title: Věc T-162/14: Žaloba podaná dne 28. února 2014 – Canadian Solar Emea a další v. Rada

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/58

         Žaloba podaná dne 28. února 2014 – Canadian Solar Emea a další v. Rada
   (Věc T-162/14)
   2014/C 135/77
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Canadian Solar Emea GmbH (Mnichov, Německo), Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, Čína), Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, Čína), Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, Čína) a Csi Solar Power (Čína), Inc. (Suzhou) (zástupci: A. Willems, S. De Knop a J. Charles, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1238/2013, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (Úř. věst. 2013 L 325, s. 1), v rozsahu, v němž se týká žalobkyň;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod: orgány porušily čl. 5 odst. 10 a článek 11 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (1) uložením antidumpingového cla na krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a jejich klíčové komponenty odesílané z Čínské lidové republiky, ačkoli oznámení o zahájení řízení uvádělo pouze krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a jejich klíčové komponenty pocházející z Čínské lidové republiky.

               2.

               Druhý žalobní důvod: orgány porušily články 1 a 17 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, jelikož uložily antidumpingová cla na krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a jejich klíčové komponenty, které nebyly předmětem antidumpingového šetření.

               3.

               Třetí žalobní důvod: orgány porušily článek 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 tím, že pro výpočet dumpingové marže výrobků ze zemí tržního hospodářství použily netržní hospodářskou metodiku.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: orgány porušily čl. 1 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, jelikož provedly jediné šetření pro dva rozdílné výrobky (a to krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a buňky).

               5.

               Pátý žalobní důvod: orgány porušily čl. 2 odst. 7 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 tím, že nepřezkoumaly žádosti žalobkyň o zacházení jako v tržním hospodářství.

               6.

               Šestý žalobní důvod: orgány porušily články 3 a 9 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, neboť nekvantifikovaly odděleně poškození způsobené hospodářství Unie dumpingovými dovozy a jinými známými faktory a v důsledku toho uložily celní sazbu, která překračuje meze toho, co je nezbytné k odstranění poškození způsobeného dumpingovými dovozy unijnímu průmyslu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 2009 L 343, s. 51).


20150731057617082015/C 270/362102015TC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150424283032Věc T-210/15: Žaloba podaná dne 24. dubna 2015 – Deutsche Telekom v. Komise
 ---documentbreak--- C2702015CS2820120150424CS0036282303Žaloba podaná dne 24. dubna 2015 – Deutsche Telekom v. Komise
   (Věc T-210/15)2015/C 270/36Jednací jazyk: němčina
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Deutsche Telekom AG (Bonn, Německo) (zástupci: A. Rosenfeld a O. Corzilius, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 17. února 2015 týkající se žádosti žalobkyně o přístup k dokumentům podle nařízení (ES) č. 1049/2001 – GESTDEM 2014/4555;

            —

            uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Požadovaný přístup k dokumentům se týká řízení o zneužití dominantního postavení podle článku 102 SFEU.
   Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně sedm žalobních důvodů.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1049/2001 (
                  1
               ), jakož i z porušení povinnosti odůvodnění

                     —

                     Žalobkyně v této souvislosti tvrdí, že Komise pochybila, když nezkoumala zvláštní výjimky týkající se ochrany rozhodovacích procesů a jejich omezující podmínky přesto, že toto ustanovení výslovně upravuje projednávaný případ požadovaného zveřejnění dokumentů po skončení řízení. Tento svůj postup kromě toho neodůvodnila.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 první a třetí odrážky nařízení č. 1049/2001 z důvodu nepoužitelnost výjimek

                     —

                     Žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně potvrdila použitelnost výjimek týkajících se ochrany obchodních zájmů třetích osob a účelu vyšetřovacích činností na dokumenty ukončeného řízení, když vycházela z obecné domněnky. V důsledku toho porušila povinnost konkrétního a individuálního přezkumu žádosti o přístup k dotčeným dokumentům. Dále neprokázala žádné konkrétní ohrožení chráněných zájmů.

            3.

            Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 posledního pododstavce nařízení č. 1049/2001 z důvodu existence převažujícího veřejného zájmu na zpřístupnění informací

                     —

                     Žalobkyně v rámci tohoto žalobního důvodu tvrdí, že existuje převažující veřejný zájem na zpřístupnění požadovaných dokumentů. Tento převažující veřejný zájem se týká podpory řádné správní praxe, uplatňování opatření compliance, přezkumu případných nároků na náhradu škody, jakož i soudní přezkoumatelnosti správních postupů. Žalobkyně se domnívá, že bez přístupu k dokumentům nemá žádnou možnost přezkoumat správní postupy Komise, které se jí týkají.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 4 nařízení č. 1049/2001 z důvodu nevyslechnutí třetích osob

                     —

                     V této souvislosti žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když nevyslechla třetí osoby v souvislosti se zpřístupněním předmětných dokumentů.

            5.

            Pátý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001 z důvodu neposkytnutí částečného přístupu k dokumentům

                     —

                     V rámci tohoto žalobního důvodu je Komisi vytýkáno, že neprávem odepřela částečný přístup k dokumentům.

            6.

            Šestý žalobní důvod vycházející z porušení primárního práva z důvodu porušení základního práva na přístup k dokumentům podle článku 42 Listiny základních práv Evropské unie a povinnosti transparentnosti podle čl. 15 odst. 3 SFEU

                     —

                     Žalobkyně tvrdí, že nárok na přístup k požadovaným dokumentům je (podpůrně) třeba dovodit a poskytnout přímo na základě primárního práva. Úplné odepření přístupu k dokumentům podle ní představuje nepřiměřený zásah do základního práva na přístup k dokumentům podle článku 42 Listiny základních práv Evropské unie. Výklad nařízení č. 1049/2001 je třeba provést ve světle významu tohoto základního práva a povinnosti transparentnosti zakotvené v čl. 15 odst. 3 SFEU.

            7.

            Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení článku 8 nařízení č. 1049/2001 z důvodu nedodržení právní úpravy lhůt

                     —

                     Žalobkyně v rámci tohoto žalobního důvodu tvrdí, že Komise porušila kogentní právní úpravu lhůt, když nezpracovala druhou žádost ve stanovených lhůtách a tyto lhůty vícekrát neodůvodněně prodloužila.

      (
         1
      ) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43).


title: Věc T-56/13: Usnesení Tribunálu ze dne 8. července 2013 — ClientEarth a Stichting BirdLife Europe v. Komise ( „Přístup k dokumentům orgánů — Dokument v držení Komise týkající se energetické politiky Evropské unie — Implicitní odmítnutí přístupu — Výslovné rozhodnutí vydané po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci“ )

text:
               12.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/6

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. července 2013 — ClientEarth a Stichting BirdLife Europe v. Komise
   (Věc T-56/13) (1)

   (Přístup k dokumentům orgánů - Dokument v držení Komise týkající se energetické politiky Evropské unie - Implicitní odmítnutí přístupu - Výslovné rozhodnutí vydané po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci)
   2013/C 298/10
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: ClientEarth (Londýn, Spojené království) a Stichting BirdLife Europe (Zeist, Nizozemsko) (zástupce: O. Brouwer, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupce: F. Clotuche-Duvieusart, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení implicitního rozhodnutí Komise, jímž byl žalobkyním odepřen přístup k dokumentu týkajícímu se energetické politiky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není důvodné rozhodovat.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené ClientEarth a Stichting BirdLife Europe.

      (1)  Úř.věst. C 101 6.4.2013.


title: Věc C-310/12: Žaloba podaná dne 27. června 2012 — Evropská komise v. Maďarsko

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/22

         Žaloba podaná dne 27. června 2012 — Evropská komise v. Maďarsko
   (Věc C-310/12)
   2012/C 366/38
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch, D. Düsterhaus a A. Sipos, zmocněnci)

      Žalovaný: Maďarsko

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Maďarsko tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu vnitrostátního práva se směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (1), respektive v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 40 uvedené směrnice;

               —

               uložil Maďarsku v souladu s čl. 260 odst. 3 SFEU povinnost platit penále za nesplnění povinnosti uvědomit Komisi o přijatých vnitrostátních předpisech provádějících směrnici 2008/98/ES ve výši 27 316,80 eur denně od data vyhlášení rozsudku;

               —

               uložil Maďarsku náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic je základním právním nástrojem v daném odvětví a mimo jiné zavádí základní pojmy v oblasti nakládání s odpady, jako například co se rozumí odpadem, recyklací či využitím.
   Lhůta stanovená k provedení této směrnice uplynula dne 12. prosince 2010. Maďarsko sdělilo Komisi, že legislativní práce na provádění směrnice stále probíhají. Vzhledem k tomu, že doposud nebyly prováděcí předpisy přijaty, má Komise za to, že Maďarsko nesplnilo své povinnosti související s úplným provedením směrnice.
   Podle čl. 260 odst. 3 SFEU platí, že v žalobách pro nesplnění povinnosti předložených podle článku 258 SFEU může Komise navrhnout Soudnímu dvoru, aby v rozsudku konstatujícím nesplnění povinnosti uložil dotčenému členskému státu povinnost sdělit Komisi opatření provádějící směrnici přijatou legislativním postupem anebo navrhnout paušální částku nebo penále, již je dotyčný stát povinen zaplatit, ve výši, kterou považuje za přiměřenou okolnostem. Komise v souladu se sdělením Komise o provádění čl. 260 odst. 3 SFEU vypočítala způsobem stanoveným ve sdělení o použití článku 228 ES výši navrhovaného penále.

      (1)  Úř. věst. L 312, s. 3


title: Věc T-463/07: Žaloba podaná dne 12. prosince 2007 – Itálie v. Komise

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/51

         Žaloba podaná dne 12. prosince 2007 – Itálie v. Komise
   (Věc T-463/07)
   (2008/C 51/93)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: G. Aiello, Avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2007) 4477 ze dne 3.10.2006 oznámené dne 4. října 2007 v části, v níž vylučuje z financování Společenství a přičítá k tíži rozpočtu Italské republiky finanční důsledky, které se musí uplatnit v rámci vyúčtování výdajů financovaných ze záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu;

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou žalobkyně zpochybňuje legalitu napadeného rozhodnutí v části, v níž vylučuje z financování Společenství a přičítá k tíži rozpočtu Italské republiky finanční důsledky, které se musí uplatnit v rámci vyúčtování výdajů financovaných ze záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu.
   Výdaje, které byly konkrétně vyloučeny z tohoto financování a které jsou předmětem žaloby, se týkají prémií na skot, kontrol lisů na olivy, existence evidence olivovníků a zeměpisného informačního systému pro pěstování oliv, kontrol výnosů, ověření místa určení oleje a sušeného krmiva.
   Na podporu svých tvrzení se žalobkyně dovolává porušení:

               —

               článku 15 a čl. 24 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2419/2001 ze dne 11. prosince 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství zavedený nařízením Rady (EHS) č. 3058/92;

               —

               článku 9a odst. 1 a 3, článků 10, 16, 26 a čl. 28 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 23/66/98 ze dne 30. října 1998, kterým se stanoví pravidla pro režim podpory produkce olivového oleje pro hospodářské roky 1998/99, 1999/2000 a 2000/01;

               —

               článku 11a nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky;

               —

               článku 14 odst. 3 nařízení Rady (EHS) č. 2261/84 ze dne 17. července 1984, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování podpory produkce olivového oleje a podpory organizacím producentů olivového oleje;

               —

               článků 2, 8, 13 a 14 nařízení Komise (ES) č. 785/95 ze dne 6. dubna 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 603/95 o společné organizaci trhu se sušenými krmivy.


title: Věc T-520/10 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. února 2011 — Comunidad Autónoma de Galicia v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Vyrovnání dodatečných výrobních nákladů některých elektráren vyplývajících z povinnosti veřejné služby vyrábět určitý objem elektřiny z vnitrostátního uhlí a zavedení ‚mechanismu přednostního zásobování‘ v jejich prospěch — Fumus boni juris — Neexistence naléhavosti — Vážení zájmů“ )

text:
               9.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/14

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. února 2011 — Comunidad Autónoma de Galicia v. Komise
   (Věc T-520/10 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Vyrovnání dodatečných výrobních nákladů některých elektráren vyplývajících z povinnosti veřejné služby vyrábět určitý objem elektřiny z vnitrostátního uhlí a zavedení ‚mechanismu přednostního zásobování‘ v jejich prospěch - Fumus boni juris - Neexistence naléhavosti - Vážení zájmů“)
   2011/C 113/28
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Comunidad Autónoma de Galicia (Santiago de Compostela, Španělsko) (zástupci: S. Martínez Lage, H. Brokelmann a A. Rincón García Loygorri, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na předběžné opatření směřující v podstatě k nařízení odkladu výkonu rozhodnutí Komise ze dne 29. září 2010 K(2010) 4499 o státní podpoře N 178/2010, oznámené Španělským královstvím a poskytnuté ve formě vyrovnání veřejné služby spojeného s mechanismem přednostního zásobování ve prospěch elektráren, které využívají vnitrostátní uhlí

      Výrok

               1)

               Hidroeléctrica del Cantábrico, SA a Federación Nacionál de Empresarios de Minas de Carbón se povoluje vstoupit do řízení jako vedlejší účastníci na podru návrhových žádání Evropské komise.

               2)

               Vedoucí soudní kanceláře doručí účastníkům řízení uvedeným v bodě 1 tohoto výroku opis všech procesních písemnosti.

               3)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-103/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. března 2011 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 16. prosince 2010 ve věci T-19/07, Systran a Systran Luxembourg v. Komise

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. března 2011 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 16. prosince 2010 ve věci T-19/07, Systran a Systran Luxembourg v. Komise
   (Věc C-103/11 P)
   2011/C 145/18
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská komise (zástupci: T. van Rijn, E. Montaguti a J. Samnadda, zmocněnci, ve spolupráci s A. Berenboomem a M. Isgourem, advokáty)

      Další účastnice řízení: Systran SA a Systran Luxembourg SA

      Návrhová žádání navrhovatelky

               —

               prohlásit kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný;

               —

               zrušit rozsudek vydaný dne 16. prosince 2010 ve věci T-19/07, Systran a Systran Luxembourg v. Komise, kterým bylo částečně vyhověno žalobě na náhradu škody podané proti Komisi, a v návaznosti na to rozhodnout s konečnou platností o zamítnutí žaloby z důvodu, že je nepřípustná či neopodstatněná;

               —

               uložit společnostem SA Systran a Systran Luxembourg náhradu všech nákladů řízení, které jim i Komisi vznikly;

               —

               podpůrně, zrušit rozsudek ze dne 16. prosince 2010 ve věci T-19/07, Systran a Systran Luxembourg v. Komise a vrátit věc Tribunálu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Komise uplatňuje osm důvodů kasačního opravného prostředku. Tvrdí, že rozsudek je stižen řadou vad, které odůvodňují jeho zrušení. Důvody, které vznesla, se týkají pravomoci Tribunálu ve věci rozhodnout, dodržení procesních norem ze strany Tribunálu, jakož i splnění tří podmínek, které musí být podle ustálené judikatury kumulativně splněny ke vzniku mimosmluvní odpovědnosti Společenství: existence pochybení, škody a příčinné souvislosti mezi tímto jednáním a škodou.
   Ve svém prvním důvodu kasačního opravného prostředku Komise tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení ohledně mimosmluvní povahy sporu a tím, že se v důsledku toho považoval za příslušný k jeho rozhodnutí.
   Ve svém druhém důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka uvádí, že Tribunál porušil práva Komise na obhajobu a porušil pravidla týkající se předkládání důkazů.
   Třetím důvodem kasačního opravného prostředku Komise uplatňuje nesprávné použití norem autorského práva týkajících se držby těchto práv.
   Ve čtvrtém důvodu kasačního opravného prostředku Komise poukazuje na to, že se Tribunál dopustil zjevně nesprávného právního posouzení ohledně existence padělání, jakož i porušení know-how společnosti Systran.
   Pátý důvod kasačního opravného prostředku vychází ze skutečnosti, že tím, že měl Tribunál za to, že údajné pochybení Komise představuje dostatečně závažné porušení, dopustil se zjevně nesprávného posouzení, které vedlo k porušení zásad mimosmluvní odpovědnosti Evropské unie.
   Ve svém šestém důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka uvádí, že Tribunál právně pochybil jednak při výkladu výjimky upravené v článku 5 směrnice 91/250/EHS, jednak tím, že nesplnil povinnost odůvodnění ohledně článku 6 této směrnice.
   V sedmém důvodu kasačního opravného prostředku vytýká Komise Tribunálu, že provedl zjevně nesprávná skutková zjištění, zkreslil důkazy a dopustil se zjevně nesprávného posouzení, a dále že nesplnil povinnost odůvodnění existence příčinné souvislosti.
   Konečně osmý důvod kasačního opravného prostředku vychází ze skutečnosti, že tím, že Tribunál přiznal společnosti Systran náhradu škody ve výši 12 001 000 eur, provedl zjevně nesprávná skutková zjištění, zkreslil důkazy a dopustil se zjevně nesprávného posouzení a dále porušil povinnost odůvodnění výpočtu výše škody.


title: Věc T-169/07: Žaloba podaná dne 16. května 2007 – Longevity Health Products v. OHIM – Celltech Pharma (Cellutrim)

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/40

         Žaloba podaná dne 16. května 2007 – Longevity Health Products v. OHIM – Celltech Pharma (Cellutrim)
   (Věc T-169/07)
   (2007/C 155/72)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Longevity Health Products Inc. (Nassau, Bahamy) (zástupce: J. E. Korab, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Celltech Pharma GmbH & Co. KG
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou;

               —

               prohlásit rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 7. března 2007 za neplatné a zamítnout návrh na prohlášení neplatnosti podaný Celltech Pharma GmbH & Co. KG proti přihlášce ochranné známky Společenství č. 3 979 036, a

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „Cellutrim“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5 a 35 (ochranná známka Společenství č. 3 979 036)

      Majitel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Celltech Pharma GmbH & Co. KG

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Prohlášení dotčené ochranné známky Společenství pro zboží zařazené do třídy 5 za neplatnou

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Chybné odůvodnění odvolacího senátu, protože mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje žádné nebezpečí záměny.


title: Věc T-352/08 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 23. ledna 2009 – Pannon Hőerőmű v. Komise ( Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Rozhodnutí prohlašující státní podpory poskytnuté Maďarskem ve prospěch některých výrobců elektřiny prostřednictvím smluv o nákupu elektřiny za neslučitelné se společným trhem — Návrh na odklad provádění — Nedostatek naléhavosti — Vyvážení zájmů )

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/25

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 23. ledna 2009 – Pannon Hőerőmű v. Komise
   (Věc T-352/08 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Rozhodnutí prohlašující státní podpory poskytnuté Maďarskem ve prospěch některých výrobců elektřiny prostřednictvím smluv o nákupu elektřiny za neslučitelné se společným trhem - Návrh na odklad provádění - Nedostatek naléhavosti - Vyvážení zájmů“)
   (2009/C 82/44)
   Jednací jazyk: maďarština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Pannon Hőerőmű Energiatermelő, Kereskedelmi és Szolgáltató Zrt. (Pannon Hőerőmű Zrt.) (Pécs, Maďarsko) (zástupci: M. Kohlrusz, P. Simon a G. Ormai, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Giolito a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad provádění článku 2 rozhodnutí Komise K (2008) 2223 v konečném znění ze dne 4. června 2008 o státní podpoře poskytnuté Maďarskou republikou prostřednictvím smluv o nákupu elektřiny
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-244/10: Žaloba podaná dne 26. května 2010 — Tsakiris-Mallas v. OHIM — Seven (7 Seven Fashion Shoes)

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/49

         Žaloba podaná dne 26. května 2010 — Tsakiris-Mallas v. OHIM — Seven (7 Seven Fashion Shoes)
   (Věc T-244/10)
   ()
   2010/C 221/79
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tsakiris-Mallas A. E. (Argiroupoli Attikis, Řecko) (zástupce: N. Simantiras, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Seven S.p.A. (Turín, Itálie)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 22. března 2010 ve věci R 1045/2009-2

               —

               vyhovět přihlášce č. 5445481 k zápisu obrazové ochranné známky „7 Seven Fashion Shoes“ jako ochranné známky Společenství pro výrobky tříd 18 a 25 a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených v souvislosti s námitkovým řízením a odvolacím řízení před OHIM.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „7 Seven Fashion Shoes“ pro výrobky třídy 18 a 25 — přihláška č. 5445481

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: italská obrazová ochranná známka „7Seven“, zapsaná pod č. 769296 pro výrobky tříd 14, 16 a18; italská obrazová ochranná známka „Seven“, zapsaná pod č. 928116 pro výrobky tříd 16 a 18

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí přihlášky pro výrobky třídy 18

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 tím, že odvolací senát dospěl nesprávně k závěru, že mezi dotčenými ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny; porušení ustanovení čl. 65 odst. 2 ve spojení s čl. 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 tím, že odvolací senát zcela opomněl přezkoumat, zda se měl, či neměl uplatnit čl. 8 odst. 5 uvedeného nařízení.


title: Věc C-291/04: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne  2. května 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de Police de Neufchâteau – Belgie) – trestní řízení proti Henrimu Léonovi Schmitzovi (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Volný pohyb osob a služeb — Pracovníci — Motorové vozidlo — Dání k dispozici pracovníkovi zaměstnavatelem — Vozidlo registrované v zahraničí — Zaměstnavatel usazený v jiném členském státě)

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/12

         Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. května 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de Police de Neufchâteau – Belgie) – trestní řízení proti Henrimu Léonovi Schmitzovi
   (Věc C-291/04) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Volný pohyb osob a služeb - Pracovníci - Motorové vozidlo - Dání k dispozici pracovníkovi zaměstnavatelem - Vozidlo registrované v zahraničí - Zaměstnavatel usazený v jiném členském státě)
   (2006/C 178/19)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal de Police de Neufchâteau
   Účastník původního trestního řízení
   Henri Léon Schmitz
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal de Police de Neufchâteau – Výklad článků 10 ES, 39 ES, 43 ES a 49 ES – Vnitrostátní opatření vyžadující, aby motorové vozidlo za účelem používání rezidentem bylo zaregistrováno v dotyčném členském státě, i když je dáno k dispozici uvedenému rezidentovi jeho zaměstnavatelem usazeným v jiném členském státě – Zaměstnanec, který má se svým zaměstnavatelem uzavřenou pracovní smlouvu, který je zároveň akcionářem, členem představenstva, zmocněncem pro každodenní řízení nebo má obdobné postavení
   Výrok
   Článek 43 ES brání tomu, aby taková vnitrostátní právní úprava prvního členského státu, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, ukládala povinnost pracovníkovi, který není odměňován mzdou, s bydlištěm v tomto členském státě, aby v něm registroval služební vozidlo, které mu bylo dáno k dispozici společností, která jej zaměstnává, společností usazenou v druhém členském státě, pokud služební vozidlo není určeno k tomu, aby bylo trvale užíváno převážně v prvním členském státě, ani fakticky užíváno tímto způsobem.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc T-82/11: Usnesení Tribunálu ze dne 11. července 2012 — Formica v. OHIM — Silicalia (CompacTop)

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/39

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. července 2012 — Formica v. OHIM — Silicalia (CompacTop)
   (Věc T-82/11) (1)

   2012/C 287/71
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 113, 9.4.2011.


title: Věc C-351/11: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgie) — KGH Belgium NV v. Belgische Staat ( „Celní dluh — Výběr dovozního nebo vývozního cla po propuštění zboží — (Za)účtování cel — Podrobná pravidla“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/18

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgie) — KGH Belgium NV v. Belgische Staat
   (Věc C-351/11) (1)

   (Celní dluh - Výběr dovozního nebo vývozního cla po propuštění zboží - (Za)účtování cel - Podrobná pravidla)
   2013/C 9/27
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: KGH Belgium NV

      Žalovaný: Belgische Staat

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Výklad čl. 217 odst. 1 a 2 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307) — Výběr dovozního nebo vývozního cla po propuštění zboží — (Za)účtování cel — Podrobná pravidla

      Výrok

   Článek 217 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 ze dne 19. prosince 1996, musí být vykládán tak, že vzhledem k tomu, že tento článek nestanoví podrobná pravidla pro zaúčtování ve smyslu tohoto ustanovení, ponechává na členských státech, aby samy stanovily podrobná pravidla za účelem zaúčtování částek cla vyplývajících z celního dluhu, aniž tyto státy mají povinnost ve svých vnitrostátních právních předpisech stanovit pravidla pro provedení tohoto zaúčtování, přičemž uvedené zaúčtování musí být provedeno tak, aby bylo zajištěno, že příslušné celní orgány zapíšou přesnou částku dovozního nebo vývozního cla, která vyplývá z celního dluhu, do účetních dokladů nebo na jiný rovnocenný nosič údajů, aby tak bylo zejména možné s jistotou prokázat zaúčtování dotyčných částek, a to i ve vztahu k dlužníkovi.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Věc C-70/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. února 2016 Comunidad Autónoma de Galicia a Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal), proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 26. listopadu 2016 ve věcech T-463/13 a T-464/13, Comunidad Autónoma de Galicia a Retegal v. Komise

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. února 2016 Comunidad Autónoma de Galicia a Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal), proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 26. listopadu 2016 ve věcech T-463/13 a T-464/13, Comunidad Autónoma de Galicia a Retegal v. Komise
   (Věc C-70/16 P)
   (2016/C 118/21)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Comunidad Autónoma de Galicia a Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal) (zástupci: F. J. García Martínez a B. Pérez Conde, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise a SES Astra

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé) navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               připustil předložené důvody kasačního opravného prostředku a vyhověl jim;

               —

               zrušil v řízení o kasačním opravném prostředku rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 26. listopadu 2015 vydaný ve spojených věcech T-463/13 a T-464/13;

               —

               vydal konečné rozhodnutí o žalobě na neplatnost v tom smyslu, že návrhovým žádáním, která v prvním stupni vznesli navrhovatelé vůči napadenému rozhodnutí (1) Komise ze dne 19. června 2013 o státní podpoře SA.28599 [(C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)] poskytnuté Španělským královstvím na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech (kromě oblasti Kastilie-La-Mancha), vyhoví; a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné právní posouzení spočívající v nesouladu výroku napadeného rozsudku s uznáním vad uvedených ve čtvrtém žalobním důvodu, jimiž je stiženo napadené rozhodnutí a spočívajících v tom, že Retegal byla výslovně označena za přímého příjemce protiprávní státní podpory, a ve vyčíslení částky, která má být navrácena

   V rámci tohoto důvodu kasačního opravného prostředku poukazují navrhovatelé na zjevnou vadu, kterou je stižen napadený rozsudek, v němž nebylo do výroku promítnuto uznání vad označených v žalobě, kterými v souvislosti s individuální situací Galicie trpí napadené rozhodnutí (v bodech 193 a 194 jeho odůvodnění) a které spočívají v tom, že Retegal byla výslovně kvalifikována a označena jako přímý příjemce protiprávní státní podpory, a ve vyčíslení částky, která má být navrácena. Ačkoli napadený rozsudek (v bodě 153) ruší právní závaznost uvedeného nesprávného kvalifikování společnosti Retegal jako přímého příjemce podpory (v bodě 193 odůvodnění) i nesprávného vyčíslení částky (v bodě 194 odůvodnění), jejíž navrácení napadené rozhodnutí (ve výrokové části) nařizuje, s čímž se navrhovatelé ztotožňují, není toto výslovné uznání promítnuto do výroku, byť podaná žaloba zněla na zrušení těchto zjištění, jež byla nesprávně převzata do napadeného rozhodnutí a jež byla správně a skutečně prohlášena za právně nezávazná, přičemž z důvodů vnitřního souladu právního odůvodnění a výroku mělo být žalobě částečně vyhověno, nemluvě o logických důvodech právní jistoty (k zabránění pozdějším sporům o výklad dosahu napadeného rozhodnutí ve fázi navracení, což nastalo).

      Druhý důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné právní posouzení plynoucí z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a nastalé při posuzování splnění požadavků pro kvalifikování předmětné činnosti jako státní podpory v napadeném rozsudku

   V rámci tohoto důvodu kasačního opravného prostředku navrhují navrhovatelé zrušení rozsudku proto, že podle nich trpí nesprávným právním posouzením spočívajícím v tom, že byl proveden přezkum, který neodpovídá kritériím stanoveným judikaturou pro účely ověřování, zda jsou u dotčeného galicijského veřejného zásahu splněny všechny požadavky, na jejichž základě jej lze kvalifikovat jako podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Navzdory tomu, že Komise v řízení uznala, že neměla o individuální situaci Galicie dostatečné, spolehlivé a vyčerpávající informace, čímž potvrdila nesprávné posouzení, které ji navrhovatelé vytkli v prvním stupni, dospěl Tribunál v napadeném rozsudku k nesprávnému závěru, že dotčené jednání Galicie nesouvisí s výkonem výsad veřejné moci (nezbytnost, aby veřejné orgány v případě zjištěného selhání trhu v oblasti II jednaly, a tím zajistily občanům možnost přijímat televizní signál i po ukončení analogového vysílání), nýbrž má hospodářskou povahu. Tribunál dospěl k tomuto závěru, neboť neověřil, zda skutkové okolnosti uvedené Komisí jsou věcně správné, a konkrétně že digitalizovaná síť obcí nebyla a není způsobilá ke komerčnímu využívání. Rozsudek je stižen vadou i proto, že je v něm potvrzena domněnka Komise, podle které lze prostřednictvím podpůrné obecní infrastruktury „poskytovat jiné služby“ než „podpůrné služby pro DPTV“, a to navzdory tomu, že z technického ani právního hlediska je takové tvrzené komerční využívání nemožné.
   Kdyby Tribunál ověřil všechny konkrétní okolnosti sporu, jak vyžaduje dovolávaná judikatura, k takovému závěru by nedospěl, neboť infrastruktura digitalizovaná pomocí dotčeného zásahu galicijských orgánů nemohla a nemůže z důvodu svých technických parametrů (jednoduchý sloup s budkou) a svého vybavení (jen pro DPTV) ani z důvodu právního režimu upravujícího její regulaci (vnitrostátní právní předpis povoluje územním orgánům poskytovat služby přenosu signálu digitálního pozemního televizního vysílání jen bez ekonomické protihodnoty) být komerčně využívána, takže by nakonec nedospěl ani k závěru, že dané opatření spadá do působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU

      Třetí důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné právní posouzení plynoucí z porušení povinnosti odůvodnit rozsudky (článek 36 statutu Soudního dvora Evropské unie a článek 81 jednacího řádu Tribunálu) a z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a spočívající v tom, že v napadeném rozsudku byla nesprávně posouzena selektivní povaha podpory

   V rámci tohoto důvodu kasačního opravného prostředku poukazují navrhovatelé na to, že napadený rozsudek (bod 85) je v souvislosti se selektivní povahou, jež je dotčenému opatření přičítána, stižen stejným nedostatkem odůvodnění a nesprávným posouzením jako napadené rozhodnutí (bod 113 odůvodnění), neboť Tribunál bez jakékoli analýzy či reakce na zmíněný nedostatek a nesprávné posouzení, na něž bylo poukázáno v žalobě, pouze potvrzuje – aniž jasně a jednoznačně vyjádřil své důvody nebo je převzal – stanovisko Komise v této otázce, čímž nejenže nedodržel povinnost odůvodnit rozsudek, ale neprovedl ani řádnou analýzu srovnatelnosti nezbytnou pro posouzení, zda podpora má selektivní povahu. Kdyby Tribunál takovou řádnou analýzu provedl, konstatoval by, že situace obcí v oblasti II Galicie není v žádném případě z faktického ani z právního hlediska srovnatelná se situací jiných „podniků využívajících jiné technologie“, kterým by mohla být vedlejší účastnice řízení, neboť tyto jiné „podniky“ neposkytují a nemají ani povinnost ani úmysl poskytovat (za podmínek stanovených vnitrostátním právem, tedy „bez ekonomické protihodnoty“) služby přenosu signálu digitálního pozemního televizního vysílání k občanům, kteří bydlí v oblasti II Galicie.

      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné právní posouzení při výkladu článku 14 a čl. 106 odst. 2 SFEU a Protokolu č. 26 o službách obecného zájmu SFEU, jakož i judikatury, která je vykládá

   Tento důvod kasačního opravného prostředku se dělí na tři části, v nichž je namítáno porušení článku 14 a čl. 106 odst. 2 SFEU, Protokolu č. 26 SFEU a judikatury, která je vykládá, neboť Tribunál ve svém rozsudku vykládá uvedená ustanovení Smlouvy týkající se služeb obecného hospodářského zájmu nesprávně. První část tohoto důvodu kasačního opravného prostředku vychází z toho, že v rozsudku nebyl respektován prostor pro uvážení, kterým disponují členské státy při vymezování služeb obecného hospodářského zájmu, a byl proveden výklad, který v projednávané věci vede k ignorování této diskreční pravomoci a zbavuje ji její podstaty. Úřední akt, kterým byl povolen dotčený veřejný zásah, obsahoval jasné a přesné vymezení úlohy veřejné služby a splňoval všechny judikatorní požadavky pro to, aby vymezení služby obecného hospodářského zájmu bylo považováno za platně provedené. V rámci druhé části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku poukazují navrhovatelky na to, že Tribunál v rozsudku neposuzoval existenci zjevně nesprávného posouzení při vymezování veřejné služby ani nekonstatoval, že by způsob, jakým službu obecného hospodářského zájmu vymezily vnitrostátní orgány, byl zjevně nesprávný, a to navzdory zjištění, že se jasně jedná o činnost fakticky vhodnou k tomu, aby byla kvalifikována jako služba obecného hospodářského zájmu. V rámci třetí části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku namítají navrhovatelky nesprávné právní posouzení, jehož se měl Tribunál v rozsudku dopustit tím, že vnitrostátní právní předpisy vyložil nesprávně, což ho vedlo k závěru, že nebyla jasně a přesně vymezena služba obecného hospodářského zájmu ve smyslu rozsudku Altmark (2).

      (1)  Rozhodnutí Komise 2014/489/EU ze dne 19. června 2013 o státní podpoře SA.28599 [(C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)] poskytnuté Španělským královstvím na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech (kromě oblasti Kastilie-La-Mancha)

      Úř. věst. 2014 L 217, s. 52

      (2)  EU:C:2003:415


title: Věc T-155/09: Usnesení Tribunálu ze dne 8. března 2010 — Mascom v. OHIM — Maxdata Computer (maxcom) ( „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/36

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. března 2010 — Mascom v. OHIM — Maxdata Computer (maxcom)
   (Věc T-155/09) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2010/C 134/61
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Maxcom sp. z o.o. (Tychy, Polsko) (zástupce: P. Kral, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupkyně: D. Schimanek-Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Maxdata Computer GmbH & Co. KG (Marl, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. ledna 2009 (věc R 1019/2008-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Maxdata Computer GmbH & Co. KG a Maxcom sp. z o.o.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není namístě vydat rozhodnutí.

               2)

               Společnost Maxcom sp. z o.o. ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené OHIM.

      (1)  Úř. věst. C 153, 4.7.2009.


title: Věc C-91/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/25

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-91/07) (1)

   (2007/C 199/45)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 82, 14.4.2007.


title: Věc T-427/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2011 — centrotherm Clean Solutions v. OHIM — Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Společenství CENTROTHERM — Skutečné užívání ochranné známky — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2011 — centrotherm Clean Solutions v. OHIM — Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM)
   (Věc T-427/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Společenství CENTROTHERM - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 311/77
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Německo) (zástupce: O. Löffel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: G. Schneider a R. Manea, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Německo) (zástupci: J. Albrecht a U. Vormbrock, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. srpna 2009 (věc R 6/2008-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG a Centrotherm Systemtechnik GmbH.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 25. srpna 2009 (věc R 6/2008-4) se zrušuje v rozsahu, v němž částečně zrušilo rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 30. října 2007.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG.

               3)

               Společnost Centrotherm Systemtechnik GmbH ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Věc T-480/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2008 – SIMSA v. Komise

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/24

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2008 – SIMSA v. Komise
   (Věc T-480/07) (1)

   (2008/C 247/49)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc T-153/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 28. února 2008 – EAEPC v. Komise

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/46

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 28. února 2008 – EAEPC v. Komise
   (Věc T-153/06) (1)

   (2008/C 92/91)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 178, 29.7.2006.


title: Věc T-506/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. března 2014 Evou Cuallado Martorell proti rozsudku vydanému dne 18. září 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-96/09, Cuallado Martorell v. Komise

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/40

         Kasační opravný prostředek podaný dne 12. března 2014 Evou Cuallado Martorell proti rozsudku vydanému dne 18. září 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-96/09, Cuallado Martorell v. Komise
   (Věc T-506/12 P)
   2014/C 135/52
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Eva Cuallado Martorell (Augsburg, Německo) (zástupce: C. Pinto Cañón, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu, druhého senátu, ve věci F-96/09, za opodstatněný, částečně napadený rozsudek zrušil, konkrétně jeho výrok, v rozsahu, v jakém nevyhověl návrhovému žádání směřujícímu ke zrušení rozhodnutí Tribunálu o zamítnutí připuštění žalobkyně k ústní zkoušce a rozhodnutí, kterým bylo zamítnuto zrušení rozhodnutí, kterým bylo zamítnuto předání jejích opravených písemných zkoušek, jakož i individuálního hodnotícího listu týkajícího se uvedených zkoušek;

               —

               zcela vyhověl návrhovým žádáním uvedeným v řízení v prvním stupni, s výjimkou napadení rozhodnutí o zamítnutí písemných zkoušek b) a c) v rozsahu, v jakém tato rozhodnutí zamítala předání testů opravených žalovanou a hodnotící listy jednotlivých zkoušek opravených porotou, vzhledem k tomu, že byly předány žalobkyni dopisem EPSO ze dne 16. června 2010, body 72 a 73, a

               —

               potvrdil uložení žalované zaplacení nákladů řízení v prvním stupni a uložil žalované zaplacení nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka tři důvody kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že se Soud pro veřejnou službu dopustil nesprávného právního posouzení, když nepřipustil některá návrhová žádání žalobkyně v žalobě, čímž porušil právo na účinnou soudní ochranu zakotvené v článku 47 Listiny základních práv a svobod Evropské unie.

                           —

                           V tomto ohledu tvrdí, že Soud pro veřejnou službu měl žalobu za opožděnou ve vztahu k určitým návrhovým žádáním v ní uvedeným, čímž porušil zásadu pro actione, neboť počítal počátek lhůty pro podání žaloby od okamžiku vytýkaného jednání a nezohlednil stížnost podanou žalobkyní ve správním sídle podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu úředníků a ostatních zaměstnanců Evropského hospodářského společenství a Evropského společenství pro atomovou energii.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení čl. 41 odst. 2 Listiny základních prvá a svobod Evropské unie a článku 296 SFEU, když konstatoval, že pouhé předání uchazeči bez dalšího odůvodnění bodového hodnocení dosaženého v otevřeném výběrovém řízení, představuje dostatečné odůvodnění.

                           —

                           S ohledem na úvahu Soudu prvního stupně, že veškeré činnosti hodnotící poroty podléhají důvěrnému zacházení, což předpokládá ochranu imunity rozhodnutí, žalobkyně uplatňuje možnost soudního přezkumu rozhodnutí hodnotící poroty na základě rozlišení, že do rámce její činnosti technického hodnocení spadá „jádro rozhodnutí“ a jeho „okolnosti“.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení článků 42 a 52 Listiny základních práv a svobod Evropské unie.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uplatňuje, že Soud pro veřejnou službu se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že uchazečka v otevřeném výběrovém řízení v rozporu s dosaženým hodnocením nemá právo na přístup k opraveným písemným zkouškám, čímž porušila také její právo na přístup k dokumentům.


title: Věc T-136/16: Žaloba podaná dne 29. března 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie v. ECB

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/32

         Žaloba podaná dne 29. března 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie v. ECB
   (Věc T-136/16)
   (2016/C 175/38)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie (Amiens, Francie) (zástupce: H. Savoie, advokát)

      Žalovaná: Evropská centrální banka

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 29. ledna 2016 (ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/99) přijaté na základě čl. 4 odst. 1 písm. e) nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 a na základě článků L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 a R. 612-29-3 francouzského měnového a finančního zákoníku.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby se žalobkyně dovolává čtyř žalobních důvodů, které jsou v zásadě totožné s důvody dovolávanými v rámci věci T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence v. ECB, nebo jsou těmto důvodům podobné.


title: Věc T-285/06: Žaloba podaná dne 11. října 2006 – TORRES v. OHIM – Bodegas Cándido (TORRE DE FRIAS)

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/19

         Žaloba podaná dne 11. října 2006 – TORRES v. OHIM – Bodegas Cándido (TORRE DE FRIAS)
   (Věc T-285/06)
   (2006/C 310/38)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Miguel Torres, S.A. (Barcelona, Španělsko) (zástupci: E. Armijo Chávarri, M. A. Baz de San Ceferino a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bodegas Cándido, S.A.
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 27. července 2006 ve věci R. 1069/200-2 a uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Bodegas Cándido, S.A.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka TORRE DE FRIAS pro výrobky zařazené do třídy 33 – přihláška č. 305.151

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranné známky TORRES, mezinárodní slovní ochranná známka TORRES a mezinárodní slovní ochranná známka LAS TORRES pro výrobky zařazené do třídy 33

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1) z toho důvodu, že slovo TORRE je dominantním prvkem celkového dojmu vyvolaného dotčenou ochrannou známkou, že existuje fonetická a obrazová podobnost mezi kolidujícími ochrannými známkami a že existuje nebezpečí záměny mezi těmito známkami, které způsobuje jejich neslučitelnost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


               16.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 216/7

         Žaloba podaná dne 23. října 2015 Kontrolním úřadem ESVO proti Islandu
   (Věc E-25/15)
   (2016/C 216/04)
   Dne 23. října 2015 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese 35, Rue Belliard, 1040 Brusel, Belgie) Carstenem Zatschlerem, Markusem Schneiderem a Clémence Perrinovou, žalobu k Soudnímu dvoru ESVO směřující proti Islandu.
   Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:

               1.

               Prohlásil, že Island tím, že ve stanovené lhůtě nepřijal všechna opatření nezbytná k tomu, aby příjemci navrátili státní podporu, jež byla na základě článků 2, 3, 4 a 5 rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 404/14/KOL ze dne 8. října 2014 o režimu investičních pobídek na Islandu prohlášena za neslučitelnou s fungováním Dohody o Evropském hospodářském prostoru, že ve stanovené lhůtě odmítl zrušit veškeré dosud neuhrazené platby podle čl. 7 třetí věty uvedeného rozhodnutí a že ve stanovené lhůtě neposkytl Kontrolnímu úřadu ESVO veškeré informace podle článku 8 uvedeného rozhodnutí, nesplnil své povinnosti vyplývající z čl. 14 odst. 3 části II protokolu 3 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora a z článků 6, 7 a 8 rozhodnutí č. 404/14/KOL.

               2.

               Nařídil Islandu uhradit příslušné náklady.

      Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že Island nesplnil své povinnosti vyplývající z rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 404/14/KOL ze dne 8. října 2014o režimu investičních pobídek na Islandu (dále jen „rozhodnutí o navrácení podpory“ nebo „rozhodnutí“),

               —

               Kontrolní úřad ESVO uvádí, že v rozhodnutí o navrácení podpory mimo jiné zjistil, že pět investičních dohod, které Island uzavřel s příslušnými společnostmi, zahrnovalo novou státní podporu, jež byla neslučitelná s fungováním Dohody o EHP,

               —

               Kontrolní úřad ESVO uvádí, že článek 6 rozhodnutí o navrácení podpory ukládá Islandu přijmout všechna opatření nezbytná k tomu, aby příjemci navrátili protiprávní státní podporu uvedenou v článcích 2, 3, 4 a 5 rozhodnutí,

               —

               Kontrolní úřad ESVO uvádí, že čl. 7 třetí věta rozhodnutí o navrácení podpory ukládá Islandu povinnost zrušit veškeré dosud neuhrazené platby podpory, a to ode dne oznámení tohoto rozhodnutí, tj. od 8. října 2014,

               —

               Kontrolní úřad ESVO dále uvádí, že článek 8 rozhodnutí o navrácení podpory ukládal Islandu povinnost poskytnout Kontrolnímu úřadu informace stanovené v tomto článku do 9. prosince 2014.


title: Věc C-528/08 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 9. prosince 2009 — Luigi Marcuccio v. Evropská komise ( Kasační opravný prostředek — Úředníci — Sociální zabezpečení — Konkludentní zamítnutí návrhu na uhrazení 100 % určitých lékařských výdajů vynaložených úředníkem — Usnesení o upuštění od projednání věci Soudu pro veřejnou službu — Kasační opravný prostředek částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný )

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/11

         Usnesení Soudního dvora ze dne 9. prosince 2009 — Luigi Marcuccio v. Evropská komise
   (Věc C-528/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Úředníci - Sociální zabezpečení - Konkludentní zamítnutí návrhu na uhrazení 100 % určitých lékařských výdajů vynaložených úředníkem - Usnesení o upuštění od projednání věci Soudu pro veřejnou službu - Kasační opravný prostředek částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný“)
   2010/C 100/17
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, A. dal Ferro, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 9. září 2008, Marcuccio v. Komise (T 144/08), kterým Soud zamítl jako nepřípustný návrh na zrušení rozhodnutí o zamítnutí žádosti účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek směřující k uhrazení 100 % určitých lékařských výdajů, a jednak návrh směřující k tomu, aby bylo Komisi uloženo vyplatit účastníku řízení podávajícímu kasační opravný prostředek částku ve výši 89,56 eur jako doplněk úhrady jeho lékařských výdajů nebo jako náhradu škody

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigiu Marcucciovi se ukládá náhrada nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


title: Věc T-513/13: Žaloba podaná dne 23. září 2013 — Braun Melsungen v. OHIM (SafeSet)

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/28

         Žaloba podaná dne 23. září 2013 — Braun Melsungen v. OHIM (SafeSet)
   (Věc T-513/13)
   2013/C 336/61
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: B. Braun Melsungen AG (Melsungen, Německo) (zástupkyně: M.-C. Seiler, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 27. června 2013;

               —

               pozměnil napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 27. června 2013 v tom smyslu, že se ruší předchozí zamítavé rozhodnutí OHIM ze dne 25. června 2012;

               —

               pozměnil napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 27. června 2013 v tom smyslu, že bude obnoveno řízení o zápisu;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vzniklých v řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „SafeSet“ pro výrobky zařazené do třídy 10 — přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0549 368

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c), čl. 7 odst. 2 a článků 75 a 76 nařízení (ES) č. 207/2009.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 15. listopadu 2013 ve věci E-9/13 – Kontrolní úřad ESVO v. Norské království (Nesplnění povinností členským státem EHP – směrnice Komise 2010/48/EU ze dne 5. července 2010 , kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/40/ES o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel)

text:
               27.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/11

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   ze dne 15. listopadu 2013
   ve věci E-9/13
   Kontrolní úřad ESVO v. Norské království
   (Nesplnění povinností členským státem EHP – směrnice Komise 2010/48/EU ze dne 5. července 2010, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/40/ES o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel)
   2014/C 88/08
   Ve věci E-9/13, Kontrolní úřad ESVO v. Norské království – ŽÁDOST o prohlášení, že nepřijetím všech opatření nezbytných k provedení aktu uvedeného v bodě 16a kapitoly II přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Komise 2010/48/EU ze dne 5. července 2010, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/40/ES o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel) a začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ve stanovené lhůtě (v obou případech s výjimkou bodu 3 přílohy II směrnice, který se týká osvědčení o způsobilosti a má být proveden do 31. prosince 2013) Norské království nesplnilo své povinnosti vyplývající z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP, vynesl Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, a Per Christiansen a Páll Hreinsson (soudce-zpravodaj) dne 15. listopadu 2013 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soudní dvůr tímto:

               1)

               prohlašuje, že nepřijetím ve stanovené lhůtě všech opatření nezbytných k provedení aktu uvedeného v bodě 16a kapitoly II přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Komise 2010/48/EU ze dne 5. července 2010, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/40/ES o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel) a začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě (v obou případech s výjimkou bodu 3 přílohy II směrnice, který se týká osvědčení o způsobilosti a má být proveden do 31. prosince 2013) Norské království nesplnilo své povinnosti vyplývající z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP;

               2)

               ukládá Norskému království uhradit náklady řízení.


title: Věc C-185/09: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 4. února 2010 — Evropská komise v. Švédské království ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/24/ES — Elektronické komunikace — Uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním služeb elektronických komunikací — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/6

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 4. února 2010 — Evropská komise v. Švédské království
   (Věc C-185/09) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/24/ES - Elektronické komunikace - Uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním služeb elektronických komunikací - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   2010/C 80/10
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Balta a U. Jonsson, zmocněnci)

      Žalované: Švédské království (zástupci: A. Falk a A. Engman, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí předpisů nutných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES (Úř. věst. L 105, s. 54) ve stanové lhůtě

      Výrok

               1)

               Švédské království tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


title: Věc T-848/16: Žaloba podaná dne 1. prosince 2016 – Deichmann v. EUIPO – Vans (V)

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/41

         Žaloba podaná dne 1. prosince 2016 – Deichmann v. EUIPO – Vans (V)
   (Věc T-848/16)
   (2017/C 038/55)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deichmann SE (Essen, Německo) (zástupkyně: C. Onken, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Vans, Inc. (Cypress, Kalifornie Spojené státy americké)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (vyobrazení „V“) – přihláška č. 10 345 403

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. září 2016, ve věci R 2129-2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 151 odst. 2 nařízení o ochranné známce (NOZ) ve spojení s pravidlem 19 odst. 2 písm. a) nařízení č. 2868/95;

               —

               Porušení pravidla 19 odst. 2 písm. a) bod ii), odst. 3 a pravidla 20 odst. 1 nařízení č. 2868/95;

               —

               Porušení zásady právní jistoty, zásady řádné správy, rovného zacházení a zákazu zpětné působnosti.


title: Věc C-92/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. dubna 2010 — Evropská komise v. Nizozemské království ( „Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Pravidla „standstill“ a nediskriminace — Povinnost uhradit poplatky za účelem získání a prodloužení povolení k pobytu — Přiměřenost poplatků, které mají být zaplaceny — Porovnání s poplatky hrazenými občany Unie — Článek 9 dohody o přidružení — Článek 41 odst. 1 dodatkového protokolu — Článek 10 odst. 1 a článek 13 rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80“ )

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/2

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. dubna 2010 — Evropská komise v. Nizozemské království
      (Věc C-92/07) (1)

      („Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Pravidla „standstill“ a nediskriminace - Povinnost uhradit poplatky za účelem získání a prodloužení povolení k pobytu - Přiměřenost poplatků, které mají být zaplaceny - Porovnání s poplatky hrazenými občany Unie - Článek 9 dohody o přidružení - Článek 41 odst. 1 dodatkového protokolu - Článek 10 odst. 1 a článek 13 rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80“)
      (2010/C 161/02)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. J. Kuijper a S. Boelaert, zmocněnci)

         Žalované: Nizozemské království (zástupci: H. G. Sevenster, C. Wissels a M. de Grave, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalované: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a J. Möller, zmocněnci)

         Předmět věci

      Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 9 dohody zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, podepsané v Ankaře dne 12. září 1963, uzavřené jménem Společenství rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963 (Úř. věst. 1964, 217, s. 3685), článku 41 dodatkového protokolu, schváleného a potvrzeného jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 (Úř. věst. L 293, s. 1; Zvl. vyd. 11/11, s. 41) a čl. 10 odst. 1 a 13 rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o rozvoji přidružení — Diskriminační poplatky týkající se povolení k pobytu

         Výrok

                  1)

                  Nizozemské království tím, že zavedlo a ponechalo v platnosti úpravu o poplatcích za vydání povolení k pobytu, které jsou nepřiměřené ve vztahu k poplatkům, které jsou za vydání podobných dokladů ukládány státním příslušníkům členských států, a tím, že tuto úpravu uplatňuje vůči tureckým státním příslušníkům, kteří mají právo na pobyt v Nizozemsku podle:

                              —

                              Dohody zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, podepsané dne 12. září 1963 v Ankaře Tureckou republikou na jedné straně a členskými státy EHS a Společenstvím na straně druhé, která byla uzavřena, schválena a potvrzena jménem Společenství rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963,

                              —

                              dodatkového protokolu podepsaného dne 23. listopadu 1970 v Bruselu a uzavřeného, schváleného a potvrzeného jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972, a

                              —

                              rozhodnutí č. 1/80, přijatého dne 19. září 1980 Radou přidružení, zřízenou dohodou o přidružení a tvořenou na jedné straně členy vlád členských států, Rady Evropské unie, jakož i Komise Evropských společenství a na straně druhé členy turecké vlády,

                        nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 9 této dohody o přidružení, z článku 41 tohoto dodatkového protokolu, jakož i čl. 10 odst. 1 a článku 13 rozhodnutí č. 1/80.

                  2)

                  Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení. Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 95, 28.4.2007.


title: Věc T-688/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2015 Peter Schönberger proti usnesení vydanému dne 30. září 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-14/12, Schönberger v. Účetní dvůr

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2015 Peter Schönberger proti usnesení vydanému dne 30. září 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-14/12, Schönberger v. Účetní dvůr
   (Věc T-688/15 P)
   (2016/C 059/29)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Peter Schönberger (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: O. Mader, advokát)

      Další účastník řízení: Účetní dvůr Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil sporné rozhodnutí;

               —

               vyhověl návrhovým žádáním učiněným v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatel kasačního opravného prostředku se tímto opravným prostředkem domáhá zrušení usnesení ze dne 30. září 2015, Schönberger v. Účetní dvůr (F-14/12 RENV, Sb. VS, EU:F:2015:112).
   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel sedm důvodů kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné použití článku 81 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu
               Navrhovatel kasačního opravného prostředku tvrdí, že Soud pro veřejnou službu (dále jen „Soud“) v napadeném usnesení nesprávně použil článek 81 svého jednacího řádu a tím porušil jeho právo být vyslechnut a právo na spravedlivý proces.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku: záměna odůvodnění prostřednictvím zohlednění opožděně předložených argumentů
               Podle názoru navrhovatele kasačního opravného prostředku Soud provedl právně chybnou záměnu odůvodnění tím, že se opíral o argumenty, které byly žalovaným předloženy opožděně.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku: zkreslení skutkového stavu
               Podle názoru navrhovatele kasačního opravného prostředku Soud zkreslil stanovisko Účetního dvora tím, že v napadeném usnesení tvrdí, že Účetní dvůr konstatoval, že porovnání zásluh navrhovatele kasačního opravného prostředku se zásluhami ostatních úředníků způsobilých pro povýšení by nevedlo k povýšení navrhovatele, přestože Účetní dvůr pouze uvedl, že navrhovatel by nebyl automaticky povýšen, pokud by bylo k dispozici větší množství míst.

               4.

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné použití jednoho kritéria pro povýšení
               Navrhovatel kasačního opravného prostředku dále uvádí, že pro posouzení jeho zásluh Soud nesprávně použil jedno kritérium pro povýšení, které jde nad rámec kritérií Účetního dvora a je zbytečně přísné, tím, že je požadován důkaz toho, že navrhovatel byl mezi 53 úředníky způsobilými pro povýšení tím, který měl nejvyšší zásluhy.

               5.

               Pátý důvod kasačního opravného prostředku: nesprávně provedené srovnávací posouzení nesené míry odpovědnosti
               Navrhovatel kasačního opravného prostředku dále namítá, že srovnávací posouzení jím nesené míry odpovědnosti Soudem bylo provedeno bez jakéhokoli faktického základu a vychází nesprávně z toho, že přednost má automaticky vedoucí oddělení.

               6.

               Šestý důvod kasačního opravného prostředku: nesprávný přezkum použitelné kvóty pro povýšení
               Navrhovatel kasačního opravného prostředku v této souvislosti uvádí, že otázka použitelné kvóty pro povýšení se týká věcné podstaty právního sporu. Tato otázka proto neměla být projednána v rámci přezkumu přípustnosti.

               7.

               Sedmý důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné použití zásady rovného zacházení
               Navrhovatel kasačního opravného prostředku konečně tvrdí, že Soud zásadu rovného zacházení použil nesprávně a v rozporu s ustálenou judikaturou, tím, že pominul skutečnost, že tato zásada je porušena, pokud orgány překročí svou diskreční pravomoc a svévolnou diferenciací přijímají opatření, která jsou v rozporu s ustanoveními služebního řádu úředníků Evropské unie.


title: Věc T-628/15: Žaloba podaná dne 11. listopadu 2015 – Frame v. OHIM – Bianca-Moden (BiancalunA)

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/33

         Žaloba podaná dne 11. listopadu 2015 – Frame v. OHIM – Bianca-Moden (BiancalunA)
   (Věc T-628/15)
   (2016/C 007/45)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Frame Srl (San Giuseppe Vesuviano, Itálie) (zástupci: M. Borghese, R. Giordano, E. Montelione, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Bianca-Moden GmbH & Co. KG (Ochtrup, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka: žalobkyně.

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „BiancalunA“ – Přihláška č. 11 246 204.

      Řízení před OHIM: námitkové řízení.

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. srpna 2015, ve věci R 2720/2014-5.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí, a/nebo

               —

               věc vrátil OHIM, aby bylo při zohlednění výsledků důkazů o užívání předložených společností Bianca Moden GmbH & Co. KG řádně přezkoumáno nebezpečí záměny,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení před odvolacím senátem a tohoto řízení,

               —

               podpůrně změnil napadené rozhodnutí tak, aby byly zapsány následující výrobky třídy 25: spodní prádlo, pyžama, trička, slipy, spodky.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Nesprávný výklad nařízení č. 207/2009 výběrem jen jednoho dřívějšího práva,

               —

               nesprávný výklad nařízení č. 207/2009 při posouzení nebezpečí záměny mezi porovnávanými označeními.


title: Věc C-452/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 9. listopadu 2006 – The Queen, na žádost Synthon BV v. Licensing Authority, Vedlejší účastnice: Smithkline Beecham plc

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/40

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 9. listopadu 2006 – The Queen, na žádost Synthon BV v. Licensing Authority, Vedlejší účastnice: Smithkline Beecham plc
   (Věc C-452/06)
   (2006/C 326/84)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court).
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Synthon BV.

      Žalovaný: Licensing Authority.

      Vedlejší úč astnice: Smithkline Beecham plc
   Předběžné otázky

               1.

               Pokud:

                           —

                           členský stát (dále jen „dotyčný členský stát“) obdrží žádost, podle článku 28 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (1) (dále jen „směrnice“), o vzájemné uznání v dotyčném členském státě registrace léčivého přípravku (dále jen „přípravek“), kterou udělil jiný členský stát (dále jen „referenční členský stát“);

                           —

                           taková registrace byla udělena referenčním členským státem ve zkráceném řízení pro podání žádosti podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice, na základě toho, že přípravek je v zásadě podobný jinému léčivému přípravku, který již byl registrován v rámci EU po požadovanou dobu (dále jen „referenční přípravek“);

                           —

                           dotyčný členský stát provádí postup validace žádosti, během kterého kontroluje, zda žádost obsahuje údaje a dokumenty požadované článkem 8, čl. 10 odst. 1 písm. a) bodem iii) a článkem 28 směrnice, včetně toho, zda jsou poskytnuté údaje v souladu s právním základem, na jehož základě byla žádost podána;

                                       (a)

                                       je slučitelné se směrnicí a zvláště s článkem 28, aby dotčený členský stát kontroloval, jestli je přípravek v zásadě podobný referenčnímu přípravku (aniž by bylo prováděno skutečné hodnocení), odmítl přijmout a vyhodnotit žádost a neuznal registraci udělenou referenčním členským státem z důvodu, že podle jeho názoru není přípravek v zásadě podobný referenčnímu přípravku? nebo

                                       (b)

                                       je dotyčný členský stát povinen uznat registraci udělenou referenčním členským státem do 90 dnů od obdržení žádosti a zprávy o hodnocení podle čl. 28 odst. 4 směrnice, pokud dotyčný členský stát neuplatní postup stanovený v článcích 29 až 34 směrnice (který je použitelný, jsou-li důvody se domnívat, že registrace daného přípravku může představovat riziko pro veřejné zdraví ve smyslu článku 29 směrnice).

               2.

               V případě záporné odpovědi na otázku 1(a) a kladné odpovědi na otázku 1(b), pokud dotyčný členský stát zamítne žádost ve stádiu validace z důvodu, že přípravek není v zásadě podobný referenčnímu přípravku, a neuzná tak registraci udělenou referenčním členským státem ani neuplatní postup stanovený články 29 až 34 směrnice, představuje takové neuznání dotyčným členským státem registrace udělené referenčním členským státem za výše uvedených okolností dostatečně závažné porušení práva Společenství ve smyslu druhé podmínky stanovené v rozsudku ve spojených věcech C-46/93 a C-48/93 Brasserie du Pêcheur a Factortame? Podpůrně, jaké faktory musí vzít vnitrostátní soud v úvahu, pokud má určit, zda toto neuznání představuje dostatečně závažné porušení?

               3.

               Pokud je neuznání dotyčným členským státem registrace udělené referenčním členským státem, tak jak je to uvedeno výše v otázce 1, založeno na obecné politice přijaté dotyčným členským státem, že na různé soli stejné léčebně účinné části nelze ze zákona pohlížet tak, že jsou v zásadě podobné, představuje neuznání dotyčným členským státem registrace udělené referenčním členským státem za výše uvedených okolností dostatečně závažné porušení práva Společenství ve smyslu druhé podmínky stanovené v rozsudku ve spojených věcech C-46/93 a C-48/93 Brasserie du Pêcheur a Factortame? Podpůrně, které faktory musí vzít vnitrostátní soud v úvahu, pokud má určit, zda toto neuznání představuje dostatečně závažné porušení?

      (1)  Úř. věst. L 311, s. 67.


title: Věc C-421/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. července 2014 (žádost Bundespatentgericht o rozhodnutí o předběžné otázce – Německo) – Apple, Inc. v. Deutsches Patent- und Markenamt „Řízení o předběžné otázce — Ochranné známky — Směrnice 2008/95/ES — Články 2 a 3 — Označení, jež mohou tvořit ochrannou známku — Rozlišovací způsobilost — Grafické znázornění zařízení reprezentační prodejny ( ‚flagship store‘ ) — Zápis označení jako ochranné známky pro ‚služby‘ týkající se výrobků prodávaných v takovéto prodejně“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/20

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. července 2014 (žádost Bundespatentgericht o rozhodnutí o předběžné otázce – Německo) – Apple, Inc. v. Deutsches Patent- und Markenamt
   (Věc C-421/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ochranné známky - Směrnice 2008/95/ES - Články 2 a 3 - Označení, jež mohou tvořit ochrannou známku - Rozlišovací způsobilost - Grafické znázornění zařízení reprezentační prodejny (‚flagship store‘) - Zápis označení jako ochranné známky pro ‚služby‘ týkající se výrobků prodávaných v takovéto prodejně“)
   2014/C 315/30
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundespatentgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Apple, Inc.

      Žalovaný: Deutsches Patent- und Markenamt

      Výrok

   Články 2 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, musí být vykládány v tom smyslu, že znázornění zařízení prostor určených k prodeji výrobků prostou kresbou, bez udání velikosti a velikostních poměrů, může být zapsáno jako ochranná známka pro služby, které v sobě zahrnují plnění, jež se týkají těchto výrobků, ale nejsou nedílnou součástí jejich prodeje, za podmínky, že je způsobilé odlišit služby přihlašovatele ochranné známky od služeb jiných podniků a nebrání-li jeho zápisu žádný z důvodů pro zamítnutí uvedených ve zmíněné směrnici.

      (1)  Úř. věst. C 313, 26.10.2013.


title: Věc T-411/12: Žaloba podaná dne 14. září 2012 — Celtipharm v. OHIM — Alliance Healthcare France (PHARMASTREET)

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/36

         Žaloba podaná dne 14. září 2012 — Celtipharm v. OHIM — Alliance Healthcare France (PHARMASTREET)
   (Věc T-411/12)
   2012/C 366/73
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Celtipharm (Vannes, Francie) (zástupci: P. Greffe a C. Fendeleur, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník/účastnice/účastníci řízení před odvolacím senátem: Alliance Healthcare France SA (Gennevilliers, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil opravné rozhodnutí (k rozhodnutí ze dne 2. května 2012) vydané druhým odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) dne 26. června 2012 ve věci R 767/2011-2

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Alliance Healthcare France SA

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „PHARMASTREET“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5 a 35 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8 658 445

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranná známka „PHARMASEE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35, 38, 42 a 44

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání a zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-284/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad — Bulharsko) — EMS-Bulgaria Transport OOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv ( „DPH — Směrnice 2006/112/ES — Nárok na odpočet — Prekluzívní lhůta pro uplatnění nároku na odpočet DPH — Zásada efektivity — Odepření nároku na odpočet DPH — Zásada daňové neutrality“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/14

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad — Bulharsko) — EMS-Bulgaria Transport OOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv
   (Věc C-284/11) (1)

   (DPH - Směrnice 2006/112/ES - Nárok na odpočet - Prekluzívní lhůta pro uplatnění nároku na odpočet DPH - Zásada efektivity - Odepření nároku na odpočet DPH - Zásada daňové neutrality)
   2012/C 287/24
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně a navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: EMS-Bulgaria Transport OOD

      Žalovaný a odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Varhoven administrativen sad — Výklad článků 179, 180 a 273 Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) a zásady efektivity podle rozsudku Soudního dvora ve spojených věcech C-95/07 a C-96/07, Ecotrade a další — Nárok na odpočet DPH odvedené na vstupu — Vnitrostátní právní úprava podřizující uplatnění nároku na odpočet DPH prekluzivní lhůtě v délce tří zdaňovacích období následujících po období, ve kterém nárok na odpočet vznikl — Odepření nároku na odpočet DPH z důvodu nesplnění povinnosti dobrovolné registrace k DPH jakožto pořizovatele zboží uvnitř Společenství a neuplatnění nároku na odpočet ve stanovených lhůtách

      Výrok

               1)

               Článek 179 odst. 1 a články 180 a 273 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání existenci takové prekluzivní lhůty omezující uplatnění nároku na odpočet, jako je lhůta dotčená v původním řízení, za předpokladu, že v praxi neznemožňuje nebo nadměrně neztěžuje uplatnění tohoto nároku. Takové posouzení přísluší předkládajícímu soudu, který může vzít v úvahu zejména později provedené následné prodloužení prekluzivní lhůty, jakož i délku registračního řízení pro účely daně z přidané hodnoty, které se musí uskutečnit ve stejné lhůtě, aby bylo možné uplatnit uvedený nárok na odpočet.

               2)

               Zásada daňové neutrality brání sankci spočívající v odepření nároku na odpočet v případě opožděného odvedení daně z přidané hodnoty, ale nebrání výběru úroků z prodlení, s výhradou toho, že tato sankce dodrží zásadu proporcionality, ověření čehož přísluší předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 238, 13.8.2011.


title: Věc T-434/10: Žaloba podaná dne 17. září 2010 — Václav Hrbek, vystupující pod firmou BODY-HF v. OHIM — The Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT)

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/33

         Žaloba podaná dne 17. září 2010 — Václav Hrbek, vystupující pod firmou BODY-HF v. OHIM — The Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT)
   (Věc T-434/10)
   ()
   2010/C 328/57
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Václav Hrbek, vystupující pod firmou BODY-HF (Praha, Česká republika) (zástupce: C. Jäger, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: The Outdoor Group Ltd (Northampton, Spojené království)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 8. července 2010 ve věci R 1441/2009-2;

               —

               uložit žalovanému, aby zamítl námitky č. B1276692 a povolil přihlášku k zápisu č. 5779351 v celém rozsahu;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení;

               —

               uložit další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobcem před odvolacím senátem a námitkovým oddělením, pokud vstoupí do tohoto řízení jako vedlejší účastnice řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT“ pro výrobky zařazené do tříd 18, 24, 25 a 28 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 5779351

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: přihláška ochranné známky Společenství č. 2165017 obrazové ochranné známky „alpine“ pro výrobky zařazené do tříd 18 a 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobce má za to, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 65 odst. 2 a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009, jelikož odvolací senát zneužil své pravomoci tím, že přijal napadené rozhodnutí, jelikož postrádá objektivnost a právní základ, a nesprávně použil kritéria pro stanovení nebezpečí záměny mezi starší a napadenou ochrannou známkou.


title: Věc C-471/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim – Německo) – Peter Link v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/24

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim – Německo) – Peter Link v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-471/13) (1)

   2014/C 184/40
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 344, 23. 11. 2013.


title: Věc T-26/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2005 – GeoLogistics v. Komise („Celní unie — Operace vnějšího tranzitu Společenství — Maso s určením pro Maroko — Podvod — Žádost o prominutí dovozního cla — Článek 239 nařízení (EHS) č. 2913/92 — Článek 905 nařízení (EHS) č. 2454/93 — Ustanovení o ekvitě — Existence zvláštní situace — Neexistence podvodného jednání a hrubé nedbalosti“)

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/19

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2005 – GeoLogistics v. Komise
   (Věc T-26/03) (1)

   („Celní unie - Operace vnějšího tranzitu Společenství - Maso s určením pro Maroko - Podvod - Žádost o prominutí dovozního cla - Článek 239 nařízení (EHS) č. 2913/92 - Článek 905 nařízení (EHS) č. 2454/93 - Ustanovení o ekvitě - Existence zvláštní situace - Neexistence podvodného jednání a hrubé nedbalosti“)
   (2005/C 281/34)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: GeoLogistics BV (Schiphol Rijk, Nizozemsko) (zástupci: původně H. de Bie a K. Schellaars, poté H. de Bie a A. Huizing, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: X. Lewis, zmocněnec, ve spolupráci s F. Tuytschaeverem, advokátem)

      Vedlejší účastník na podporu žalované: Španělské království (zástupci: L. Fraguas Gadea a. J. M. Rodríguez Cárcamo, abogados del Estado)
   Předmět věci
   Žádost o zrušení rozhodnutí Komise REM 08/00 ze dne 7. října 2002, které prohlašuje, že prominutí dovozního cla ve prospěch žalobkyně, které je předmětem žádosti předložené Nizozemským královstvím, není odůvodněné
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise REM 08/00 ze dne 7. října 2002 se zrušuje v rozsahu, v němž zamítá prominutí dovozního cla uloženého žalobkyni vzhledem k celním operacím, které uskutečnila od 12. června 1995.

               2)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a náklady řízení vynaložené žalobkyní.

               3)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22.3.2003.