title: Věc C-533/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 23. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Falco Privatstiftung, Thomas Rabitsch v. Gisela Weller-Lindhorst ( Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech — Nařízení (ES) č. 44/2001 — Zvláštní příslušnost — Článek 5 bod 1 písm. a) a b) druhá odrážka — Pojem poskytování služeb — Poskytnutí práv duševního vlastnictví )

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/15

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 23. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Falco Privatstiftung, Thomas Rabitsch v. Gisela Weller-Lindhorst
   (Věc C-533/07) (1)

   („Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Zvláštní příslušnost - Článek 5 bod 1 písm. a) a b) druhá odrážka - Pojem ‚poskytování služeb‘ - Poskytnutí práv duševního vlastnictví“)
   2009/C 141/23
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Falco Privatstiftung, Thomas Rabitsch

      Žalovaná: Gisela Weller-Lindhorst

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberster Gerichtshof — Výklad čl. 5 bodu 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42) — Pojem „poskytování služeb“ a „místo, kde měly být služby poskytovány“ — Soudní příslušnost pro rozhodnutí právního sporu o zaplacení licenčních poplatků za užití hudebního díla

      Výrok

               1)

               Článek 5 bod 1 písm. b) druhou odrážku nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech je nutno vykládat v tom smyslu, že smlouva, kterou majitel práva duševního vlastnictví za úplatu poskytne svému smluvnímu partnerovi oprávnění k výkonu tohoto práva, není smlouvou o poskytování služeb ve smyslu tohoto ustanovení.

               2)

               Při určení soudu příslušného podle čl. 5 bodu 1 písm. a) nařízení č. 44/2001 pro rozhodnutí o žalobě na zaplacení úplaty dlužné podle smlouvy, kterou majitel práva duševního vlastnictví poskytne svému smluvnímu partnerovi oprávnění k výkonu tohoto práva, je nutno i nadále vycházet ze zásad, které vyplývají z judikatury Soudního dvora k čl. 5 bodu 1 Úmluvy ze dne 27. září 1968 o soudní příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, ve znění Úmluvy ze dne 26. května 1989 o přistoupení Španělského království a Portugalské republiky.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc C-610/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. listopadu 2013 Nizozemským královstvím proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-343/11, Nizozemsko v. Komise

text:
               1.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/5

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. listopadu 2013 Nizozemským královstvím proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-343/11, Nizozemsko v. Komise
   (Věc C-610/13 P)
   2014/C 31/07
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Nizozemské království (zástupkyně: M.K. Bulterman, M.A.M. de Ree, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 16. září 2013 ve věci T-343/11;

               —

               pokud soudní řízení dovoluje vydat konečné rozhodnutí ve věci, vydat v ní konečné rozhodnutí, kterým se zruší usnesení 2011/24/EU (1);

               —

               pokud soudní řízení nedovoluje vydat konečné rozhodnutí ve věci, vrátit věc Tribunálu k rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               —

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného výkladu článku 8 ve spojení s přílohou I body 8 a 9, jakož i s přílohou II bodem 1 nařízení č. 1433/2003 (2), jelikož náklady na potištění obalů byly posouzeny jako náklady na balení, a tedy jako nezpůsobilé výdaje.

               —

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného výkladu článku 8 ve spojení s přílohou I body 8 a 9 nařízení č. 1433/2003, jelikož se při posuzování požadavků na popis reklamních akcí v operačním programu použilo nesprávné kritérium.

               —

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného použití článku 7 nařízení č. 1258/1999 (3) a článku 31 nařízení č. 1290/2005 (4), jelikož Komisi bylo přiznáno ulehčení důkazního břemene.

               —

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného výkladu článku 6 nařízení č. 1432/2003 (5) ve spojení s článkem 11 nařízení č. 2200/96 (6), jelikož bylo konstatováno, že organizace producentů nebyly oprávněny usilovat o prodej prostřednictvím podřízených zaměstnanců.

               —

               Pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného výkladu článku 21 nařízení č. 1432/2003, jelikož bylo rozhodnuto, že bylo nezbytné odejmout organizaci producentů FresQ uznání.

               —

               Šestý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného výkladu čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/1999, článku 31 nařízení č. 1290/2005 a zásady proporcionality ve spojení s článkem 21 nařízení č. 1432/2003, jelikož všechny výdaje organizace producentů FresQ byly vyloučeny z financování.

      (1)  Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 15. dubna 2011 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) z financování Evropské unie (Úř. věst. L 102, s. 33).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1433/2003 ze dne 11. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o provozní fondy, operační programy a finanční podporu (Úř. věst. L 203, s. 55; Zvl. vyd. 03/39, s. 431).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 160, s. 203; Zvl. vyd. 03/25, s. 414).

      (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, s. 1).

      (5)  Nařízení Komise (ES) č. 1432/2003 ze dne 11. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o podmínky uznání organizací producentů a předběžného uznání seskupení producentů (Úř. věst. L 203, s. 18; Zvl. vyd. 03/39, s. 424).

      (6)  Nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (Úř. věst. L 297, s. 1; Zvl. vyd. 03/20 s. 55).


title: Věc T-416/04: Žaloba podaná dne 18. října 2004 Annou Kontouli proti Radě Evropské unie

text:
               5.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/23

         Žaloba podaná dne 18. října 2004 Annou Kontouli proti Radě Evropské unie
   (Věc T-416/04)
   (2005/C 31/46)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 18. října 2004 žaloba podaná proti Radě Evropské unie Annou Kontouli, s bydlištěm v Londýně (Spojené království), zastoupenou V. Arkitidesem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady ze dne 16. července 2004, kterým zamítla stížnost žalobkyně podanou na základě čl. 90 odst. 2 služebního řádu týkající se stanovení správného opravného koeficientu jejího důchodu;

               —

               uložil Radě, aby uhradila žalobkyni částku rovnající se rozdílu mezi částkami důchodu dosud vyplacenými a částkami důchodu, které vyplaceny být měly, pokud by byl opravný koeficient důchodu žalobkyně stanoven s ohledem na Spojené království, jelikož nárok na důchod žalobkyni vznikl k 1. květnu 2003; tento rozdíl musí být zvýšen o úrok z prodlení podle úrokové sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro její refinancující operace zvýšené o dva procentní body;

               —

               uložil Radě, aby žalobkyni zaplatila náhradu rovnající se 100 000 EUR za podstatnou mimosmluvní a nemajetkovou újmu, kterou utrpěla v průběhu administrativního řízení předcházejícího žalobě a v průběhu osobní a písemné komunikace žalobkyně se službami Rady a

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně je bývalou úřednicí Rady, které je od 1. května 2003 vyplácen invalidní důchod. Po svém odchodu do důchodu žalobkyně oznámila Radě, že jako své trvalé bydliště zvolila Spojené království a na základě této informace Rada nejprve použila opravný koeficient důchodu žalobkyně stanovený pro tento stát. Majíc však za to, že žalobkyně poskytla protichůdné informace ohledně svého bydliště, Rada přerušila používání opravného koeficientu pro Spojené království s tím, že nejprve použila koeficient pro Belgii a poté koeficient pro Řecko, kde bylo původní bydliště žalobkyně. Žalobkyně podala stížnost, která byla zamítnuta napadeným rozhodnutím ze dne 16. července 2004.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, že trvale a legálně pobývá ve Spojeném království od 1. května 2003. Má za to, že tím, že Rada shledala něco jiného, porušila čl. 82 odst. 1 služebního řádu a dopustila se zjevně nesprávného právního posouzení. Též tvrdí, že Rada neposkytla dostatečné odůvodnění svého rozhodnutí a porušila obecnou zásadu právní jistoty tím, že nedostála legitimním očekáváním žalobkyně. Dále tvrdí, že Rada porušila zásadu správného úředního postupu a její povinnost péče o žalobkyni. Konečně žalobkyně tvrdí, že byla významně poškozena celkovým postojem žalované vůči ní a skutečností, že její dcera musela opustit doktorské studium v Řecku a přestěhovat se do Spojeného království a tam pracovat, aby poskytla žalobkyni finanční podporu. Žalobkyně žádá Soud, aby jí přiznal náhradu za tuto nemajetkovou újmu.


title: Věc C-199/07: Žaloba podaná dne 12. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/20

         Žaloba podaná dne 12. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-199/07)
   (2007/C 117/34)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia a D. Kukovec)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že zavedla de facto dodatečné kritérium automatického vyloučení, mimo kritérií výslovně stanovených v čl. 31 odst. 2 směrnice Rady 93/38/EHS (1) ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací, ke škodě zahraničních poradenských firem a tím, že nečinila rozdíl v dotčeném zadávacím řízení mezi kritérii kvalitativního výběru a kritérii pro zadání zakázky, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z právních předpisů Společenství o veřejném zadávání zakázek, a zejména z čl. 4 odst. 2, čl. 31 odst. 1 a 2 a čl. 34 odst. 1 písm. a) směrnice 93/38/EHS, jak jsou vyloženy Soudním dvorem Evropských společenství, jakož i ze zásady vzájemného uznávání dosažené kvalifikace, která je upravena právem Společenství o zadávání veřejných zakázek, jakož i z článků 12 a 49 Smlouvy;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise obdržela stížnost týkající se porušení předpisů v souvislosti se zadávacím řízením na zakázku vyhlášenou společností ERGA OSE AE v roce 2003, jejímž předmětem jsou „Studie týkající se stavebních a elektromechanických prací a zařízení první fáze skupiny stanic v ‚Thriásion‘“.
   Ve světle judikatury Soudního dvora Komise tvrdí, že podmínka pro účast poradenských firem v zadávacím řízení, jež stanoví jejich zařazení v souladu s řeckým systémem do tříd, a nikoliv do „zvláštních “tříd, zavádí de facto důvod pro vyloučení, který jde za důvody vyloučení výslovně uvedené v čl. 31 odst. 2 směrnice 93/38/EHS a představuje v těchto případech diskriminaci ke škodě zahraničních poradenských firem v rozporu s čl. 4 odst. 2 směrnice 93/38/EHS.
   Komise rovněž tvrdí, že podmínka uvedená ve výše uvedeném vyhlášení zakázky porušuje zásadu vzájemného uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci a články 12 ES a 49 ES.
   Mimoto Komise tvrdí, že dotčené vyhlášení zakázky neodděluje fáze výběru a zadání a zaměňuje kritéria výběru s kritérii pro zadání zakázky v rozporu s články 31 a 34 směrnice 93/38/EHS.
   Konečně Komise tvrdí, že zrušení, uplatněné řeckými orgány, dříve platného zákona neodstranilo tvrzené porušení, neboť se jedná o nesprávné použití příslušných ustanovení Společenství řeckými orgány, a nikoliv o nesprávné provedení do řeckého právního řádu.
   V důsledku toho Komise tvrdí, že Řecká republika porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 2, čl. 31 odst. 1 a 2 a čl. 34 odst. 1 písm. a) směrnice 93/38/EHS, jakož i ze zásady vzájemného uznávání dosažené kvalifikace a z článků 12 a 49 Smlouvy.

      (1)  Úř. věst. L 199, 9.8.1993, s. 84-138; Zvl. vyd. 06/02, s. 194.


title: Věc F-45/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (pléna) ze dne 1. července 2010 — Mandt v. Parlament ( „Veřejná služba — Úředníci — Pozůstalostní důchod — Čl. 79 služebního řádu — Článek 18 přílohy VIII služebního řádu — Pozůstalý manžel — Uznání dvou osob jako přeživších manželů — Snížení o 50 % — Legitimní očekávání — Pravidlo shody“ )

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/31

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (pléna) ze dne 1. července 2010 — Mandt v. Parlament
   (Věc F-45/07) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Pozůstalostní důchod - Čl. 79 služebního řádu - Článek 18 přílohy VIII služebního řádu - Pozůstalý manžel - Uznání dvou osob jako přeživších manželů - Snížení o 50 % - Legitimní očekávání - Pravidlo shody)
   2010/C 274/46
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Wolfgang Mandt (Kreuztal, Německo) (zástupce: B. Kolb, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: původně K. Zejdová, J. F. de Wachter a U. Rösslein, zmocněnci, poté J. F. de Wachter, K. Zejdová a S. Seyr, zmocněnci)

      Vedlejší účastník řízení podporující žalovaného: Kurt-Wolfgang Braun Neumann, zesnulý dne 9. října 2009, jehož jedinou dědičkou je Shirley Meyer (Bedburg-Hau, Německo) (zástupce: P. Ames, advokát)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 8. února 2007, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce proti snížení pozůstalostního důchodu o 50 % — Žádost o vyplácení plné výše

      Výrok rozsudku

               1)

               O návrhových žádáních směřujících k tomu, aby Parlament W. Mandtovi vyplácel pozůstalostní důchod v plné výši není třeba rozhodnout v rozsahu, v němž se týkají období po 31. říjnu 2009.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každý účastník řízení, včetně vedlejšího účastníka řízení, ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007, s. 43.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 30. června 2005 ve věci C-165/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Stuttgart): Mathias Längst za přítomnosti SABU Schuh & Marketing GmbH a další (Směrnice 69/335/EHS — Nepřímé daně z kapitálových vkladů — Náklady notáře — Státní notář — Paušální část poplatků odváděná státu)

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 30. června 2005
   ve věci C-165/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Stuttgart): Mathias Längst za přítomnosti SABU Schuh & Marketing GmbH a další (1)

   (Směrnice 69/335/EHS - Nepřímé daně z kapitálových vkladů - Náklady notáře - Státní notář - Paušální část poplatků odváděná státu)
   (2005/C 205/02)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-165/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Landgericht Stuttgart (Německo) ze dne 7. dubna 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 10. dubna 2003, v řízení Mathias Längst, za přítomnosti: SABU Schuh & Marketing GmbH, Präsident des Landgerichts Stuttgart, Bezirksrevisor des Landgerichts Stuttgart, Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, R. Schintgen (zpravodaj) a J. Makarczyk, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 30. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů, ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985, musí být vykládána v tom smyslu, že poplatky vybírané státním notářem za vyhotovení notářského zápisu osvědčujícího operaci spadající pod tuto pozměněnou směrnici představují daň ve smyslu této směrnice, pokud podle použitelné vnitrostátní právní úpravy jednak notáři oprávněnými vykonávat činnost nejsou výlučně státní notáři a notáři sami vybírají dotčené poplatky a jednak pokud jsou státní notáři povinni odvádět část uvedených poplatků veřejnému orgánu, který tyto příjmy používá k financování jemu příslušejících úkolů.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9.2003


title: Věc C-353/08: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. listopadu 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Itálie) — A. Menarini — Industrie Farmaceutiche Riunite Srl, FIRMA Srl, Laboratori Guidotti SpA, Menarini International Operatins Luxembourg SA, Instituto Lusofarmaco d'Italia SpA, Malesi Istituto Farmacobiologico SpA v. Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ( Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Směrnice 89/105 EHS — Průhlednost opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků — Čl. 4 odst. 1 — Zmrazení cen — Snížení cen) )

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/13

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. listopadu 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Itálie) — A. Menarini — Industrie Farmaceutiche Riunite Srl, FIRMA Srl, Laboratori Guidotti SpA, Menarini International Operatins Luxembourg SA, Instituto Lusofarmaco d'Italia SpA, Malesi Istituto Farmacobiologico SpA v. Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Věc C-353/08) (1)

   („Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Směrnice 89/105 EHS - Průhlednost opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků - Čl. 4 odst. 1 - Zmrazení cen - Snížení cen)“)
   2010/C 51/21
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: A. Menarini — Industrie Farmaceutiche Riunite Srl, FIRMA Srl, Laboratori Guidotti SpA, Menarini International Operatins Luxembourg SA, Instituto Lusofarmaco d'Italia SpA, Malesi Istituto Farmacobiologico SpA

      Žalovaní: Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Za přítomnosti: Bracco SpA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Výklad čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1988 o průhlednosti opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků a jejich začlenění do oblasti působnosti vnitrostátních systémů zdravotního pojištění (Úř. věst. L 40, s. 8; Zvl. vyd. 05/01, s. 345) — Léčivé přípravky podléhající zmrazení cen — Podmínky, které je třeba dodržet v případě případného snížení cen

      Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 1 směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1988 o průhlednosti opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků a jejich začlenění do oblasti působnosti vnitrostátních systémů zdravotního pojištění musí být vykládán v tom smyslu, že za podmínky, že jsou dodrženy požadavky, které stanovuje toto ustanovení, mohou příslušné orgány členského státu přijmout obecně závazná opatření, která spočívají ve snížení cen všech léčivých přípravků nebo některých léčivých přípravků, i když přijetí těchto opatření nepředcházelo zmrazení těchto cen.

               2)

               Článek 4 odst. 1 směrnice 89/105 musí být vykládán v tom smyslu, že za podmínky, že jsou dodrženy požadavky, které stanovuje toto ustanovení, je přijetí opatření snížení cen všech léčivých přípravků nebo některých léčivých přípravků možné vícekrát během jednoho roku, a to v průběhu více let.

               3)

               Čl. 4 odst. 1 směrnice 89/105 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby opatření zaměřená na kontrolu cen všech léčivých přípravků nebo některých léčivých přípravků byla přijata na základě odhadů výdajů, za podmínky, že jsou dodrženy požadavky, které stanovuje toto ustanovení, a že tyto odhady vycházejí z objektivních a ověřitelných skutečností.

               4)

               Článek 4 odst. 1 směrnice 89/105 musí být vykládán v tom smyslu, že členským státům přísluší určit, při dodržení cíle průhlednosti sledovaného touto směrnicí, jakož i požadavků stanovených v uvedeném ustanovení, kritéria na jejichž základě je třeba ověřit makroekonomické podmínky uvedené v tomto ustanovení a že tato kritéria mohou spočívat výlučně ve farmaceutických výdajích, ve všech zdravotních výdajích nebo také v jiných druzích výdajů.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc T-537/08: Žaloba podaná dne 9. prosince 2008 – Cixi Jiangnan Chemical Fiber a další v. Rada

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/29

         Žaloba podaná dne 9. prosince 2008 – Cixi Jiangnan Chemical Fiber a další v. Rada
   (Věc T-537/08)
   (2009/C 55/54)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd, Cixi Santai Chemical Fiber Co. Ltd, Cixi Sansheng Chemical Fiber Co. Ltd, Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd, Ningbo Dafa Chemical Fiber Co. Ltd, Xiake Color Spinning Co. Ltd, Zhejiang Waysun Chemical Fiber Co. Ltd, Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co. Ltd (Čína) (zástupci: J.-F. Bellis, lawyer, G. Vallera, Barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit nařízení Rady (ES) č. 893/2008 ze dne 10. září 2008, kterým se po částečném prozatímním přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 384/96 zachovává antidumpingové clo z dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Běloruska, Čínské lidové republiky, Saúdské Arábie a Koreje (1) v rozsahu, v němž neruší antidumpingové clo použitelné na žalobkyni od 29. prosince 2006, tedy ode dne, kdy byl dovoz polyesterových střižových vláken pocházejících z Tchaj-wanu a Malajsie podřízen dodatečnému antidumpingovému clu, které se Komise svým rozhodnutím č. 2007/430/ES ze dne 19. června 2007 (2) rozhodla nevybírat;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, společnosti usazené v Číně svou žalobou usilují o částečné zrušení nařízení rady č. 893/2008 v rozsahu, v němž neruší antidumpingové clo použitelné na polyesterová střižová vlákna (PSV) vyráběná žalobkyní a pocházející z Číny ode dne 29. prosince 2006. Žalobkyně tvrdí, že stejné zacházení, které bylo použito v rozhodnutí Komise č. 207/430/ES na PSV pocházející z Tchaj-wanu a Malajsie, by se mělo použití na PSV pocházející z Číny. Podle názoru žalobkyň tak má být antidumpingové clo zrušeno od stejného dne, tedy od 29. prosince 2006, ve vztahu k PSV pocházejícím z Číny.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty uplatněné žalobkyněmi jsou totožné s důvody argumenty uplatněnými ve věci T-536/08, Huvis v. Rada.

      (1)  Úř. věst. L 247, s. 1.

      (2)  2007/430/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 19. června 2007 o zastavení antidumpingového řízení týkajícího se dovozů syntetických polyesterových střižových vláken (PSV) pocházejících z Malajsie a Tchaj-wanu a o uvolnění částek zajištěných v podobě uloženého prozatímního cla.


title: Věc C-156/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 3. dubna 2014 – Tamoil Italia v. Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare

text:
               24.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 3. dubna 2014 – Tamoil Italia v. Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare
   (Věc C-156/14)
   2014/C 194/18
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Tamoil Italia SpA

      Žalovaný: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare

      Předběžná otázka

   Brání zásady Evropské unie v oblasti životního prostředí zakotvené v čl. 191 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a ve směrnici 2004/35/ES (1) ze dne 21. dubna 2004 (článek 1 a čl. 8 odst. 3; třináctý a dvacátý čtvrtý bod odůvodnění) – především zásada „znečišťovatel platí“, zásada obezřetnosti a prevence, odvracení ohrožení životního prostředí především u zdroje – vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava stanovená v článcích 244, 245 a 253 legislativního nařízení č. 152 ze dne 3. dubna 2006, která v případě zjištění kontaminace lokality a nemožnosti identifikovat osobu odpovědnou za znečištění nebo nemožnosti domoci se u ní nápravy neumožňuje správnímu orgánu uložit provedení naléhavých zabezpečovacích opatření a sanace vlastníkovi, který není odpovědný za znečištění, přičemž stanoví pouze jeho finanční odpovědnost omezenou hodnotou lokality po provedení sanace?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (Úř. věst. L 143, s. 56; Zvl. vyd. 15/08, s. 357).


title: Věc T-271/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. července 2008 Stanislavou Boudovou a dalšími proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 21. dubna 2008 ve věci F-78/07, Boudová a další v. Komise

text:
               11.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. července 2008 Stanislavou Boudovou a dalšími proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 21. dubna 2008 ve věci F-78/07, Boudová a další v. Komise
   (Věc T-271/08 P)
   (2008/C 260/24)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Stanislava Boudová (Howald, Lucembursko), Adovica (Lucemburk, Lucembursko), Kuba (Konz, Německo), Puciriuss (Lucemburk, Lucembursko), Strzelecka (Arlon, Belgie), Szyprowska (Berbourg, Lucembursko), Tibai (Lucemburk, Lucembursko), Vaituleviciene (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: Marc-Albert Lucas, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 21. dubna 2008 ve věci F-78/07;

               —

               vyhovět navrhovatelům podle návrhových žádání, která předložili v prvním stupni;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tímto kasačním opravným prostředkem se navrhovatelé domáhají zrušení usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 21. dubna 2008, vydaného ve věci Boudová a další v. Komise, F-78/07, kterým Soud pro veřejnou službu zamítl jako zjevně nepřípustnou žalobu, kterou navrhovatelé požadovali zrušení rozhodnutí zamítajícího jejich žádost o opravu jejich zařazení do platové třídy, jenž bylo stanoveno v rozhodnutí o přijetí do zaměstnání.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku navrhovatelé zaprvé uplatňují, že Soud pro veřejnou službu porušil svou povinnost uvést odůvodnění v bodě 38 napadeného usnesení, jelikož byli přijatí do zaměstnání, aby dočasně obsadili trvalá pracovní místa zahrnutá v seznamu pracovních míst a nikoliv, aby zastoupili úředníky nebo dočasné zaměstnance, kteří dočasně nemohou vykonávat své funkce, takže ve skutečnosti byli – nebo měli být – přijati jakožto dočasní zaměstnanci – a nebo se přinejmenším nacházeli v situaci obdobné situaci dočasných zaměstnanců.
   Zadruhé navrhovatelé tvrdí, pokud jde o body 39 až 41 napadeného usnesení, že Soud pro veřejnou službu tím, že nevyloučil, že závazek Evropského parlamentu obsažený v rozhodnutí ze dne 13. února 2006 změnit zařazení svých zaměstnanců – přijatých jako dočasní zaměstnanci před 1. květnem 2004 po úspěšném vnitřním nebo otevřeném výběrovém řízení zveřejněném před 1. květnem 2004 a následně jmenovaných jako úředníci v téže kategorii, ale v nižší platové třídě než ta, do které byli jmenování před 1. květnem 2004, vyplýval z povinnosti dle Služebního řádu, porušil judikaturu citovanou v bodě 37 napadeného usnesení.
   Navrhovatelé dále tvrdí, že existence nebo neexistence povinnosti vyplývající ze Služebního řádu, není skutkovou otázkou, jejíž důkaz má být předložen navrhovateli, ale právní otázkou, kterou měl Soud pro veřejnou službu rozhodnout a že rozdíl v platovém zařazení úředníků, jejichž skutkové a právní situace jsou stejné nebo podobné, vyplývající z přijetí pozdějšího rozhodnutí jiného orgánu než ke kterému náleží navrhovatelé, představuje novou a podstatnou skutečnost odůvodňující přezkum zařazení navrhovatelů do platové třídy.
   Zatřetí navrhovatelé uplatňují, že Soud pro veřejnou službu porušil pojem omluvitelného omylu v rozsahu, v němž poznámka v Administrativních sděleních č. 59-2005, zveřejněných Komisí dne 20. července 2005, mohla uvést navrhovatele v omyl ohledně možnosti podat stížnost proti rozhodnutí o zařazení ve lhůtě podle Služebního řádu.
   Konečně navrhovatelé tvrdí, že odůvodnění Soudu pro veřejnou službu porušuje ustanovení jednacího řádu ohledně nepřípustnosti žaloby.


title: Věc F-28/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 1. srpna 2016 – Simon v. Komise „Veřejná služba – Úředníci – Důchody – Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu – Převod důchodových nároků nabytých v jiných systémech do důchodového systému Unie – Rozhodnutí týkající se uznání let služby, v němž byla uplatněna nová obecná prováděcí ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu – Článek 81 jednacího řádu – Zjevně neopodstatněná žaloba“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/54

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 1. srpna 2016 – Simon v. Komise
      (Věc F-28/15) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu - Převod důchodových nároků nabytých v jiných systémech do důchodového systému Unie - Rozhodnutí týkající se uznání let služby, v němž byla uplatněna nová obecná prováděcí ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu - Článek 81 jednacího řádu - Zjevně neopodstatněná žaloba“)
      (2016/C 364/70)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Anne-Claire Simon (Brusel, Belgie) (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci, poté G. Gattinara, zmocněnec)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení konečného rozhodnutí o převodu důchodových nároků žalobkyně do důchodového systému Unie, v němž byla uplatněna nová obecná prováděcí ustanovení (OPU) k článku 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011.

         Výrok usnesení

                  1)

                  Žaloba se zamítá jako zjevně neopodstatněná.

                  2)

                  Každá účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 146, 4.5.2015, s. 49.


title: Věc T-59/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. listopadu 2011 — Geemarc Telecom v. OHIM — Audioline (AMPLIDECT) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství AMPLIDECT — Absolutní důvody pro zamítnutí — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Důkaz“ )

text:
               14.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. listopadu 2011 — Geemarc Telecom v. OHIM — Audioline (AMPLIDECT)
   (Věc T-59/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství AMPLIDECT - Absolutní důvody pro zamítnutí - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Důkaz)
   2012/C 13/23
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Geemarc Telecom International Ltd (Wanchai, Hongkong) (zástupce: G. Farrington, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Audioline GmbH (Neuss, Německo) (zástupci: U. Blumenröder, P. Lübbe a B. Allekotte, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. listopadu 2009 (věc R 913/2009-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Audioline GmbH a Geemarc Telecom International Ltd.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Geemarc Telecom International Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-84/09: Žaloba podaná dne 19. února 2009 – Itálie v. Komise

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/36

         Žaloba podaná dne 19. února 2009 – Itálie v. Komise
   (Věc T-84/09)
   2009/C 90/55
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: L. Ventrella, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 8/12/2008 č. K(2008) 7820, oznámené dne 9. prosince 2008, které vylučuje z financování Společenství některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) v rozsahu, v němž provádí některé opravy v neprospěch Itálie.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Italská vláda napadla u Soudu prvního stupně Evropských společenství rozhodnutí Komise K(2008) 7820, ze dne 8. prosince 2008, které vylučuje „z financování Společenství některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF)“.
   Komise obzvláště vyloučila z financování ze záruční sekce EZOZF různé kategorie výdajů vynaložených Itálií během hospodářských roků 2003 až 2007.
   Žaloba se týká obzvláště třech bodů rozhodnutí:

               1)

               části, která vykonala některé paušální a bodové finanční opravy týkající se informačních akcí a reklamy zemědělských výrobků na vnitřním trhu (ES 94/2002) a v třetích státech (ES 2849/2000) pro hospodářské roky 2004 až 2007 v celkové hodnotě 4 687 229,79 eur;

               2)

               části, která vykonala paušální finanční opravy týkající se podpory olivového oleje a stolového olivového oleje pro hospodářské roky 2003 až 2006 v celkové hodnotě 105 536 076,42 eur;

               3)

               části, která vykonala finanční opravy pro opožděné platby a překročení finančních prahových hodnot pro hospodářský rok 2005 v hodnotě 12 020 178,– eur a pro rok 2006 v hodnotě 44 567 569,37 eur.

         Pokud jde o první bod, v žalobě se uvádí, že postoj Komise je stižen porušením podstatných formálních náležitostí (článek 253 ES) spočívajícím v nedodržení kontradiktornosti, nedostatku šetření a nedostatku odůvodnění, jakož i porušení zásady proporcionality a zkreslení skutečností.
   V této věci, jelikož absolutní nedostatek a absolutní neúčinnost kontrol nebyly zpochybněny, Komise považovala za správné uplatnit paušální opravu ve výši 10 %, která je zcela nepřiměřená a nespravedlivá a zjevně způsobuje protiprávnost – z tohoto hlediska – napadeného rozhodnutí.
   Pokud jde o druhý bod, Komise uplatnila paušální finanční opravy (10 % a 5 %) dosahující celkové hodnoty 105 536 076,42 eur pro hospodářské roky 2001-2002 a 2002-2003.
   V této souvislosti se v žalobě uvádí, že rozhodnutí je stiženo porušením podstatných formálních náležitostí (článek 253 ES) spočívajícím v nedostatku odůvodnění, porušení zásady proporcionality a článků 26 a 28 nařízení č. 2366/98 (původní znění a doplněné znění nařízení č. 1780/03). Italská vláda obzvláště tvrdí, že Komise bez přiměřeného odůvodnění nepřihlédla, i když měla tuto povinnost, k vysvětlujícím skutečnostem předloženým řádně italskými orgány, zejména pokud jde o obecnou organizaci systému sankcí v Itálii a úplné ukončení sytému GIS oleicolo. V každém případě paušální hodnota sankce uplatněné Komisí má neopodstatněnou a zjevně nepřiměřenou výši, jelikož podle italské vlády, i kdyby se prokázalo, že došlo k jasnému nevykonání pravidel Společenství, riziko by nepřekračovalo 22 504 075,39 eur.
   Pokud jde o třetí bod, Komise se domnívala, na základě neshodného, nedostatečného a nezjevného odůvodnění, že nemůže přijmout odůvodňující skutečnosti uvedené Itálií během jednání a před Smírčím orgánem, protože „rezerva 4 % poskytnutá čl. 4 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 296/96 [článek 9 nařízení Komise (ES) č. 883/2006] musela postačovat pro opravná řízení, sporné případy a dodatečné kontroly“. Italská vláda v této souvislosti zdůrazňuje, že limit 4 % není možné chápat jako absolutní hranici: ve skutečnosti, vzhledem na její účel ochrany rozpočtu Společenství před podvody může být překročena vždy, když – jako v předmětné věci – existují rozumné důvody ke zpochybnění rizika podvodu ve výši překračující 4 %. Toto se zdá být jediným výkladem tohoto pravidla, který je soudržný s jeho podstatou.


title: Věc F-125/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 1. února 2007 – Tsarnavas v. Komise ( Úředníci — Povýšení — Srovnávací přezkum zásluh úředníků různých služeb — Návrh na náhradu škody — Přípustnost — Přiměřená lhůta — Odměna advokáta — Postup před zahájením soudního řízení — Nemajetková újma )

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/41

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 1. února 2007 – Tsarnavas v. Komise
   (Věc F-125/05) (1)

   („Úředníci - Povýšení - Srovnávací přezkum zásluh úředníků různých služeb - Návrh na náhradu škody - Přípustnost - Přiměřená lhůta - Odměna advokáta - Postup před zahájením soudního řízení - Nemajetková újma“)
   (2007/C 56/76)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Vassilios Tsarnavas (Atény, Řecko) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis-Kayser a D. Martin, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak návrh žalobce na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 1. dubna 2005 a ze dne 7. října 2005 o zamítnutí jeho žádostí směřujících k získání náhrady majetkové a nemajetkové újmy utrpěné v rámci hodnotících období 1998 a 1999, a jednak uložení žalované zaplacení náhrady vyčíslené ex aequo et bono na 72 000 eur za utrpěnou majetkovou a nemajetkovou újmu.
   Výrok rozsudku

               1)

               Komisi Evropských společenství se ukládá zaplatit V. Tsarnavasovi částku 3 000 eur z titulu náhrady nemajetkové újmy.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení a třetinu nákladů vynaložených V. Tsarnavasem.

               4)

               V. Tsarnavas ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006, s. 54.


title: Věc F-53/13: Žaloba podaná dne 27. května 2013 — ZZ v. ESVČ

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/20

         Žaloba podaná dne 27. května 2013 — ZZ v. ESVČ
   (Věc F-53/13)
   2013/C 215/30
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi, J.-N. Louis a Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o nepovýšení žalobce do platové třídy AD12 v rámci povyšovacího řízení za rok 2012.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí OOJ o nepovýšení žalobce do platové třídy AD12 v rámci povyšovacího řízení za rok 2012,

               —

               uložit ESVČ náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-376/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. července 2014 – Řecko v. Komise „EZOZF — Záruční sekce — EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Sušené hrozny — Víno — Výdaje vynaložené Řeckem — Jednorázová finanční oprava — Způsob výpočtu — Povaha postupu schvalování účetní závěrky — Vazba na výdaje financované Unií“

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. července 2014 – Řecko v. Komise
   (Věc T-376/12) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Sušené hrozny - Víno - Výdaje vynaložené Řeckem - Jednorázová finanční oprava - Způsob výpočtu - Povaha postupu schvalování účetní závěrky - Vazba na výdaje financované Unií“)
   2014/C 292/44
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: I. Chalkias, E. Leftheriotou a S. Papaïoannou, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a H. Tserepa-Lacombe, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise 2012/336/EU ze dne 22. června 2012, kterým se z financování Evropské unie vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 165, s. 83), v rozsahu, v němž se týká Řecké republiky v souvislosti s odvětvím sušených hroznů za finanční roky 2007, 2008 a 2009 a s odvětvím vína.

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Komise 2012/336/EU ze dne 22. června 2012, kterým se z financování Evropské unie vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), se v rozsahu, v němž vůči Řecké republice uplatňuje jednorázovou finanční opravu v odvětví vína, zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 331, 27.10.2012


title: Věc C-429/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemsko) dne 17. září 2007 – Inspecteur van de Belastingdienst/P/Kantoor B v. X BV

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemsko) dne 17. září 2007 – Inspecteur van de Belastingdienst/P/Kantoor B v. X BV
   (Věc C-429/07)
   (2007/C 297/37)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Gerechtshof te Amsterdam
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Inspecteur van de Belastingdienst/P/Kantoor B

      Žalovaný: X BV
   Předběžná otázka
   Je Komise podle čl. 15 odst. 3 nařízení č. 1/2003 oprávněna předložit z vlastního podnětu písemné vyjádření v řízení, jehož předmětem je otázka, zda pokuta, kterou Komise uložila společnosti X KG z důvodu porušení práva hospodářské soutěže Společenství a která byla (částečně) převedena na dotčenou společnost, může být odečtena z (daňového) zisku, kterého dotčená dosáhla v roce 2002?


title: Věc C-344/08: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy w Kościanie — Polská republika) — trestní řízení proti Tomaszi Rubachovi (Ochrana druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin — Druhy zařazené do přílohy B nařízení (ES) č. 338/97 — Důkaz legálního nabytí jedinců těchto druhů — Důkazní břemeno — Presumpce neviny — Práva obhajoby)

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/14

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy w Kościanie — Polská republika) — trestní řízení proti Tomaszi Rubachovi
   (Věc C-344/08) (1)

   (Ochrana druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Druhy zařazené do přílohy B nařízení (ES) č. 338/97 - Důkaz legálního nabytí jedinců těchto druhů - Důkazní břemeno - Presumpce neviny - Práva obhajoby)
   2009/C 220/22
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy w Kościanie

      Účastník původního trestního řízení

   Tomasz Rubach

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Sąd Rejonowy w Kościanie — Výklad čl. 8 odst. 5 nařízení Nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (Úř. věst. L 61, s. 1) — Pojem „důkaz“ o zákonném charakteru nabytí jedinců druhů zařazených do přílohy B

      Výrok

   Článek 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 338/97 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi musí být vykládán v tom smyslu, že v rámci trestního řízení vedeného proti osobě obviněné z porušení tohoto ustanovení jsou veškeré důkazní prostředky, které procesní právo dotyčného členského státu v podobných řízeních připouští, v zásadě přípustné pro posouzení legality nabytí jedinců druhů zapsaných v příloze B tohoto nařízení. I s ohledem na zásadu presumpce neviny disponuje taková osoba veškerými těmito prostředky pro prokázání toho, že uvedené jedince nabyla legálně, v souladu s podmínkami stanovenými v uvedeném ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc C-106/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. dubna 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/36

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. dubna 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-106/08) (1)

   2009/C 180/63

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 128, 24.5.2008.


title: Věc C-194/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Provinciale di Torino (Itálie) dne 28. dubna 2015 – Véronique Baudinet a další v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Torino

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Provinciale di Torino (Itálie) dne 28. dubna 2015 – Véronique Baudinet a další v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Torino
   (Věc C-194/15)
   (2015/C 245/07)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione Tributaria Provinciale di Torino

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Véronique Baudinet, Adrien Boyer, Pauline Boyer, Edouard Boyer

      Žalovaný: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Torino

      Předběžná otázka

   Brání články 63 a 65 Smlouvy o fungování Evropské unie právní úpravě členského státu, podle které v případě, že rezidentovi tohoto členského státu, jenž je akcionářem společnosti usazené v jiném členském státě, plynou dividendy zdaňované v obou státech, nejsou následky dvojího zdanění napraveny ve státě, jehož je rezidentem, prostřednictvím daňového započtení alespoň ve výši odpovídající dani zaplacené ve státě sídla společnosti vyplácející dividendy?


title: Věc T-42/06 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne  12. května 2006  – Gollnisch v. Parlament ( Řízení o předběžných opatřeních — Akt Parlamentu — Zachování imunity člena Parlamentu — Návrh na odklad vykonatelnosti — Přípustnost )

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/27

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 12. května 2006 – Gollnisch v. Parlament
   (Věc T-42/06 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Akt Parlamentu - Zachování imunity člena Parlamentu - Návrh na odklad vykonatelnosti - Přípustnost“)
   (2006/C 165/53)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Bruno Gollnisch (Limonest, Francie) (zástupce: W. de Saint Just, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: H. Krück, C. Karamarcos a A. Padowska, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 13. prosince 2005 o odejmutí imunity a výsad B. Gollnischovi
   Výrok usnesení

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-568/11: Žaloba podaná dne 26. října 2011 — Kokomarina v. OHIM — Euro Shoe Unie (interdit de me gronder I D M G)

text:
               14.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/19

         Žaloba podaná dne 26. října 2011 — Kokomarina v. OHIM — Euro Shoe Unie (interdit de me gronder I D M G)
   (Věc T-568/11)
   2012/C 13/39
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kokomarina (Concarneau, Francie) (zástupce: C. Charrière-Bournazel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Euro Shoe Unie NV (Beringen, Belgie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu společnosti Kokomarina za přípustnou;

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 21. července 2011 ve věci R 1814/2010-1;

               —

               zmítl námitky společnosti EURO SHOE UNIE NV proti přihlášce ochranné známky Společenství „I D M G — interdit de me gronder“ podané společností Kokomarina.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „interdit de me gronder I D M G“ pro výrobky zařazené do třídy 25.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Euro Shoe Unie NV.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Beneluxu „DMG“ pro výrobky zařazené do tříd 18, 25 a 35.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Neužívání namítané ochranné známky a neexistence nebezpečí záměny.


title: Věc T-623/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2015 – Unión de Almacenistas de Hierros de España v. Komise „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se dvou vnitrostátních řízení v oblasti hospodářské soutěže — Dokumenty předané Komisi vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž v rámci spolupráce stanovené unijní právní úpravou — Odepření přístupu — Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu — Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby — Neexistence povinnosti dotyčného orgánu provést konkrétní a individuální zkoumání obsahu dokumentů uvedených v žádosti o zpřístupnění, pokud bylo dotčené řízení definitivně — Neexistence potřeby organizačního procesního opatření požadujícího předložení sporných dokumentů — Nezohlednění zvláštní situace žadatele“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2015 – Unión de Almacenistas de Hierros de España v. Komise
   (Věc T-623/13) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se dvou vnitrostátních řízení v oblasti hospodářské soutěže - Dokumenty předané Komisi vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž v rámci spolupráce stanovené unijní právní úpravou - Odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby - Neexistence povinnosti dotyčného orgánu provést konkrétní a individuální zkoumání obsahu dokumentů uvedených v žádosti o zpřístupnění, pokud bylo dotčené řízení definitivně - Neexistence potřeby organizačního procesního opatření požadujícího předložení sporných dokumentů - Nezohlednění zvláštní situace žadatele“)
   (2015/C 213/55)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Unión de Almacenistas de Hierros de España (Madrid, Španělsko) (zástupci: A. Creus Carreras a A. Valiente Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz a F. Clotuche-Duvieusart, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze, K. Petersen a A. Lippstreu, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 18. září 2013, kterým byl žalobkyni odepřen přístup k některým dokumentům týkajícím se výměny korespondence mezi Komisí a Comisión Nacional de la Competencia (CNC, španělská Národní komise pro hospodářskou soutěž) týkající se dvou vnitrostátních řízení zahájených Comisión Nacional de la Competencia.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Unión de Almacenistas de Hierros de España ponese vlastní náklady řízení a náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Spojené věci C-445/07 P a C-455/07 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Ente per le Ville Vesuviane (C-445/07 P), Ente per le Ville Vesuviane v. Komise Evropských společenství (C-455/07 P) ( Kasační opravný prostředek — Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) — Zhodnocení infrastruktury za účelem rozvoje turistických aktivit v Regione Campania (Itálie) — Ukončení finanční pomoci Společenství — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Regionální nebo místní celek — Akty dotýkající se tohoto celku bezprostředně a osobně )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Ente per le Ville Vesuviane (C-445/07 P), Ente per le Ville Vesuviane v. Komise Evropských společenství (C-455/07 P)
   (Spojené věci C-445/07 P a C-455/07 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) - Zhodnocení infrastruktury za účelem rozvoje turistických aktivit v Regione Campania (Itálie) - Ukončení finanční pomoci Společenství - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Regionální nebo místní celek - Akty dotýkající se tohoto celku bezprostředně a osobně“)
   2009/C 267/18
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Flynn, zmocněnec, A. Dal Ferro, avvocato) (C-445/07 P), Ente per le Ville Vesuviane (zástupce: E. Soprano, avvocato) (C-455/07 P)

      Další účastnice řízení: Ente per le Ville Vesuviane (zástupce: E. Soprano, avvocato) (C-455/07), Komise Evropských společenství (zástupci: L. Flynn, zmocněnec, A. Dal Ferro, avvocato) (C-445/07 P)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 18. července 2007, Ente per le Ville vesuviane v. Komise (T-189/02), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost rozhodnutí Komise D(2002)810111 ze dne 13. března 2002 o ukončení finanční pomoci z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) v rámci investic do infrastruktury v Kampánii (Itálie) týkající se integrovaného systému zhodnocení tří vesuvských vil pro turistické účely (EFRR č. 86/05/04/054)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 18. července 2007, Ente per le Ville Vesuviane v. Komise (T-189/02), se zrušuje v rozsahu, v němž prohlásil za přípustnou žalobu podanou Ente per le Ville Vesuviane na neplatnost rozhodnutí Komise D (2002) 810111 ze dne 13. března 2002 o ukončení finanční pomoci z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) v rámci investic do infrastruktury v Kampánii (Itálie) týkající se integrovaného systému zhodnocení tří vesuvských vil pro turistické účely.

               2)

               Žaloba Ente per le Ville Vesuviane na neplatnost uvedeného rozhodnutí se odmítá jako nepřípustná.

               3)

               Není namístě rozhodnout o kasačním opravném prostředku podaném Ente per le Ville Vesuviane.

               4)

               Ente per le Ville Vesuviane se ukládá náhrada nákladů tohoto řízení, jakož i nákladů spojených s řízením v prvním stupni.

      (1)  Úř. věst. C 297, 8.12.2007.


title: Věc T-56/16: Žaloba podaná dne 10. února 2016 – Oil Pension Fund Investment Company v. Rada

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/35

         Žaloba podaná dne 10. února 2016 – Oil Pension Fund Investment Company v. Rada
   (Věc T-56/16)
   (2016/C 111/42)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Oil Pension Fund Investment Company (Teherán, Írán) (zástupce: K. Kleinschmidt, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               s okamžitou účinností prohlásil rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/2216 ze dne 30. listopadu 2015, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, jakož i prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/2204 ze dne 30. listopadu 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu za neplatné, a to v rozsahu, v němž se tyto právní akty týkají žalobkyně;

               —

               vydal organizační procesní opatření podle článku 89 jednacího řádu Tribunálu, kterým bude žalované uloženo předložit veškeré podklady související s napadeným rozhodnutím, pokud se tyto podklady týkají žalobkyně;

               —

               přibral spis ve věci Oil Pension Fund Investment Company v. Rada (T-121/13, ECLI:EU:T:2015:645);

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 266 SFEU

                           —

                           Žalobkyně zastává názor, že článek 266 SFEU Radě zakazuje vydat právní akty, které mají stejný obsah jako právní akty ze dne 21. prosince 2012, které byly prohlášeny za neplatné rozsudkem Tribunálu ve věci Oil Pension Fund Investment Company v. Rada (T-121/13, ECLI:EU:T:2015:645).

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva žalobkyně na obhajobu, z porušení jejího práva na účinnou právní ochranu a z porušení povinnosti uvést odůvodnění

                           —

                           Žalobkyně v této souvislosti namítá, že nebyla řádně vyslechnuta, a že jí nebylo umožněno nahlédnout do spisu. Odůvodnění uvedené v napadených právních aktech není pro žalobkyni logické. Z těchto důvodů bylo porušeno právo žalobkyně na obhajobu a její právo na účinnou právní ochranu. Došlo rovněž k porušení práva být vyslechnut. Dále se uvádí, že Rada správně nepřezkoumala okolnosti týkající se žalobkyně. Žalobkyně má za to, že jí byl odepřen spravedlivý proces podle zásad právního státu, protože se z důvodu neinformovanosti nemohla konkrétně vyjádřit k příslušným výtkám a domnělým důkazním prostředkům Rady a nemohla rovněž v právním sporu předložit žádné případné důkazy, které by dokazovaly opak.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, z neuplatnění nebo chybného uplatnění diskrečního rozhodnutí a z porušení zásady proporcionality

                           —

                           Podle názoru žalobkyně se Rada při vydání napadených právních aktů dopustila zjevně nesprávného posouzení. Rada nedostatečně nebo chybně zjistila skutkový stav, ze kterého napadené právní akty vychází. V této souvislosti se mimo jiné uvádí, že důvody pro vydání omezujících opatření, které jsou v napadených právních aktech v souvislosti s žalobkyní uváděny, jsou nesprávné. Napadené právní akty krom toho porušují zásadu proporcionality.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení práv zakotvených v Listině základních práv Evropské unie

                           —

                           Žalobkyně na tomto místě tvrdí, že napadenými právními akty byla porušena její základní práva zaručená Listinou základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“). V této souvislosti tvrdí, že došlo k porušení svobody podnikání v Evropské unii (článek 16 Listiny) a práva užívat a volně nakládat se svým v Evropské unii zákonně nabytým majetkem (článek 17 Listiny). Žalobkyně dále vytýká porušení zásady rovného zacházení (článek 20 Listiny) a zásady zákazu diskriminace (článek 21 Listiny).


title: Věc T-508/09: Žaloba podaná dne 22. prosince 2009 — Cañas v. Komise

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/26

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2009 — Cañas v. Komise
   (Věc T-508/09)
   2010/C 80/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Guillermo Cañas (Buenos Aires, Argentina) (zástupce: F. Laboulfie, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 12. října 2009 ve věci COMP/39471, Guillermo Cañas v. WADA, ATP a CIAS

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce, argentinský profesionální hráč tenisu, se domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 12. října 2009, kterým Komise z důvodu neexistence dostatečného zájmu Společenství zamítla stížnost žalobce proti Světové antidopingové agentuře (WADA), ATP Tour Inc. (ATP) a Mezinárodní radě pro sportovní arbitráž (CIAS), pokud jde o údajná porušení článku 81 ES nebo článku 82 Smlouvy o ES v souvislosti s dohodami nebo jednáním ve vzájemné shodě a zneužitím dominantního postavení ze strany těchto sportovních institucí.
   Žalobce na podporu své žaloby uvádí, že jsou pravidla Světového antidopingového kodexu vypracovaná, uplatňovaná a potvrzená WADA, ATP a CIAS, diskriminační, jelikož umožňují trestat odlišně, podle zařazení látky zjištěné v tělních tekutinách, dvou atletů pozitivních z nedbalosti, kteří se dopustili stejné chyby. Žalobce konkrétně tvrdí, že tato antidopingová pravidla trestají doping z nedbalosti takzvanou zakázanou látkou minimálním zákazem činnosti na dobu jednoho roku, zatímco minimální sankce pro doping z nedbalosti takzvanou specifickou látkou (dnes specifikovanou) je upomínka.
   Podle žalobce jsou dotčená antidopingová pravidla přehnaná, jelikož režim sankce, kterou hodlají uložit, nezohledňuje účinek, v projednávané věci negativní, látky požité omylem. Antidopingová pravidla, jakož i jejich použití, jsou nepřiměřená v souvislosti s (relativní) závažností pochybení, které je vytýkáno.
   WADA, ATP a CIAS, tři podniky ve smyslu Společenství, uzavřely dohody nebo jednaly ve vzájemné shodě, což protiprávně omezilo soutěž mezi profesionálními hráči tenisu a ovlivnilo obchod mezi členskými státy. Dotčená antidopingová pravidla se vztahují na všechny atlety všech sportovních disciplín, v každém případě olympijských, a nikoli pouze na žalobce, což je důvodem, pro který jejich zákaz představuje významný zájem Společenství.
   Navíc WADA, ATP a CIAS nezávisle na sobě nebo společně zneužily svého dominantního postavení, nejprve z důvodu skutečné a potenciální diskriminace mezi soutěžícími profesionálními sportovci a dále, protože antidopingová pravidla ATP umožňují, po minimální dobu jednoho roku, odepřít uzavření smlouvy s hráčem tenisu, který byl shledán pozitivním na zakázanou látku z nedbalosti.


title: Věc C-39/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundespatentgericht (Německo) dne 4. února 2008 – Věc jejímž předmětem je právo ochranných známek, ve které jsou účastníky řízení: Bild.T-Online.de AG & Co. KG a Präsident des Deutschen Patent- u. Markenamts

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundespatentgericht (Německo) dne 4. února 2008 – Věc jejímž předmětem je právo ochranných známek, ve které jsou účastníky řízení: Bild.T-Online.de AG & Co. KG a Präsident des Deutschen Patent- u. Markenamts
   (Věc C-39/08)
   (2008/C 107/18)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundespatentgericht
   Účastníci původního řízení
   Bild.T-Online.de AG & Co. KG a Präsident des Deutschen Patent- u. Markenamts
   Předběžné otázky

               1)

               Vyžaduje článek 3 směrnice 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988 (1) pro zajištění rovnosti příležitostí v hospodářské soutěži rovné zacházení s totožnými nebo srovnatelnými přihláškami ochranných známek?

               2)

               Pokud ano, má soud povinnost zabývat se konkrétním upozorněním na nerovné zacházení narušující hospodářskou soutěž a zahrnout přitom do soudního přezkumu dřívější rozhodnutí příslušného orgánu ve stejných případech?

               3)

               Pokud ano, má soud povinnost zohlednit při výkladu a použití článku 3 směrnice 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988 zákaz diskriminace narušující hospodářskou soutěž, pokud takovou diskriminaci zjistil?

               4)

               Budou-li otázky 1 až 3 zodpovězeny záporně, musí v tomto případě existovat vnitrostátní zákonná možnost, aby za účelem zabránění narušení hospodářské soutěže měl vnitrostátní orgán z moci úřední povinnost zahájit řízení o neplatnosti dříve neprávem zapsaných ochranných známek?

      (1)  Úř. věst. L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92.


title: Věc C-216/04: Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne  5. dubna 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – SABA Italia SpA v. Comune di Bolzano, SEAB SpA

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/29

         Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 5. dubna 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – SABA Italia SpA v. Comune di Bolzano, SEAB SpA
   (Věc C-216/04) (1)

   (2006/C 178/48)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 190, 24.7.2004.


title: Věc T-535/13: Usnesení Tribunálu ze dne 13. ledna 2015 – Vakoma v. OHIM – VACOM (VAKOMA) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství VAKOMA — Starší slovní ochranná známka Společenství VACOM — Návrh na zahájení řízení — Nedodržení formálních náležitostí — Zjevná nepřípustnost“

text:
               9.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 81/19

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. ledna 2015 – Vakoma v. OHIM – VACOM (VAKOMA)
   (Věc T-535/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství VAKOMA - Starší slovní ochranná známka Společenství VACOM - Návrh na zahájení řízení - Nedodržení formálních náležitostí - Zjevná nepřípustnost“)
   (2015/C 081/25)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vakoma GmbH (Magdebourg, Německo) (zástupce: P. Kazzer, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Vakuum Komponenten & Messtechnik GmbH (Jena, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 1. srpna 2013 (věc R 908/2012 1) týkajícímu se námitkového řízení mezi VACOM Vakuum Komponenten & Messtechnik GmbH a Vakoma GmbH.

      Výrok

               1.

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2.

               Společnosti Vakoma GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 367, 14.12.2013.


title: Věc T-191/05: Žaloba podaná dne 10. května 2005 Viviane Le Maire proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/41

         Žaloba podaná dne 10. května 2005 Viviane Le Maire proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-191/05)
   (2005/C 182/77)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 10. května 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Viviane Le Maire, s bydlištěm v Evere (Belgie), zastoupenou Gillesem Bounéouem a Frédéricem Frabettim, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil implicitní rozhodnutí ze dne 5. září 2004, ve kterém Komise odmítla udělit žalobkyni denní příspěvky po jejím vstupu do služby,

               2.

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně v tomto řízení napadá odmítnutí orgánu oprávněného ke jmenování udělit jí denní příspěvky stanovené v článku 10 přílohy VII služebního řádu. Z dokumentů přiložených k žalobě vyplývá, že toto odmítnutí bylo odůvodněno skutečností, že lhůta 120 dnů uvedená v odst. 2 písm. a) tohoto ustanovení v projednávaném případě uplynula.
   Žalobkyně na podporu svých návrhů uplatňuje:

               —

               porušení článku 10 přílohy VII služebního řádu ve znění před a po 1. květnu 2004 v rozsahu, v němž ji příslušný orgán podrobil požadavkům, které nejsou v tomto ustanovení uvedeny,

               —

               porušení zásad řádné správy, zákazu svévolného postupu a zneužití pravomoci tím, že od žalobkyně bylo vyžadováno předložení důkazu o nájmu domu,

               —

               nedodržení povinnosti odůvodnění aktů,

               —

               porušení zásad rovného zacházení a nediskriminace,

               —

               porušení povinnosti zohlednění zájmů úředníků.


title: Spojené věci C-210/11 a C-211/11: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation — Belgie) — Belgický stát v. Medicom SPRL (C-210/11), Maison Patrice Alard SPRL (C-211/11) ( „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Šestá směrnice o DPH — Článek 6 odst. 2 první pododstavec písm. a) a článek 13 část B písm. b) — Nárok na odpočet — Investiční majetek právnických osob, který je zčásti poskytnut jejich jednatelům pro jejich soukromé potřeby — Absence peněžitého nájemného, avšak zohlednění naturálního plnění pro účely daně z příjmů“ )

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/4

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation — Belgie) — Belgický stát v. Medicom SPRL (C-210/11), Maison Patrice Alard SPRL (C-211/11)
   (Spojené věci C-210/11 a C-211/11) (1)

   (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Šestá směrnice o DPH - Článek 6 odst. 2 první pododstavec písm. a) a článek 13 část B písm. b) - Nárok na odpočet - Investiční majetek právnických osob, který je zčásti poskytnut jejich jednatelům pro jejich soukromé potřeby - Absence peněžitého nájemného, avšak zohlednění naturálního plnění pro účely daně z příjmů)
   2013/C 260/06
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Belgický stát

      Žalovaní: Medicom SPRL (C-210/11), Maison Patrice Alard SPRL (C-211/11)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour de cassation (Belgie) — Výklad čl. 6 odst. 2 prvního pododstavce písm. a) a čl. 13 části B písm. b) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01 s. 23) — Osvobození od DPH — Pojem poskytování služeb vztahujících se k nemovitosti — Užívání pro soukromé potřeby jednatelů a jejich rodiny části nemovitosti, která tvoří součást aktiv podniku, v případě, že za toto užívání není dohodnuto nájemné v penězích, ale toto užívání je považováno za nepeněžité plnění — Vynětí z nároku na odpočet

      Výrok

               1)

               Článek 6 odst. 2 první pododstavec písm. a) a čl. 13 část B písm. b) směrnice 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995 musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby bylo poskytnutí nemovitosti ve vlastnictví právnické osoby jejímu jednateli pro soukromé potřeby, aniž je za užívání této nemovitosti sjednáno protiplnění ve formě peněžitého nájemného, považováno za pronájem nemovitosti osvobozený ve smyslu této směrnice, přičemž skutečnost, že takové poskytnutí je ve vnitrostátní právní úpravě daně z příjmů považováno za naturální plnění plynoucí z postavení příjemců plnění, které mají jakožto statutární orgán či na základě pracovně právního poměru, není v tomto ohledu rozhodná.

               2)

               Článek 6 odst. 2 první pododstavec písm. a) a čl. 13 část B písm. b) směrnice 77/388 ve znění la směrnice 95/7 musí být vykládány v tom smyslu, že to, zda poskytnutí celé nemovitosti či její části, která je součástí aktiv podniku, k dispozici jejím jednatelům, členům představenstva či společníkům přímo souvisí s provozováním podniku, je v takové situaci, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, irelevantní pro účely určení toho, zda je toto poskytnutí osvobozeno od DPH v souladu s druhým z těchto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 16.7.2011.


title: Věc C-584/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2011 společnostmi Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences, Dow AgroSciences Export, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S, Dow AgroSciences GmbH proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 9. září 2011 ve věci T-475/07, Dow AgroSciences Ltd a další v. Komise

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/39

      Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2011 společnostmi Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences, Dow AgroSciences Export, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S, Dow AgroSciences GmbH proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 9. září 2011 ve věci T-475/07, Dow AgroSciences Ltd a další v. Komise
      (Věc C-584/11 P)
      (2012/C 25/74)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences, Dow AgroSciences Export, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S, Dow AgroSciences GmbH (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

                  —

                  zrušit rozsudek Tribunálu vydaný ve věci T-475/07; a

                  —

                  zrušit rozhodnutí Komise 2007/629/ES (1) ze dne 20. září 2007 o nezařazení trifluralinu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS (2) a o odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto látku; nebo

                  —

                  podpůrně vrátit věc k projednání Tribunálu; a

                  —

                  uložit další účastnici řízení náhradu nákladů řízení (včetně nákladů řízení, které vznikly v rámci řízení před Tribunálem).

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že se Tribunál tím, že zamítl jejich návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2007/629/ES ze dne 20. září 2007 o nezařazení trifluralinu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto látku, dopustil porušení práva Společenství. Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek zejména tvrdí, že se Tribunál dopustil mnoha chyb při svém výkladu skutkového stavu a právního rámce použitelného na jejich situaci. Toto vedlo k tomu, že se dopustil nesprávného právního posouzení, zejména tím, že

                  —

                  nekonstatoval, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek byly členským státem zpravodajem a Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA) v souladu s čl. 8 odst. 5 nařízení č. 451/2000 (3) vyzvány předložit doplňující údaje za účelem doplnění dokumentace;

                  —

                  nekonstatoval, že Komise nedodržela řádný regulativní postup, tak jak ho stanovuje rozhodnutí Rady 1999/468 (4) a potvrdil, že Komise neporušila článek 5 rozhodnutí Rady 1999/468; a

                  —

                  nekonstatoval, že Komise posuzovala trifluralin na základě kritérií, která nespadají do rozsahu působnosti směrnice 91/414 a pro která neexistuje právní základ v relevantním právním rámci, a v důsledku toho jednala ultra vires.

            Z těchto důvodů účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že rozsudek vydaný Tribunálem ve věci T-475/07 by měl být zrušen, stejně jako rozhodnutí Komise 2007/629/ES.

         (1)  Úř. věst. L 255, s. 42.

         (2)  Úř. věst. L 230, s. 1; Zvl. vyd. 03/11, s. 332.

         (3)  Úř. věst. L 55, s. 25; Zvl. vyd. 03/28, s. 292.

         (4)  Úř. věst. L 184, s. 23; Zvl. vyd. 01/03, s. 124.


title: Věc T-520/12: Žaloba podaná dne 27. listopadu 2012 — Pågen Trademark v. OHIM (gifflar)

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/22

         Žaloba podaná dne 27. listopadu 2012 — Pågen Trademark v. OHIM (gifflar)
   (Věc T-520/12)
   2013/C 32/34
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Pågen Trademark AB (Malmö, Švédsko) (zástupce: J. Norderyd, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

               —

               Zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. září 2012 ve věci R 46/2012-2 a rozhodnout, že ochranná známka Společenství č. 10 090 331 GIFFLAR (fig) přihlášená společností Pågen Trademark AB bude zveřejněna a zapsána, nebo podpůrně, nařídit OHIM, aby ochrannou známku zveřejnil a zapsal;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „gifflar“ pro výrobky zařazené do tříd 29, 30 a 31 — přihláška ochranné známky Společenství č. 10 090 331

      Rozhodnutí průzkumového referenta: částečné zamítnutí přihlášky k zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009

               —

               porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009


title: Věc C-234/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 12. května 2014 – SIA „Ostas celtnieks“ v. Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 12. května 2014 – SIA „Ostas celtnieks“ v. Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs
   (Věc C-234/14)
   2014/C 212/24
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SIA „Ostas celtnieks“

      Žalovaný: Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs

      Předběžné otázky

   Mají být ustanovení směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2004/18/ES (1) ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, vykládána v tom smyslu, že neodporují tomu, aby byl pro účely snížení rizika nedodržení smlouvy v zadávací dokumentaci stanoven požadavek, že v případě získání veřejné zakázky uchazečem, který se odvolává na schopnosti jiných podnikatelů, je tento uchazeč povinen před přidělením zakázky uzavřít s příslušnými podnikateli smlouvu o spolupráci (přičemž v uvedené musí být smlouvě obsaženy konkrétní body stanovené v zadávací dokumentaci), nebo s uvedenými podnikateli vytvořit veřejnou obchodní společnost?

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd 06/07, s. 132.


title: Věc C-426/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Itálie) dne 18. září 2014 — Heart Life Croce Amica Srl v. Regione Piemonte

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Itálie) dne 18. září 2014 — Heart Life Croce Amica Srl v. Regione Piemonte
   (Věc C-426/14)
   (2014/C 431/21)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Heart Life Croce Amica Srl

      Žalovaný: Regione Piemonte

      Předběžné otázky

               1)

               Brání unijní právo v oblasti veřejných zakázek – v projednávaném případě se jedná o vyloučené smlouvy, obecné zásady volné hospodářské soutěže, zákazu diskriminace, transparentnosti a proporcionality – vnitrostátní právní úpravě, která umožňuje přímé zadání služby přepravy pacientů dobrovolnickým sdružením založeným především za účelem poskytování neplacených služeb, kterým se proplácí pouze skutečně vynaložené náklady?

               2)

               Je-li tento druh zadání shledán slučitelným s unijním právem, mohou spadat do pojmu „proplácení pouze skutečně vynaložených nákladů“ i „nepřímé a všeobecné“ náklady spojené s činností, kterou dobrovolnická sdružení trvale vykonávají, jako je mimořádná údržba prostředků používaných pro výkon služby, stravování provozovatelů, odměňování administrativních pracovníků a administrativního koordinátora ve vztahu k poskytovaným službám, potřebné telefonické a rádiové spojení mezi operačním střediskem služeb přepravy pacientů a stanicemi sdružení?


               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/2

         Rozhodnutí přijatá Soudním dvorem na všeobecné schůzi dne 15. ledna 2008
   (2008/C 51/03)
   Soudní dvůr Evropských společenství na své schůzi konané dne 15. ledna 2008 rozhodl přidělit p. Kasela k prvnímu a pátému senátu.
   První a pátý senát mají v důsledku toho následující složení.
   První senát
   p. Jann, předseda senátu
   p. Tizzano, p. Borg Barthet, p. Ilešič, p. Levits a p. Kasel.
   Pátý senát
   p. Tizzano, předseda senátu
   p. Borg Barthet, p. Ilešič, p. Levits a p. Kasel.


title: Věc T-382/09: Žaloba podaná dne 30. září 2009 — ERGO Versicherungsgruppe v. OHIM — DeguDent (ERGO)

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/23

         Žaloba podaná dne 30. září 2009 — ERGO Versicherungsgruppe v. OHIM — DeguDent (ERGO)
   (Věc T-382/09)
   2009/C 297/34
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ERGO Versicherungsgruppe AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde a J. Pause, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: DeguDent GmbH (Hanau/Main, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) č. R 44/2008-4 ze dne 23. července 2009;

               —

               uložit žalovanému nebo — v případě vedlejšího účastenství další účastníce řízení před žalovaným — vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatekal ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ERGO“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 1 až 45 (přihláška č. 3 292 638).

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: DeguDent GmbH.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Německá slovní ochranná známka č. 39 832 880 a ochranná známka Společenství č. 1 064 674„CERGO“ pro výrobky zařazené do třídy 10, přičemž námitky směřují pouze proti zápisu pro výrobky zařazené do třídy 5 a 10.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení čl. 42 odst. 5 první věty ve spojení s čl. 64 odst. 1 první větou a čl. 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009 (1), protože odvolací senát v celém rozsahu nerozhodl o předmětu odvolacího řízení,

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, protože mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-181/10: Žaloba podaná dne 23. dubna 2010 — Reagens v. Komise

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/42

         Žaloba podaná dne 23. dubna 2010 — Reagens v. Komise
   (Věc T-181/10)
   2010/C 179/74
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Itálie) zástupci: B. O'Connor, solicitor a L. Toffoletti, D. Gullo a E. De Giorgi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 23. února 2010 vydané v rámci potvrzující žádosti o přístup k dokumentům GESTDEM 2009/5145 (SG.E.3/HP/cr-Ares (2010)95823);

               —

               nařídit Komisi veřejné zpřístupnění dokumentů (v jejich nedůvěrné verzi), jejichž seznam je uveden na straně 3 napadeného rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobce domáhá podle článku 263 SFEU zrušení rozhodnutí Komise ze dne 23. února 2010 vydaného podle potvrzující žádosti o přístup k dokumentům GESTDEM 2009/5145 (SG.E.3/HP/cr-Ares (2010)95823), týkajících se řízení podle nařízení (ES) No 1049/2001 (1). Toto rozhodnutí se týkalo žádosti o přístup k dokumentům týkajících žádostí ohledně neschopnosti zaplatit pokutu uloženou žalobkyni za porušení článku 81 ES a článku 53 EHP (věc COMP/38589 — Tepelné stabilizátory).
   Na podporu svých návrhových žádání uvádí žalobkyně tyto žalobní důvody:

               Komise se dopustila zjevně nesprávného právního posouzení tím, že rozšiřujícím způsobem uplatnila výjimky podle článku 4 nařízení č. 1049/2001.

               Navíc se Komise dopustila zjevně nesprávného právního posouzení tím, že zamítla žádost o přístup k dokumentům z důvodu obrany obchodních zájmů podniků a ochrany účelu přešetřování.

               Dále Komise porušila právo žalobkyně na přístup k nedůvěrným verzím dokumentů podle nařízení č. 1049/2001 tím, že odmítla poskytnout částečný přístup.

               Konečně Komise porušila zásady řádné správy, legitimního očekávání, jakož i zásady zákonnosti správy tím, že odmítla přístup k informacím potřebným ke zjištění, jak Komise uplatňuje odstavec 35 pokynů o metodě stanovování pokut (2).

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise, Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331.

      (2)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003, Úř. věst. C 210, s. 2.


title: Věc T-313/14: Usnesení Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – Christian Dior Couture v. OHIM (Ztvárnění opakujícího se vzoru s reliéfním efektem) „Ochranná známka Společenství — Částečné zamítnutí zápisu — Částečné zpětvzetí přihlášky k zápisu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/21

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – Christian Dior Couture v. OHIM (Ztvárnění opakujícího se vzoru s reliéfním efektem)
   (Věc T-313/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Částečné zamítnutí zápisu - Částečné zpětvzetí přihlášky k zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 056/29)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Christian Dior couture SA (Paříž, Francie) (zástupce: M. Sabatier, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: S. Pétrequin a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. března 2014 (věc R 459/2013-4) týkajícímu se přihlášky k mezinárodnímu zápisu, který se vztahuje na Evropskou unii.

      Výrok

               1)

               Není již důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc T-426/08: Žaloba podaná dne 22. září 2008 – Itálie v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/56

         Žaloba podaná dne 22. září 2008 – Itálie v. Komise
   (Věc T-426/08)
   (2008/C 301/94)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: P. Gentili, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí K (2008) 3411 konečné ze dne 8. července 2008, oznámené dne 11. července 2008, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) v rozsahu, v němž vylučuje některé výdaje vynaložené Itálií.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím Komise z financování Společenství v rámci EZOZF vyloučila čtyři kategorie výdajů vynaložených Itálií v rámci hospodářských roků 2001 až 2006. Jde konkrétně o opravy vztahující se k určitým vývozním náhradám týkajícím se ovoce, zeleniny a cukru, podporám na zpracování citrusových plodů v rámci finančních roků 2004 a 2005, doplňkové dávce uplatněné na mléčné výrobky, jejichž objemy produkce a uvádění na trh přesahují mléčné kvóty přiznané v rámci hospodářského roku 2002-2003, jakož i podporám na plochy orné půdy v rámci hospodářských roků 2004, 2005 a 2006.
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně zdůrazňuje korektnost a vhodnost provedených kontrol.
   Konkrétně uplatňuje porušení povinnosti odůvodnění, zásady proporcionality, článků 11, 12 a 14 nařízení Komise (ES) č. 1392/2001 ze dne 9. července 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 3950/92, kterým se zavádí doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků (1); čl. 7 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (2); článku 31 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (3); článků 22 a 30 nařízení Komise (ES) č. 2419/2001 ze dne 11. prosince 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství zavedený nařízením Rady (EHS) č. 3508/92 (4) a článků 50, 51 a 30 nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (5).

      (1)  Úř. věst. L 187, 10.7.2001, s. 19; Zvl. vyd. 3/33, s. 104.

      (2)  Úř. věst. L 160, 26.6.1999, s. 103; Zvl. vyd. 3/25, s. 414.

      (3)  Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 327, 12.12.2001, s. 11.

      (5)  Úř. věst. L 141, 30.4.2004, s. 18.


title: Věc C-179/06: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. října 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 92/43/EHS — Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin — Posouzení důsledků pro životní prostředí)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/11

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. října 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-179/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Posouzení důsledků pro životní prostředí)
   (2007/C 297/15)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: D. Recchia, zmocněnec)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia, zmocněnec a G. Fiengo, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 6 odst. 3 ve spojení s článkem 7 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102) – Neprovedení posouzení důsledků řady průmyslových staveb pro zvláště chráněnou oblast IT 91220007 Murgia Alta
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 143, 17.6.2006.


title: Věc C-361/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. září 2009 Hansem Molterem proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 12. srpna 2009 ve věci T-141/09, Hans Molter v. Spolková republika Německo

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. září 2009 Hansem Molterem proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 12. srpna 2009 ve věci T-141/09, Hans Molter v. Spolková republika Německo
   (Věc C-361/09 P)
   2010/C 113/21
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Hans Molter (zástupce: T. Damerau, advokát)

      Další účastnice řízení: Spolková republika Německo
   Soudní dvůr Evropské unie (pátý senát) zamítl usnesením ze dne 5. února 2010 kasační opravný prostředek a rozhodl, že navrhovatel ponese vlastní náklady řízení.