článek 4 odst. 5 a čl. 6 odst. 1 - Právo na informace o obvinění - Právo na tlumočení a překlad - Směrnice 2016/343/EU - Právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces - Článek 48 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie - Článek 267 SFEU - Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU - Přípustnost - Mimořádný opravný prostředek pro porušení zákona proti předkládacímu rozhodnutí - Kárné řízení - Pravomoc soudu vyššího stupně prohlásit žádost o rozhodnutí o předběžné otázce za protiprávní“)
      (2022/C 51/03)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Pesti Központi Kerületi Bíróság

         Účastník původního trestního řízení

      IS

         Výrok

                  1)

                  Článek 267 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby nejvyšší soud členského státu v návaznosti na mimořádný opravný prostředek pro porušení zákona konstatoval protiprávnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, která byla Soudnímu dvoru předložena soudem nižšího stupně na základě tohoto ustanovení, z důvodu, že položené otázky nejsou relevantní a nezbytné k vyřešení sporu v původním řízení, avšak nejsou dotčeny právní účinky rozhodnutí, které obsahuje tuto žádost. Zásada přednosti unijního práva ukládá soudu nižšího stupně, aby nepřihlížel k takovému rozhodnutí nejvyššího vnitrostátního soudu.

                  2)

                  Článek 267 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby bylo proti vnitrostátnímu soudci zahájeno kárné řízení z důvodu, že předložil Soudnímu dvoru žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě tohoto ustanovení.

                  3)

                  Článek 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení musí být vykládán v tom smyslu, že ukládá členským státům povinnost přijmout konkrétní opatření k zajištění dostatečně kvalitního poskytovaného tlumočení a překladů k tomu, aby podezřelý nebo obviněný pochopil obvinění, které proti němu bylo vzneseno, a aby toto tlumočení mohlo podléhat kontrole vnitrostátních soudů.
                  Článek 2 odst. 5 směrnice 2010/64, čl. 4 odst. 5 a čl. 6 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o právu na informace v trestním řízení, vykládané ve světle čl. 48 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie, musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby byla osoba souzena v nepřítomnosti, jestliže z důvodu nevyhovujícího tlumočení nebyla informována o obvinění, které proti ní bylo vzneseno, v jazyce, kterému rozumí, nebo pokud není možné určit kvalitu poskytnutého tlumočení, a tedy prokázat, že o obvinění, které proti ní bylo vzneseno, byla informována v jazyce, kterému rozumí.

         (1)  Úř. věst. C 95, 23.3.2020.


title: Věc C-833/19 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. listopadu 2021 – Rada Evropské unie v. Hamás („Kasační opravný prostředek – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Boj proti terorismu – Omezující opatření přijatá vůči některým osobám a subjektům – Zmrazení finančních prostředků – Společný postoj 2001/931/SZBP – Nařízení (ES) č. 2580/2001 – Ponechání organizace na seznamu osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů – Individuální odůvodnění oznámené organizaci a uvedené v dokumentu odlišném od aktu obsahujícího obecné odůvodnění – Autentizace individuálního odůvodnění – Článek 297 odst. 2 SFEU“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/4

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. listopadu 2021 – Rada Evropské unie v. Hamás
      (Věc C-833/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Boj proti terorismu - Omezující opatření přijatá vůči některým osobám a subjektům - Zmrazení finančních prostředků - Společný postoj 2001/931/SZBP - Nařízení (ES) č. 2580/2001 - Ponechání organizace na seznamu osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů - Individuální odůvodnění oznámené organizaci a uvedené v dokumentu odlišném od aktu obsahujícího obecné odůvodnění - Autentizace individuálního odůvodnění - Článek 297 odst. 2 SFEU“)
      (2022/C 51/04)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a S. Van Overmeire, zmocněnci)

         Další účastník řízení: Hamás (zástupkyně: L. Glock, advokátka)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 4. září 2019, Hamás v. Rada (T-308/18, EU:T:2019:557), se zrušuje v rozsahu, v němž vyhovuje osmému žalobnímu důvodu uplatněnému v prvním stupni a ruší rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/475 ze dne 21. března 2018, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2017/1426, prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/468 ze dne 21. března 2018, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2017/1420, rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1084 ze dne 30. července 2018, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2018/475, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1071 ze dne 30. července 2018, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2018/468, v rozsahu, v němž se uvedené akty týkají Hamásu, včetně Hamas-Izz al-Din al-Qassem.

                  2)

                  Žaloba, kterou Hamás podal ve věci T-308/18, se zamítá.

                  3)

                  Hamás ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie v řízení o tomto kasačním opravném prostředku a v řízení v prvním stupni.

         (1)  Úř. věst. C 10, 13.1.2020.


title: Spojené věci C-884/19 P a 888/19 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. prosince 2021 – Evropská komise v. Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (C-884/19 P), GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH v. Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, Evropská komise (C-888/19 P) („Kasační opravný prostředek – Dumping – Dovoz solárního skla pocházejícího z Číny – Nařízení (ES) č. 1225/2009 – Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) – Status podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství – Odepření – Pojem ‚podstatn[é] zkreslení způsoben[é] bývalým systémem netržního hospodářství‘ ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. c) třetí odrážky – Daňová zvýhodnění“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/5

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. prosince 2021 – Evropská komise v. Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (C-884/19 P), GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH v. Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, Evropská komise (C-888/19 P)
      (Spojené věci C-884/19 P a 888/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Dumping - Dovoz solárního skla pocházejícího z Číny - Nařízení (ES) č. 1225/2009 - Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) - Status podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství - Odepření - Pojem ‚podstatn[é] zkreslení způsoben[é] bývalým systémem netržního hospodářství‘ ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. c) třetí odrážky - Daňová zvýhodnění“)
      (2022/C 51/05)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: původně L. Flynn, T. Maxian Rusche a A. Demeneix, poté L. Flynn a T. Maxian Rusche, zmocněnci) (C-884/19 P), GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (zástupce: R. MacLean, Solicitor) (C-888/19 P)

         Další účastnice řízení: Xinyi PV Products (zástupci: Y. Melin a B. Vigneron, advokáti), (C-884/19 P a C-888/19 P), GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (zástupce: R. MacLean, Solicitor) (C-884/19 P), Evropská komise (zástupci: původně L. Flynn, T. Maxian Rusche a A. Demeneix, poté L. Flynn a T. Maxian Rusche, zmocněnci) (C-888/19 P)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 24. září 2019, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings v. Komise (T 586/14 RENV, EU:T:2019:668), se zrušuje.

                  2)

                  Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie k rozhodnutí o druhém až čtvrtém žalobním důvodu, které mu byly předloženy.

                  3)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         (1)  Úř. věst. C 54, 17.2.2020.

         Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Věc C-3/20: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 30. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rīgas rajona tiesa – Lotyšsko) – trestní řízení proti AB, CE, „MM investīcijas“ SIA („Řízení o předběžné otázce – Protokol (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie – Člen orgánu Evropské centrální banky – Guvernér národní centrální banky členského státu – Trestněprávní imunita – Obvinění související s činnostmi vykonávanými v rámci funkce zastávané v členském státě“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/5

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 30. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rīgas rajona tiesa – Lotyšsko) – trestní řízení proti AB, CE, „MM investīcijas“ SIA
      (Věc C-3/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Protokol (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie - Člen orgánu Evropské centrální banky - Guvernér národní centrální banky členského státu - Trestněprávní imunita - Obvinění související s činnostmi vykonávanými v rámci funkce zastávané v členském státě“)
      (2022/C 51/06)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Rīgas rajona tiesa

         Účastníci původního trestního řízení

      AB, CE, „MM investīcijas“ SIA
      LR Ģenerālprokuratūras Krimināltiesiskā departamenta Sevišķi svarīgu lietu izmeklēšanas nodaļa

         Výrok

                  1)

                  Článek 22 Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie, ve světle článku 130 SFEU a článku 7 Protokolu (č. 4) o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, musí být vykládán v tom smyslu, že na guvernéra centrální banky členského státu se může vztahovat vynětí z pravomoci soudů podle čl. 11 písm. a) Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie pro úkony spojené s výkonem funkce člena orgánu Evropské centrální banky.

                  2)

                  Článek 11 písm. a) Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie, ve spojení s článkem 22 tohoto protokolu, musí být vykládán v tom smyslu, že guvernér centrální banky členského státu je pro úkony spojené s výkonem funkce vyňat z pravomoci soudů podle čl. 11 písm. a) uvedeného protokolu i po ukončení výkonu funkce.

                  3)

                  Článek 11 písm. a) Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie, ve spojení s články 17 a 22 tohoto protokolu, musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní orgán odpovědný za trestní řízení, tedy podle stadia řízení orgán činný v trestním řízení nebo příslušný trestní soud, má pravomoc jako první posoudit, zda případné protiprávní jednání, kterého se dopustil guvernér národní centrální banky jakožto člen orgánu Evropské centrální banky, spadá pod úkon tohoto guvernéra učiněný při plnění úkolů v rámci tohoto orgánu, ale v případě pochybností je povinen na základě zásady loajální spolupráce požádat Evropskou centrální banku o stanovisko a tomuto stanovisku vyhovět. Naproti tomu pouze Evropské centrální bance přísluší v případě, že je požádána, aby tohoto guvernéra zbavila imunity, posoudit, zda je takové zbavení imunity v rozporu se zájmy Unie, s výhradou případného přezkumu tohoto posouzení Soudním dvorem.

                  4)

                  Článek 11 písm. a) Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že vynětí z pravomoci soudů, které stanoví, nebrání trestnímu stíhání jako celku, zejména vyšetřovacím opatřením, shromažďování důkazů a doručení usnesení o zahájení trestního stíhání. Pokud je však již ve stadiu vyšetřování vedeného vnitrostátními orgány a před předložením věci soudu konstatováno, že vyšetřovaná osoba může být vyňata z pravomoci soudů pro činy, které jsou předmětem trestního stíhání, přísluší těmto orgánům požádat dotyčný orgán Evropské unie o zbavení imunity. Tato imunita nebrání tomu, aby důkazy shromážděné během vyšetřování mohly být použity v jiných soudních řízeních.

                  5)

                  Článek 11 písm. a) a článek 17 Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie musí být vykládány v tom smyslu, že imunita spočívající ve vynětí z pravomoci soudů se neuplatní, je-li osoba požívající této imunity obviněna v trestním řízení z činů, které nebyly uskutečněny v rámci funkcí, které vykonává jménem orgánu Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 77, 9.3.2020.


title: Věc C-25/20: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 25. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Višje sodišče v Ljubljani – Slovinsko) – v řízení zahájeném NK, jako správcem podstaty společnosti Alpine BAU GmbH („Řízení o předběžné otázce – Justiční spolupráce v občanských věcech – Úpadková řízení – Nařízení (ES) č. 1346/2000 – Články 4 a 28 – Článek 32 odst. 2 – Lhůta stanovená pro přihlašování pohledávek v úpadkovém řízení – Přihlášení pohledávek v probíhajícím vedlejším řízení v členském státě správcem podstaty v probíhajícím hlavním řízení v jiném členském státě – Závazná lhůta stanovená právem státu, který vedlejší úpadkové řízení zahájil“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/6

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 25. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Višje sodišče v Ljubljani – Slovinsko) – v řízení zahájeném NK, jako správcem podstaty společnosti Alpine BAU GmbH
      (Věc C-25/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v občanských věcech - Úpadková řízení - Nařízení (ES) č. 1346/2000 - Články 4 a 28 - Článek 32 odst. 2 - Lhůta stanovená pro přihlašování pohledávek v úpadkovém řízení - Přihlášení pohledávek v probíhajícím vedlejším řízení v členském státě správcem podstaty v probíhajícím hlavním řízení v jiném členském státě - Závazná lhůta stanovená právem státu, který vedlejší úpadkové řízení zahájil“)
      (2022/C 51/07)
      Jednací jazyk: slovinština

         Předkládající soud

      Višje sodišče v Ljubljani

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: NK jako správce podstaty společnosti Alpine BAU GmbH

         za přítomnosti: Alpine BAU GmbH, Salcburk – pobočka v Celje, v úpadku

         Výrok

      Článek 32 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení ve spojení s články 4 a 28 tohoto nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že se na přihlášení ve vedlejším úpadkovém řízení pohledávek, které již byly přihlášeny v hlavním úpadkovém řízení, správcem podstaty v posledně uvedeném řízení, vztahují ustanovení týkající se lhůt pro přihlašování pohledávek a důsledků jejich opožděného přihlášení, jež jsou upravena právem státu, který toto vedlejší řízení zahájil.

         (1)  Úř. věst. C 103, 30.9.2020.


title: Věc C-102/20: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – StWL Städtische Werke Lauf a.d. Pegnitz GmbH v. eprimo GmbH („Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2002/58/ES – Zpracování osobních údajů a ochrana soukromí v odvětví elektronických komunikací – Článek 2 druhý pododstavec písm. h) – Pojem ‚elektronická pošta‘ – Článek 13 odst. 1 – Pojem ‚použití elektronické pošty pro účely přímého marketingu‘) – Směrnice 2005/29/ES – Nekalé obchodní praktiky – Příloha I bod 26 – Pojem ‚vytrvalé a nevyžádané nabídky prostřednictvím elektronické pošty‘ – Reklamní zprávy – Inbox advertising“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/7

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – StWL Städtische Werke Lauf a.d. Pegnitz GmbH v. eprimo GmbH
      (Věc C-102/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2002/58/ES - Zpracování osobních údajů a ochrana soukromí v odvětví elektronických komunikací - Článek 2 druhý pododstavec písm. h) - Pojem ‚elektronická pošta‘ - Článek 13 odst. 1 - Pojem ‚použití elektronické pošty pro účely přímého marketingu‘) - Směrnice 2005/29/ES - Nekalé obchodní praktiky - Příloha I bod 26 - Pojem ‚vytrvalé a nevyžádané nabídky prostřednictvím elektronické pošty‘ - Reklamní zprávy - Inbox advertising“)
      (2022/C 51/08)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: StWL Städtische Werke Lauf a.d. Pegnitz GmbH

         Žalovaná: eprimo GmbH

         za účasti: Interactive Media CCSP GmbH

         Výrok

                  1)

                  Článek 13 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES ze dne 25. listopadu 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že zobrazení reklamních zpráv ve složce doručených zpráv uživatele e-mailové služby ve formě, která se podobá formě skutečného e-mailu a na stejném místě, kde se nachází skutečné e-maily, představuje „použití […] elektronické pošty pro účely přímého marketingu“ ve smyslu tohoto ustanovení, aniž má v této souvislosti vliv náhodnost určení příjemců uvedených zpráv či stupeň intenzity zatížení tohoto uživatele, protože toto použití je povoleno pouze za podmínky, že uvedený uživatel byl jasně a přesně informován o způsobech šíření takovéto reklamy, zejména v rámci seznamu doručených soukromých e-mailů, a že s přijímáním takovýchto reklamních zpráv vyjádřil konkrétním způsobem a s plnou znalostí věci souhlas.

                  2)

                  Příloha I bod 26 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) musí být vykládána v tom smyslu, že postup spočívající v zobrazení reklamních zpráv ve složce doručených zpráv uživatele e-mailové služby ve formě, která se podobá formě skutečného e-mailu a na stejném místě, kde se nachází skutečné e-maily, spadá pod pojem „vytrvalé a nevyžádané nabídky“, které jsou zaměřeny na uživatele e mailových služeb, ve smyslu tohoto ustanovení, pokud zobrazení těchto reklamních zpráv mělo dostatečně častou a pravidelnou povahu na to aby mohlo být kvalifikováno jako „vytrvalé nabídky“ a pokud může být v případě neexistence předem daného souhlasu uvedeného uživatele s tímto zobrazením kvalifikováno jako „nevyžádané nabídky“.

         (1)  Úř. věst. C 209, 22. 6. 2020.


title: Věc C-271/20: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 25. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – Aurubis AG v. Bundesrepublik Deutschland („Řízení o předběžné otázce – Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů – Režim přidělování bezplatných povolenek – Rozhodnutí 2011/278/EU – Článek 3 písm. d) – Dílčí zařízení pro referenční úroveň paliva – Pojmy ‚spalování‘ a ‚palivo‘ – Výroba primární mědi tavením ve vznosu – Žádost o přidělení – Požadované povolenky, které ještě nebyly přiděleny ke dni uplynutí obchodovacího období – Možnost vydat tyto povolenky v následujícím obchodovacím období z titulu výkonu soudního rozhodnutí vydaného po tomto datu“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/9

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 25. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – Aurubis AG v. Bundesrepublik Deutschland
      (Věc C-271/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Režim přidělování bezplatných povolenek - Rozhodnutí 2011/278/EU - Článek 3 písm. d) - Dílčí zařízení pro referenční úroveň paliva - Pojmy ‚spalování‘ a ‚palivo‘ - Výroba primární mědi tavením ve vznosu - Žádost o přidělení - Požadované povolenky, které ještě nebyly přiděleny ke dni uplynutí obchodovacího období - Možnost vydat tyto povolenky v následujícím obchodovacím období z titulu výkonu soudního rozhodnutí vydaného po tomto datu“)
      (2022/C 51/11)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Berlin

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Aurubis AG

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

         Výrok

                  1)

                  Článek 3 písm. d) rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „dílčí zařízení pro referenční úroveň paliva“ zahrnuje v zařízení vyrábějícím primární měď, jehož činnost spadá do přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se mění směrnice 2003/87/ES s cílem zlepšit a rozšířit systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, slévárnu se zařízením pro tavení ve vznosu, jež zajišťuje oxidaci síry obsažené v použité surovině, která sestává z koncentrátu mědi.

                  2)

                  Rozhodnutí 2011/278 musí být vykládáno v tom smyslu, že bezplatné povolenky, na které má provozovatel zařízení nárok pro třetí obchodovací období (2013–2020), mohou být tomuto provozovateli ještě vydány po 31. prosinci 2020 z titulu výkonu soudního rozhodnutí vydaného po tomto datu.

         (1)  Úř. věst. C 287, 31.8.2020.


title: Věc T-500/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2021 – BZ v. ECB („Veřejná služba – Zaměstnanci ECB – Žádost o uznání nemoci jako nemoci z povolání – Mimosmluvní odpovědnost – Hmotná újma – Morální újma“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2021 – BZ v. ECB
      (Věc T-500/16) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Žádost o uznání nemoci jako nemoci z povolání - Mimosmluvní odpovědnost - Hmotná újma - Morální újma“)
      (2022/C 51/34)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: BZ (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: E. Carlini a F. Feyerbacher, zmocněnkyně, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a článku 50a statutu Soudního dvora Evropské unie znějící jednak na zrušení rozhodnutí ECB ze dne 29. srpna 2011, 20. prosince 2011 a 25. dubna 2012 a jednak na náhradu majetkové a nemajetkové újmy, kterou žalobce údajně utrpěl v důsledku jednání ECB.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  BZ se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  [důvěrné] věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem [důvěrné] a postoupená Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016.


title: Věc T-257/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2021 – Al Zoubi v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Nesprávná posouzení“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2021 – Al Zoubi v. Rada
      (Věc T-257/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Nesprávná posouzení“)
      (2022/C 51/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Khaldoun Al Zoubi (Damašek, Sýrie) (zástupce: L. Cloquet, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Kyriakopoulou a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/87 ze dne 21. ledna 2019, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2019, L 18 I, s. 13), prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/85 ze dne 21. ledna 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2019, L 18 I, s. 4), rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/806 ze dne 17. května 2019, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2019, L 132, s. 36), prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/798 ze dne 17. května 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2019, L 132, s. 1), rozhodnutí Rady (SZBP) 2020/719 ze dne 28. května 2020, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2020, L 168, s. 66) a prováděcího nařízení Rady (EU) 2020/716 ze dne 28. května 2020, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2020, L 168, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/87 ze dne 21. ledna 2019, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/85 ze dne 21. ledna 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/806 ze dne 17. května 2019, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/798 ze dne 17. května 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, rozhodnutí Rady (SZBP) 2020/719 ze dne 28. května 2020, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii a prováděcí nařízení Rady (EU) 2020/716 ze dne 28. května 2020, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, se zrušují v rozsahu, v němž se týkají Khaldouna Al Zoubiho.

                  2)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 238, 15.7.2019.


title: Věc T-804/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – HC v. Komise („Veřejná služba – Přijímání – Oznámení o výběrovém řízení – Otevřené výběrové řízení EPSO/AD/363/18 – Rozhodnutí o nepřipuštění žalobce do dalšího kola výběrového řízení – Povinnost uvést odůvodnění – Zjevně nesprávné posouzení – Námitka protiprávnosti – Rovné zacházení – Přiměřenost – Právo být vyslechnut – Zásada řádné správy – Jazykový režim výběrového řízení – Diskriminace na základě jazyka – Odpovědnost“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – HC v. Komise
      (Věc T-804/19) (1)

      („Veřejná služba - Přijímání - Oznámení o výběrovém řízení - Otevřené výběrové řízení EPSO/AD/363/18 - Rozhodnutí o nepřipuštění žalobce do dalšího kola výběrového řízení - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Námitka protiprávnosti - Rovné zacházení - Přiměřenost - Právo být vyslechnut - Zásada řádné správy - Jazykový režim výběrového řízení - Diskriminace na základě jazyka - Odpovědnost“)
      (2022/C 51/36)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: HC (zástupci: G. Pandey, V. Villante a D. Rovetta, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Brauhoff, T. Lilamand a D. Milanowska, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící jednak na zrušení zaprvé oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/363/18 ze dne 11. října 2018 uspořádaném za účelem sestavení dvou rezervních seznamů, z nichž může Komise vybírat administrátory (AD 7) v oborech „cla a daně“, zadruhé rozhodnutí výběrové komise o nezařazení žalobce na seznam osob pozvaných do hodnotícího centra, zatřetí rozhodnutí téže komise, kterým se zamítá žádost žalobce o přezkum, začtvrté rozhodnutí Komise ze dne 20. srpna 2019, kterým se zamítá žalobcova stížnost podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu úředníků Evropské unie, zapáté seznamu uchazečů pozvaných do dalšího kola výběrového řízení, a jednak na přiznání náhrady škody, která v důsledku toho údajně vznikla žalobci.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  HC se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 54, 17.2.2020.


title: Věc T-265/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – JR v. Komise („Přístup k dokumentům – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Dokumenty týkající se účastní části výběrového řízení – Částečné odmítnutí přístupu – Metoda zaokrouhlování známek – Váhové koeficienty pro jednotlivé části a podčásti ústní části – Tajnost jednání výběrové komise – Nařízení (EU) 2018/1725 – Částečné nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – JR v. Komise
      (Věc T-265/20) (1)

      („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se účastní části výběrového řízení - Částečné odmítnutí přístupu - Metoda zaokrouhlování známek - Váhové koeficienty pro jednotlivé části a podčásti ústní části - Tajnost jednání výběrové komise - Nařízení (EU) 2018/1725 - Částečné nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2022/C 51/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: JR (zástupci: L. Levi a A. Champetier, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Milanowska, C. Ehrbar a H. Kranenborg, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 28. února 2020 a 9. dubna 2020, kterými byl žalobkyni odepřen přístup k určitým dokumentům týkajícím se interního výběrového řízení COM/03/AD/18 (AD 6) – 1 – Administrátoři.

         Výrok

                  1)

                  O návrhových žádáních žalobkyně směřujících ke zrušení rozhodnutí Evropské komise ze dne 28. února 2020 a 9. dubna, kterými jí byl odepřen přístup k metodě zaokrouhlování známek použité komisí v interním výběrovém řízení COM/03/AD/18 (AD 6) – 1 – Administrátoři již není důvodné rozhodovat.

                  2)

                  Rozhodnutí Komise ze dne 9. dubna 2020 se zrušuje v rozsahu, v němž jím byl odepřen přístup k dokumentu obsahujícímu váhové koeficienty pro dvě části ústní části výběrového řízení (pohovor a strukturovaná prezentace) stanovené v oznámení o interním výběrovém řízení COM/03/AD/18 (AD 6) – 1 – Administrátoři, jakož i pro dvě podčásti pohovoru (odborná praxe a motivace), které byly rovněž stanoveny v uvedeném oznámení o výběrovém řízení.

                  3)

                  Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 247, 27.7.2020.


title: Věc T-293/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Ruiz-Ruiz v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Přijímání – Oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/371/19 – Rozhodnutí výběrové komise nepřipustit žalobce do další fáze výběrového řízení – Kritérium pro připuštění spojené s odbornou praxí – Soulad kritéria použitého výběrovou komisí s oznámením o výběrovém řízení – Zjevně nesprávné posouzení“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Ruiz-Ruiz v. Komise
      (Věc T-293/20) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Přijímání - Oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/371/19 - Rozhodnutí výběrové komise nepřipustit žalobce do další fáze výběrového řízení - Kritérium pro připuštění spojené s odbornou praxí - Soulad kritéria použitého výběrovou komisí s oznámením o výběrovém řízení - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2022/C 51/38)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Vanesa Ruiz-Ruiz (Alkmaar, Nizozemsko) (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara, T. Lilamand a I. Melo Sampaio, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí výběrové komise ze dne 20. září 2019, kterým se zamítá žádost o přezkum nepřipuštění žalobkyně do další fáze otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/371/19, a dále rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 7. února 2020, kterým se zamítá stížnost žalobkyně podaná proti uvedenému rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí výběrové komise ze dne 20. září 2019, kterým se zamítá žádost o přezkum vyloučení Vanesy Ruiz-Ruiz z výběrového řízení EPSO/AD/371/19, se zrušuje.

                  2)

                  Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 222, 6.7.2020.


title: Věc T-546/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Sopra Steria Benelux a Unisys Belgium v. Komise („Veřejné zakázky na služby – Zadávací řízení – Služby specifikace, vývoje, údržby a podpory IT platforem pro GŘ ‚Daně a celní unie‘ – Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání zakázky jinému uchazeči – Povinnost uvést odůvodnění – Mimořádně nízká nabídka“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Sopra Steria Benelux a Unisys Belgium v. Komise
      (Věc T-546/20) (1)

      („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Služby specifikace, vývoje, údržby a podpory IT platforem pro GŘ ‚Daně a celní unie‘ - Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání zakázky jinému uchazeči - Povinnost uvést odůvodnění - Mimořádně nízká nabídka“)
      (2022/C 51/39)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Sopra Steria Benelux (Ixelles, Belgie) a Unisys Belgium (Machelen, Belgie) (zástupci: L. Masson et G. Tilman, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: L. André a M. Ilkova, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 2. července 2020, kterým se jednak odmítá společná nabídka podaná společnostmi Sopra Steria Benelux a Unisys Belgium pro část A v rámci zadávacího řízení s referenčním číslem TAXUD/2019/OP/0006 týkajícího se služeb specifikace, vývoje, údržby a třetí úrovně podpory IT platforem generálního ředitelství „Daně a celní unie“, a jednak zadává zakázka jinému konsorciu, které podalo nabídku.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Komise ze dne 2. července 2020, kterým se jednak odmítá společná nabídka podaná společnostmi Sopra Steria Benelux a Unisys Belgium v rámci zadávacího řízení s referenčním číslem TAXUD/2019/OP/0006 týkajícího se služeb specifikace, vývoje, údržby a třetí úrovně podpory IT platforem generálního ředitelství „Daně a celní unie“ a jednak zadává zakázka jinému konsorciu, které podalo nabídku, se zrušuje v rozsahu, v němž se týká části A tohoto zadávacího řízení.

                  2)

                  Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společnostmi Sopra Steria Benelux a Unisys Belgium.

         (1)  Úř. věst. C 359, 26.10.2020.


title: Věc T-662/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Muratbey Gida v. EUIPO – M. J. Dairies (Sýr ve tvaru trojité šroubovice) („(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující sýr ve tvaru trojité šroubovice – Starší mezinárodní (průmyslový) vzor – Důvod neplatnosti – Individuální povaha – Zpřístupnění staršího (průmyslového) vzoru – Článek 7 nařízení (ES) č. 6/2002 – Odlišný celkový dojem – Článek 6 nařízení č. 6/2002“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Muratbey Gida v. EUIPO – M. J. Dairies (Sýr ve tvaru trojité šroubovice)
      (Věc T-662/20) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující sýr ve tvaru trojité šroubovice - Starší mezinárodní (průmyslový) vzor - Důvod neplatnosti - Individuální povaha - Zpřístupnění staršího (průmyslového) vzoru - Článek 7 nařízení (ES) č. 6/2002 - Odlišný celkový dojem - Článek 6 nařízení č. 6/2002“)
      (2022/C 51/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Muratbey Gida Sanayí Ve Tícaret AŞ (Istanbul, Turecko) (zástupkyně: M. Schork, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: M. Capostagno, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: M. J. Dairies EOOD (Sofie, Bulharsko) (zástupkyně: D. Dimitrova a I. Pakidanska, advokátky)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. srpna 2020 (věc R 1925/2019-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi M. J. Dairies a Muratbey Gida Sanayí ve Tícaret.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Muratbey Gida Sanayí ve Tícaret AŞ se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 9, 11.1.2021.


title: Věc T-700/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Schmid v. EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl g.g.A) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Steirisches Kürbiskernöl g. g. A GESCHÜTZTE GEOGRAFISCHE ANGABE – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Ochranná známka obsahující znaky, emblémy nebo erby – Emblém jedné z oblastí činnosti Unie – Chráněná zeměpisná označení – Článek 7 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. i) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Schmid v. EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl g.g.A)
      (Věc T-700/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Steirisches Kürbiskernöl g. g. A GESCHÜTZTE GEOGRAFISCHE ANGABE - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Ochranná známka obsahující znaky, emblémy nebo erby - Emblém jedné z oblastí činnosti Unie - Chráněná zeměpisná označení - Článek 7 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. i) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2022/C 51/41)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Gabriele Schmid (Halbenrain, Rakousko) (zástupce: A. Ginzburg, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a M. Eberl, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Štýrský Hradec, Rakousko) (zástupkyně: I. Hödl, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. září 2020 (věc R 2186/2019-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark a G. Schmid.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 23. září 2020 (věc R 2186/2019-4) se zrušuje.

                  2)

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Gabrielou Schmid.

                  3)

                  Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 28, 25.1.2021.


title: Věc T-71/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2021 – QB v. Komise („Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Odměňování – Příspěvek za práci v zahraničí – Článek 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu – Odmítnutí příspěvku za práci v zahraničí – Výkon hlavního povolání – Práce konaná pro některý jiný stát“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2021 – QB v. Komise
      (Věc T-71/21) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Odměňování - Příspěvek za práci v zahraničí - Článek 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu - Odmítnutí příspěvku za práci v zahraničí - Výkon hlavního povolání - Práce konaná pro některý jiný stát“)
      (2022/C 51/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: QB (zástupce: R. Wardyn, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Bohr a A. C. Simon, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Úřadu Komise pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) ze dne 6. dubna 2020, kterým byl žalobci odmítnut příspěvek za práci v zahraničí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  QB se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 148, 26.4.2021.


title: Věc T-84/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Jieyang Defa Industry v. EUIPO – Mattel (Hlava panenky) („(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující hlavu panenky – Starší (průmyslový) vzor – Důvod neplatnosti – Nedostatek individuální povahy – Míra volnosti původce – Absence celkového odlišného dojmu – Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Jieyang Defa Industry v. EUIPO – Mattel (Hlava panenky)
      (Věc T-84/21) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující hlavu panenky - Starší (průmyslový) vzor - Důvod neplatnosti - Nedostatek individuální povahy - Míra volnosti původce - Absence celkového odlišného dojmu - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“)
      (2022/C 51/43)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Jieyang Defa Industry Co. Ltd (Jieyang, Čína) (zástupci: C. Bercial Arias a F. Codevelle, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Mattel, Inc. (El Segundo, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: A. Pompe-Ciszewska a P. Mleczak, advokáti)

         Předmět

      Žaloba proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. prosince 2020 (věc R 2021/2019-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Mattel a Jieyang Defa Industry Co.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Jieyang Defa Industry Co. Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 110, 29.3.2021.


title: Věc T-152/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Union syndicale Solidaires des SDIS de France et DOM/TOM v. Komise („Mimosmluvní odpovědnost – Podání stížnosti Komisi v oblasti uplatňování unijního práva – Lhůta pro odpověď – Právo na řádnou správu – Povinnost jednat s náležitou péčí – Přiměřená lhůta – Neexistence dostatečně vážného porušení právní normy přiznávající práva jednotlivcům“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Union syndicale Solidaires des SDIS de France et DOM/TOM v. Komise
      (Věc T-152/21) (1)

      („Mimosmluvní odpovědnost - Podání stížnosti Komisi v oblasti uplatňování unijního práva - Lhůta pro odpověď - Právo na řádnou správu - Povinnost jednat s náležitou péčí - Přiměřená lhůta - Neexistence dostatečně vážného porušení právní normy přiznávající práva jednotlivcům“)
      (2022/C 51/44)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Union syndicale Solidaires des services départementaux d’incendie et de secours (SDIS) de France et DOM/TOM (Nîmes, Francie) (zástupce: O. Coudray, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Ehrbar a A. Spina, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 268 SFEU znějící na přiznání náhrady škody, která žalobci údajně vznikla v důsledku zaviněné nečinnosti Komise při vyřizování jeho stížnosti zaregistrované dne 27. června 2019 pod číslem CHAP(2019)01840 a týkající se domnělého porušení práva Evropské unie Francouzskou republikou.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Odborovému svazu Union syndicale Solidaires des services départementaux d’incendie et de secours (SDIS) de France et DOM/TOM se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 182, 10.5.2021.


title: Věc C-583/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social n° 1 de Madrid (Španělsko) dne 20. září 2021 – NC v. BA, DA, DV a CG

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 1 de Madrid (Španělsko) dne 20. září 2021 – NC v. BA, DA, DV a CG
      (Věc C-583/21)
      (2022/C 51/23)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de lo Social no 1 de Madrid

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: NC

         Žalovaní: BA, DA, DV a CG

         Předběžná otázka

      Vztahuje se čl. 1 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2001/23 ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (1), potažmo obsah této směrnice, na situaci, kdy osoba pověřená notářským úřadem, úřední osoba, která je zároveň soukromým zaměstnavatelem zaměstnanců vykonávajících pro ni pracovní činnost, přičemž tento vztah je upraven obecnými pracovněprávními předpisy a odvětvovou kolektivní smlouvou jako pracovní poměr u zaměstnavatele, nahradí jinou předchozí osobu pověřenou notářským úřadem, která přestala vykonávat svoji činnost, převezme její agendu a nadále vykonává činnost na stejném pracovišti, s tím stejným zázemím a převezme zaměstnance, kteří vykonávali činnost pro předchozího notáře pověřeného notářským úřadem na základě pracovněprávního vztahu?

         (1)  Úř. věst. 2001, L 82, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 98


title: Věc C-584/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social n° 1 de Madrid (Španělsko) dne 20. září 2021 – JD v. BA, DA, DV a CG

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 1 de Madrid (Španělsko) dne 20. září 2021 – JD v. BA, DA, DV a CG
      (Věc C-584/21)
      (2022/C 51/24)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de lo Social no 1 de Madrid

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: JD

         Žalovaní: BA, DA, DV a CG

         Předběžná otázka

      Vztahuje se čl. 1 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2001/23 ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (1), potažmo obsah této směrnice, na situaci, kdy osoba pověřená notářským úřadem, úřední osoba, která je zároveň soukromým zaměstnavatelem zaměstnanců vykonávajících pro ni pracovní činnost, přičemž tento vztah je upraven obecnými pracovněprávními předpisy a odvětvovou kolektivní smlouvou jako pracovní poměr u zaměstnavatele, nahradí jinou předchozí osobu pověřenou notářským úřadem, která přestala vykonávat svoji činnost, převezme její agendu a nadále vykonává činnost na stejném pracovišti, s tím stejným zázemím a převezme zaměstnance, kteří vykonávali činnost pro předchozího notáře pověřeného notářským úřadem na základě pracovněprávního vztahu?

         (1)  Úř. věst. 2001, L 82, s. 16.


title: Věc C-585/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social n° 1 de Madrid (Španělsko) dne 20. září 2021 – TA v. BA, DA, DV a CG

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 1 de Madrid (Španělsko) dne 20. září 2021 – TA v. BA, DA, DV a CG
      (Věc C-585/21)
      (2022/C 51/25)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de lo Social no 1 de Madrid

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: TA

         Žalovaní: BA, DA, DV a CG

         Předběžná otázka

      Vztahuje se čl. 1 odst. 1 písm. a) směrnice [Rady (ES)] 2001/23 ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů, (1) potažmo obsah této směrnice, na situaci, kdy osoba pověřená notářským úřadem, úřední osoba, která je zároveň soukromým zaměstnavatelem zaměstnanců vykonávajících pro ni pracovní činnost, přičemž tento vztah je upraven obecnými pracovněprávními předpisy a odvětvovou kolektivní smlouvou jako pracovní poměr u zaměstnavatele, nahradí jinou předchozí osobu pověřenou notářským úřadem, která přestala vykonávat svoji činnost, převezme její agendu a nadále vykonává činnost na stejném pracovišti, s tím stejným zázemím a převezme zaměstnance, kteří vykonávali činnost pro předchozího notáře pověřeného notářským úřadem na základě pracovněprávního vztahu?

         (1)  Úř. věst. 2001, L 82, s. 16.


title: Věc C-586/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social n° 1 de Madrid (Španělsko) dne 20. září 2021 – FZ v. BA, DA, DV a CG

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 1 de Madrid (Španělsko) dne 20. září 2021 – FZ v. BA, DA, DV a CG
      (Věc C-586/21)
      (2022/C 51/26)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de lo Social no 1 de Madrid

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: FZ

         Žalovaní: BA, DA, DV a CG

         Předběžná otázka

      Vztahuje se čl. 1 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2001/23 ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (1), potažmo obsah této směrnice, na situaci, kdy osoba pověřená notářským úřadem, úřední osoba, která je zároveň soukromým zaměstnavatelem zaměstnanců vykonávajících pro ni pracovní činnost, přičemž tento vztah je upraven obecnými pracovněprávními předpisy a odvětvovou kolektivní smlouvou jako pracovní poměr u zaměstnavatele, nahradí jinou předchozí osobu pověřenou notářským úřadem, která přestala vykonávat svoji činnost, převezme její agendu a nadále vykonává činnost na stejném pracovišti, s tím stejným zázemím a převezme zaměstnance, kteří vykonávali činnost pro předchozího notáře pověřeného notářským úřadem na základě pracovněprávního vztahu?

         (1)  Úř. věst. 2001, L 82, s. 16.


title: Věc C-641/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzgericht (Rakousko) dne 20. října 2021 – Climate Corporation Emissions Trading GmbH v. Finanzamt Österreich

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzgericht (Rakousko) dne 20. října 2021 – Climate Corporation Emissions Trading GmbH v. Finanzamt Österreich
      (Věc C-641/21)
      (2022/C 51/27)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzgericht

         Účastníci původního řízení

         Stěžovatelka: Climate Corporation Emissions Trading GmbH

         Dotčený orgán: Finanzamt Österreich

         Předběžná otázka

      Musí být směrnice 2006/112/ES ve znění směrnice 2008/8/ES (1) vykládána v tom smyslu, že vnitrostátní orgány a soudy musí místo poskytnutí služby, které se formálně podle psaného práva nachází v jiném členském státě, v němž se nachází sídlo příjemce služby, považovat za místo nacházející se v tuzemsku, pokud tuzemská osoba povinná k dani poskytující službu měla vědět, že se poskytnutou službou podílí na podvodu na dani z přidané hodnoty, který byl spáchán v rámci řetězce plnění?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1) ve znění směrnice Rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008, kterou se mění směrnice 2006/112/ES, pokud jde o místo poskytnutí służby (Úř. věst. 2008, L 44, s. 11).


title: Věc C-676/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 9. listopadu 2021 – A

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 9. listopadu 2021 – A
      (Věc C-676/21)
      (2022/C 51/28)
      Jednací jazyk: finština

         Předkládající soud

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku: A

         Vedlejší účastnice: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Předběžné otázky

                  1)

                  Mohou ustanovení o volném pohybu zboží třetí části hlavy II Smlouvy o fungování Evropské unie nebo článek 110 SFEU bránit právním předpisům členského státu, které stanoví, že daň z motorového vozidla zahrnutá do hodnoty vozidla ve smyslu autoverolaki (1482/1994) (zákon o dani z motorových vozidel [1482/1994]) se za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, vlastníkovi vozidla nevrací, jestliže toto vozidlo vyveze k trvalému užívání v jiném členském státě, a je v této souvislosti relevantní, zda bylo zamýšleno používat toto vozidlo trvale převážně na území toho členského státu, který daň z motorového vozidla vybral, a zda bylo také skutečně trvale používáno převážně tam?

                  2)

                  Je-li úmysl užívání a skutečné užívání vozidla relevantní pro odpověď na první otázku, jak musí být prokázán sporný netrvalý úmysl užívání a užívání, jestliže dobu užívání soukromého vozidla v členském státě nelze předem určit?

                  3)

                  Představuje-li odmítnutí vrácení daně při vývozu ve smyslu zákona o dani z motorových vozidel za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, omezení volného pohybu zboží, může být toto omezení odůvodněno cílem omezit vývoz starých vozidel, která jsou často ve špatném stavu a znečišťují životní prostředí? Je nutno považovat omezení vrácení daně při vývozu na vozidla mladší deseti let za neslučitelné s unijním právem z toho důvodu, že z dovážených použitých vozidel je vybírána daň z motorových vozidel nezávisle na délce jejich užívání?


title: Věc C-690/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht München I (Německo) dne 17. listopadu 2021 – RSD Reise Service Deutschland GmbH v. QL

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht München I (Německo) dne 17. listopadu 2021 – RSD Reise Service Deutschland GmbH v. QL
      (Věc C-690/21)
      (2022/C 51/29)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht München I

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka v odvolacím řízení: RSD Reise Service Deutschland GmbH

         Odpůrce v odvolacím řízení: QL

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 12 odst. 4 směrnice (EU) 2015/2302 (1) vykládán v případě odstoupení pořadatele [od smlouvy] z důvodu celosvětové pandemie v tom smyslu, že cestující je případně nucen k tomu, aby místo požadovaného vrácení peněz akceptoval poukaz a/nebo skutečnost, že se vrácení peněz odloží?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2302 ze dne 25. listopadu 2015 o souborných cestovních službách a spojených cestovních službách, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU a o zrušení směrnice Rady 90/314/EHS (Úř. věst. 2015, L 326, s. 1).


title: Věc C-708/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2021 Évaristem Boshabem proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 15. září 2021 ve věci T-107/20, Boshab v. Rada

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/21

      Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2021 Évaristem Boshabem proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 15. září 2021 ve věci T-107/20, Boshab v. Rada
      (Věc C-708/21 P)
      (2022/C 51/30)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Évariste Boshab (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, T. Payan, A. Guillerme, advokáti)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 15. září 2021 ve věci T-107/20, Boshab v. Rada;

                  —

                  meritorně rozhodl o žalobě a zrušil rozhodnutí 2019/2109/SZBP (1) v rozsahu, v němž ponechalo navrhovatele pod číslem 8 přílohy rozhodnutí 2010/788/SZBP, jakož i prováděcí nařízení 2019/2101/EU (2) v rozsahu, v němž ponechalo navrhovatele pod číslem 8 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení v obou stupních.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku se navrhovatel dovolává dvou právních důvodů vycházejících z porušení jeho práva na obhajobu a ze zjevně nesprávného posouzení.
      Pokud jde o první důvod, navrhovatel se dovolává toho, že Tribunál porušil jeho právo na obhajobu a konkrétně jeho právo být vyslechnut, jelikož nevyvodil potřebné závěry z toho, že Rada zbavila jeho podstaty právo být vyslechnut tím, že neprovedla potřebná ověření, zejména ho nevyslechla, a že v důsledku toho mohlo mít jednání směřující k obnově jiný výsledek.
      Pokud jde o druhý důvod kasačního opravného prostředku, navrhovatel tvrdí, že Tribunál se dopustil zjevně nesprávného posouzení tím, že nezohlednil, že restriktivní opatření mají ochrannou a ze své povahy dočasnou povahu a jejich platnost vždy podléhá přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k jejich přijetí, jakož i potřebě jejich zachování k dosažení cíle, který je s nimi spojený; že neurčil, že skutečnosti předložené Radou nemohly odůvodnit jakékoliv jednání, na které by se vztahovalo kritérium na zařazení do sporných seznamů, konkrétně činy představující závažné porušení lidských práv; že neodsoudil skutečnost, že Rada nepřezkoumala skutečnosti předložené navrhovatelem v rámci řízení o přezkumu, a že na tomto základě neprovedl vlastní ověření.

         (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/2109 ze dne 9. prosince 2019, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. L 318, 10.12.2019, s. 134).

         (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/2101 ze dne 9. prosince 2019, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. L 318, 10.12.2019, s. 1).


title: Věc C-709/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Piteşti (Rumunsko) dne 24. listopadu 2021 – MK

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Piteşti (Rumunsko) dne 24. listopadu 2021 – MK
      (Věc C-709/21)
      (2022/C 51/31)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Curtea de Apel Piteşti

         Účastník původního řízení

         Navrhovatel: MK

         Předběžné otázky

                  1)

                  Brání zásada nezávislosti soudnictví zakotvená v čl. 19 odst. 1 druhém pododstavci SEU ve spojení s článkem 2 SEU a článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je ustanovení uvedené v čl. 148 odst. 2 rumunské Ústavy, jak jej vykládá Curtea Constituțională (Ústavní soud) ve svém rozhodnutí č. 390/2021, podle něhož vnitrostátní soudy nejsou oprávněny přezkoumat slučitelnost vnitrostátního ustanovení, prohlášeného za ústavní rozhodnutím Curtea Constituțională (Ústavní soud), s ustanoveními unijního práva?

                  2)

                  Brání zásada nezávislosti soudnictví zakotvená v čl. 19 odst. 1 druhém pododstavci SEU ve spojení s článkem 2 SEU a článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je ustanovení uvedené v čl. 99 písm. ș) rumunského zákona č. 303/2004 o postavení soudců a státních zástupců, které umožňuje zahájit kárné řízení a uložit soudci disciplinární sankce za nedodržení rozsudku Curtea Constituțională (Ústavní soud) v případě, že je vyzván uznat přednostní uplatnění unijního práva ve vztahu k odůvodnění rozhodnutí Curtea Constituțională (Ústavní soud), tedy vnitrostátní ustanovení, které soudci odnímá pravomoc použít rozsudek Soudního dvora Evropské unie, který považuje za přednostní?

                  3)

                  Brání zásada nezávislosti soudnictví zakotvená v čl. 19 odst. 1 druhém pododstavci SEU ve spojení s článkem 2 SEU a článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie takové vnitrostátní soudní praxi, která soudci zakazuje, pod sankcí disciplinární odpovědnosti, použít judikaturu Soudního dvora Evropské unie v trestním řízení týkajícím se stížnosti ohledně přiměřené délky trestního řízení, která je upravena v článku 4881 rumunského trestního řádu?


title: Věc C-758/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2021 Ryanair DAC, Airport Marketing Services Ltd, FR Financing (Malta) Ltd proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 29. září 2021 ve věci T-448/18, Ryanair a další v. Komise

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/23

      Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2021 Ryanair DAC, Airport Marketing Services Ltd, FR Financing (Malta) Ltd proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 29. září 2021 ve věci T-448/18, Ryanair a další v. Komise
      (Věc C-758/21 P)
      (2022/C 51/32)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ryanair DAC, Airport Marketing Services Ltd, FR Financing (Malta) Ltd (zástupci: E. Vahida, advokát, B. Byrne, advocaat a S. Rating, abogado)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek,

                  —

                  zrušil články 5, 6, 9, 10 a 11 rozhodnutí Komise (EU) 2018/628 (napadené rozhodnutí) (1) v rozsahu, v němž se týkají navrhovatelek, anebo subsidiárně vrátil věc Tribunálu k dalšímu projednání, a v každém případě

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení o kasačním opravném prostředku a řízení ve věci T-448/18 před Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelky vznášejí čtyři důvody kasačního opravného prostředku.
      Za prvé, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že klíčové důkazy, které navrhovatelky předložily před ukončením ústní části řízení před Tribunálem, odmítl jako nepřípustné, a proto je při svém soudním přezkumu odmítl vzít v úvahu. Tribunál se dopustil nesprávného posouzení, když opomenul anebo náležitě nezohlednil právní zásady, na nichž jsou založena pravidla obsažená v čl. 85 odst. 1 až 3 jednacího řádu Tribunálu, a dopustil se nesprávného posouzení tím, že nezohlednil judikaturu uplatňující tato ustanovení.
      Za druhé, Tribunál nesprávně vyložil článek 17 nařízení Rady (EU) 2015/1589 (2) a nesprávně uplatnil článek 296 SFEU, když konstatoval, že: i) Komise neporušila platnou promlčecí lhůtu na vrácení podpory; a ii) napadené rozhodnutí obsahuje dostatečné odůvodnění v tomto ohledu.
      Za třetí, Tribunál zkreslil jasný smysl důkazů, které mu byly předloženy, při posuzování, zda Komise zákonně uplatnila kritérium „soukromého subjektu v tržním hospodářství“ při určení, zda navrhovatelky získaly výhody ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Tribunál zkreslil důkazy týkající se: i) bezpečnostního poplatku stanoveného ve smlouvě o letištních službách mezi letištěm a společností Ryanair; ii) odhadu přírůstkových provozních nákladů, které mohlo letiště očekávat; a iii) koeficientu vytížení, z něhož Komise vycházela, když posuzovala ziskovost ex ante.
      Za čtvrté, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že chyby týkající se výše podpory, kterou je třeba vrátit, vypočítané na základě údajů ex ante, by se neměly opravovat na základě údajů ex post ve spise v době přijetí napadeného rozhodnutí.

         (1)  Rozhodnutí Komise (EU) 2018/628 ze dne 11. listopadu 2016 o státní podpoře SA.24221 (2011/C) (ex 2011/NN) poskytnuté Rakouskem ve prospěch letiště Klagenfurt, společnosti Ryanair a dalších leteckých společností využívajících toto letiště (oznámeno pod číslem C(2016) 7131) (Úř. věst. 2018, L 107, s. 1).

         (2)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9).


title: Věc C-643/20: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. října 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Veszprémi Törvényszék – Maďarsko) – ENERGOTT Fejlesztő és Vagyonkezelő Kft v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/24

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. října 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Veszprémi Törvényszék – Maďarsko) – ENERGOTT Fejlesztő és Vagyonkezelő Kft v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Věc C-643/20) (1)

      (2022/C 51/33)
      Jednací jazyk: maďarština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 98, 22.3.2021.


title: Věc T-230/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Jalkh v. Parlament („Institucionální právo – Poslanec Parlamentu – Výsady a imunity – Rozhodnutí o zbavení poslanecké imunity – Články 8 a 9 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie – Řízení o zbavení imunity – Zjevně nesprávné posouzení“)

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2021 – Jalkh v. Parlament
      (Věc T-230/21) (1)

      („Institucionální právo - Poslanec Parlamentu - Výsady a imunity - Rozhodnutí o zbavení poslanecké imunity - Články 8 a 9 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie - Řízení o zbavení imunity - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2022/C 51/45)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Francie) (zástupce: F. Wagner, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Lorenz a A. M. Dumbrăvan, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU, který zní na zrušení rozhodnutí Parlamentu P9_TA(2021)0092 ze dne 25. března 2021 o žádosti o zbavení imunity žalobce [2020/2110(IMM)].

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Jean-François Jalkhovi se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 242, 21.6.2021.


title: Věc T-714/21: Žaloba podaná dne 4. listopadu 2021 – AL v. Komise

text:
               31.1.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/33

      Žaloba podaná dne 4. listopadu 2021 – AL v. Komise
      (Věc T-714/21)
      (2022/C 51/46)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: AL (zástupkyně: R. Rata, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  především zrušil rozhodnutí žalované ze dne 4. srpna 2021 (čj. Ares (2021) 4962656), jímž reagovala na stížnost ve smyslu čl. 90 odst. 2, kterou žalobce podal dne 9. dubna 2021 proti rozhodnutí PMO ze dne 11. ledna 2021; (1)

                  —

                  uložil žalované, aby zpřístupnila a předložila i) listinné důkazy týkající se výpočtu, který byl základem rozhodnutí PMO ze dne 21. listopadu 2019, a ii) celý text „Odpovědi DG HR na jinou stížnost“, částečně citované PMO v e-mailu ze dne 8. října 2020;

                  —

                  uložil žalované, aby určila předpokládané náklady na výživu za období od 1. listopadu 2020 do 30. září 2021 na základě bydliště matky žalobce v Belgii; a

                  —

                  uložil žalované, aby zaplatila příspěvek na jeho matku považovanou za vyživované dítě, a to za období od 1. listopadu 2020 do 30. září 2021;

                  —

                  uložil žalované, aby nesla vlastní náklady řízení a nahradila náklady řízení vynaložené žalobcem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná porušila čl. 2 odst. 4 přílohy VII služebního řádu a rozhodnutí Komise ze dne 15. dubna 2014 o obecných prováděcích ustanoveních týkajících se osob, které mají být považovány za vyživované děti, jelikož při výpočtu nákladů na výživu matky žalobce nesprávně předpokládala, že bydliště matky žalobce je v Rumunsku, a nikoli v Belgii. Komise dále nesprávně určila náklady na výživu matky žalobkyně jako 50 % základního platu úředníka v prvním stupni platové třídy AST 1, upraveného koeficientem země pro Rumunsko, neboť matka žalobce měla trvalé bydliště v domácnosti žalobce, a proto mělo být zohledněno 40 % tohoto základního platu (bez použití koeficientu).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 85 služebního řádu, neboť žalobce si nebyl vědom toho, že neexistoval řádný důvod pro vyplacení příspěvku jakoby na vyživované dítě za období od 1. listopadu 2019 do 31. října 2020, ani že přeplatek byl zjevně takový, že o něm nemohl nevědět.

         (1)  Redakční poznámka: napadené rozhodnutí se týká vyplácení rodinných přídavků podle čl. 2 odst. 4 přílohy VII služebního řádu úředníků Evropské unie.