title: Věc C-533/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 29. listopadu 2007 – Falco Privatstiftung a Thomas Rabitsch v. Gisela Weller-Lindhorst

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 29. listopadu 2007 – Falco Privatstiftung a Thomas Rabitsch v. Gisela Weller-Lindhorst
   (Věc C-533/07)
   (2008/C 37/20)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberster Gerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Falco Privatstiftung, Thomas Rabitsch

      Žalovaná: Gisela Weller-Lindhorst
   Předběžné otázky

               1.

               Je smlouva, kterou majitel nehmotného majetkového práva poskytne svému smluvnímu partnerovi právo užívání tohoto práva (licenční smlouva) smlouvou o „poskytování služeb“ ve smyslu čl. 5 bodu 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (nařízení Brusel I) (1)?

               2.

               V případě kladné odpovědi na první otázku:

                           2.1.

                           Je služba poskytována na každém místě v členském státě, na kterém je podle smlouvy povoleno užívání práva a kde k němu také skutečně dochází?

                           2.2.

                           Nebo je služba poskytována v bydlišti resp. místě hlavní správy poskytovatele licence?

                           2.3.

                           Je v případě kladné odpovědi na otázku 2.1 nebo na otázku 2.2 příslušný soud oprávněn rovněž rozhodovat o licenčních poplatcích, které vyplývají z užívání práva v jiném členském státě nebo ve třetím státě?

               3.

               V případě záporné odpovědi na první otázku nebo na otázku 2.1 a otázku 2.2: Je nutno příslušnost pro zaplacení licenčního poplatku podle čl. 5 bodu 1 písm. a) a c) nařízení Brusel I nadále posuzovat podle oněch zásad, které vyplývají z judikatury Soudního dvora Evropských společenství k čl. 5 bodu 1 úmluvy ze dne 27. září 1968 o soudní příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Bruselská úmluva)?

      (1)  Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42.


title: Věc T-97/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Rovi Pharmaceuticals v. OHIM — Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ROVI Pharmaceuticals — Starší obrazová ochranná známka Společenství ROVI a starší národní slovní ochranná známka ROVIFARMA — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Rovnost zacházení“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Rovi Pharmaceuticals v. OHIM — Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)
   (Věc T-97/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ROVI Pharmaceuticals - Starší obrazová ochranná známka Společenství ROVI a starší národní slovní ochranná známka ROVIFARMA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Rovnost zacházení)
   2013/C 336/37
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rovi Pharmaceuticals GmbH (Schlüchtern, Německo) (zástupce: M. Berghofer, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: G. Marín Raigal, P. López Ronda a G. Macias Bonilla, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. prosince 2010 (věc R 500/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Laboratorios Farmacéuticos Rovi, SA a Rovi Pharmaceuticals GmbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Rovi Pharmaceuticals GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených společností Laboratorios Farmacéuticos Rovi, SA během řízení před odvolacím senátem.

      (1)  Úř. věst. C 120, 16.4.2011.


title: Věc T-554/13: Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2017 – Maďarsko v. Komise

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/60

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2017 – Maďarsko v. Komise
   (Věc T-554/13) (1)

   (2017/C 144/85)
   Jednací jazyk: maďarština
   Předseda devátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc C-386/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. září 2014 — Evropská komise v. Kyperská republika

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/16

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. září 2014 — Evropská komise v. Kyperská republika
   (Věc C-386/13) (1)

   (2014/C 431/23)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7. 9. 2013.


title: Věc C-421/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. srpna 2011 Total SA, Elf Aquitaine SA proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 7. června 2011 ve věci T-206/06, Total a Elf Aquitaine v. Komise

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/6

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. srpna 2011 Total SA, Elf Aquitaine SA proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 7. června 2011 ve věci T-206/06, Total a Elf Aquitaine v. Komise
   (Věc C-421/11 P)
   2011/C 340/11
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Total SA a Elf Aquitaine SA (zástupci: E. Morgan de Rivery a A. Noël-Baron, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhují, aby Soudní dvůr

               —

               na základě článku 256 SFEU a článku 56 Protokolu č. 3 o statutu Soudního dvora Evropské unie zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2011, Total a Elf Aquitaine v. Komise ve věci T-206/06;

               —

               vyhověl žalobním návrhům předloženým v prvním stupni Tribunálu;

               —

               v důsledku toho zrušil čl. 1 písm. c) a d), čl. 2 písm. b) a články 3 a 4 rozhodnutí Komise č. K(2006) 2098, v konečném znění, ze dne 31. května 2006;

               —

               podpůrně, na základě článku 261 SFEU, změnil peněžité pokuty uložené společně a nerozdílně společnostem Elf Aquitaine a Total podle čl. 2 odst. b) rozhodnutí Komise č. K(2006) 2098, v konečném znění, ze dne 31. května 2006 na základě jeho pravomoci v plné jurisdikci z důvodu objektivních pochybení v odůvodnění a v argumentaci rozsudku Tribunálu (zejména co se týče pojednání odrazujícího charakteru Tribunálem) ze dne 7. června 2011, Total a Elf Aquitaine v. Komise, ve věci T-206/06, a snížil společně a nerozdílně uložené peněžité pokuty na 75 562 500 eur pro společnost Elf Aquitaine, a 58 500 000 eur pro společnost Total;

               —

               podpůrněji: na základě článku 261 SFEU změnil výši pokut uložených společně a nerozdílně společnostem Elf Aquitaine a Total podle čl. 2 písm. b) rozhodnutí Komise č. K(2006) 2098, v konečném znění, ze dne 31. května 2006 na základě jeho pravomoci v plné jurisdikci z důvodu objektivních pochybení v odůvodnění a argumentaci rozsudku, v míře, kterou bude Soudní dvůr považovat za vhodnou;

               —

               ještě podpůrněji: osvobodil společnosti Elf Aquitaine a Total od platby úroků z prodlení, které případně naběhly od data rozhodnutí Komise č. K(2006) 2098, v konečném znění, ze dne 31. května 2006 do vydání rozsudku Arkema ve věci T-217/06;

               —

               v každém případě uložil Evropské komisi náhradu všech nákladů řízení, včetně těch, které společnosti Elf Aquitaine a Total vynaložily před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňují navrhovatelky šest hlavních důvodů kasačního opravného prostředku a tři důvody podpůrné.
   Prvním důvodem společnosti Total SA a Elf Aquitaine SA uplatňují porušení článku 5 SEU Tribunálem tím, že potvrdil zásadu automatické odpovědnosti mateřských společností, použitou v projednávaném případě Komisí a odůvodněnou pojmem podnik ve smyslu článku 101 SFEU. Takový přístup je neslučitelný se zásadami svěření pravomocí a subsidiarity (první část), jakož i proporcionality (druhá část).
   Druhým důvodem navrhovatelky uplatňují zjevně nesprávný výklad vnitrostátního práva a pojmu podnik, jelikož Tribunál zejména přiznal nesprávnou právní sílu zásadě autonomie právnické osoby.
   Třetím důvodem navrhovatelky v podstatě tvrdí, že Tribunál záměrně nevyvodil důsledky z trestněprávní povahy sankcí v právu hospodářské soutěže a z nových povinností vyplývajících z Listiny základních práv EU. Tribunál totiž neoprávněně a chybně použil koncept podniku v právu Unie, čímž porušil předpoklad autonomie, na němž je založeno vnitrostátní právo společností, a rovněž trestněprávní povahu sankcí v právu hospodářské soutěže. Navrhovatelky navíc tvrdí, že Tribunál musel uplatnit i bez návrhu protiprávnost současného systému správního řízení před Komisí.
   Čtvrtým důvodem navrhovatelky uplatňují porušení práva na obhajobu vyplývající z nesprávného výkladu zásad spravedlnosti a rovnosti zbraní. Tribunál totiž souhlasil s tím, že Komise uplatnila probatio diabolica, a dopustil se pochybení tím, že rozhodl, že nezávislost dceřiné společnosti je třeba posuzovat obecně, s ohledem na kapitálové vazby k její mateřské společnosti, zatímco je třeba ji posuzovat s ohledem na jednání na daném trhu.
   Pátým důvodem navrhovatelky uplatňují porušení povinnosti odůvodnění, jelikož Tribunál stručně konstatoval odmítnutí jejích argumentů Komisí, aniž by poskytl jakoukoliv analýzu argumentů uplatňovaných naposled uvedeným orgánem (první část). Navrhovatelky se navíc dovolávají nesprávných právních posouzení ohledně požadavku odůvodnění kladeného na Komisi (druhá část) a vytýkají Tribunálu, že svým vlastním odůvodněním nahradil odůvodnění Komise (třetí část).
   Šestým důvodem navrhovatelky vytýkají porušení zásady řádné správy, jelikož částka pokuty uložené navrhovatelkám, tzn. mateřským společnostem, je vyšší, než pokuta uložená společnosti Arkema, dceřiné společnosti, která je pachatelkou porušení.
   Sedmým důvodem navrhovatelky vytýkají Tribunálu, že se dopustil několika nesprávných právních posouzení při uplatnění činitele 3 k zajištění odrazujícího účinku pokuty. Tribunál tím porušil pokyny z roku 1998 o metodě stanovování pokut (první část), jakož i nedělitelnost základní částky pokut (druhá část).
   Osmým důvodem navrhovatelky požadují snížení částky jim uložených pokut.
   Devátým a posledním důvodem požadují navrhovatelky zrušení úroků z prodlení, jež jsou vyžadovány Komisí při výkonu napadeného rozhodnutí i výkonu rozsudku.


title: Věc T-381/16: Žaloba podaná dne 13. července 2016 – Düll v. EUIPO – Cognitect (DaToMo)

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/14

      Žaloba podaná dne 13. července 2016 – Düll v. EUIPO – Cognitect (DaToMo)
      (Věc T-381/16)
      (2016/C 364/10)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Klaus Düll (Südergellersen, Německo) (zástupce: S. Wolff Marting, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cognitect, Inc. (Durham, Severní Karolína, Spojené státy americké)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobce

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „DaToMo“ Ochranná známka Evropské unie č. 6 715 627

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. dubna 2016, ve spojených věcech R 1383/2015-2 a R 1481/2015-2

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí pozměnil v tom smyslu, že v seznamu výrobků a služeb ochranné známky 6715627 DaToMo nebude v souvislosti se službami zařazenými do třídy 42, které po výše uvedeném rozhodnutí zůstaly, připojeno omezení na „all the aforementioned for the enterprise mobility management (EMM)“;

                  —

                  uložil EUIPO, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobcem.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení článku 50 nařízení č. 40/94.


title: Věc T-395/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/64

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise
   (Věc T-395/06) (1)

   (2008/C 301/119)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc T-26/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 26. června 2017 – Jalkh v. Evropský parlament „Řízení o předběžných opatřeních — Institucionální právo — Poslanec Evropského parlamentu — Výsady a imunity — Zbavení poslanecké imunity poslance Evropského parlamentu — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

text:
               14.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/24

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 26. června 2017 – Jalkh v. Evropský parlament
   (Věc T-26/17 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Institucionální právo - Poslanec Evropského parlamentu - Výsady a imunity - Zbavení poslanecké imunity poslance Evropského parlamentu - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2017/C 269/35)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Jean François Jalkh (Gretz Armainvillers, Francie) (zástupce: J. P. Le Moigne, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: M. Dean a S. Alonso de León, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Parlamentu ze dne 22. listopadu 2016 o zbavení imunity poslance Jean-Françoise Jalkha s ohledem na soudní řízení (č. 1422400530) zahájené před soudem prvního stupně v Paříži (Francie).

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Spojené věci T-529/08 až T-531/08: Usnesení Tribunálu ze dne 13. dubna 2010 — Diputación Foral de Álava a další v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Daňové výhody — Navrácení státních podpor prohlášených za protiprávní — Použití režimu složitých úroků — Potvrzující akt — Nepřípustnost“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/30

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. dubna 2010 — Diputación Foral de Álava a další v. Komise
   (Spojené věci T-529/08 až T-531/08) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Daňové výhody - Navrácení státních podpor prohlášených za protiprávní - Použití režimu složitých úroků - Potvrzující akt - Nepřípustnost“)
   2010/C 148/54
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (Španělsko) (věc T-529/08); Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (Španělsko) (věc T-530/08); a Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (Španělsko) (věc T-531/08) (zástupci: I. Sáenz Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupce: C. Urraca Caviedes, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení dopisu Komise ze dne 2. října 2008, kterým se žalobkyním oznamuje, že je třeba uplatnit složité úroky v rámci navrácení státních podpor prohlášených za protiprávní rozhodnutí Komise 2002/820/ES, 2002/894/ES a 2003/27/ES ze dne 11. července 2001 o režimu státních podpor poskytovaném Španělskem ve prospěch podniků provincií Álava, Guipúzcoa a Vizcaya v podobě daňového úvěru 45 % investic (Úř. věst. 2002, L 296, s. 1, Úř. věst. 2002, L 314, s. 26, Úř. věst. 2003, L 17, s. 1) a rozhodnutí Komise 2002/892/ES, 2002/540/ES a 2002/806/ES ze dne 11. července 2001 o režimu státních podpor poskytovaném Španělskem ve prospěch některých nově založených podniků v provincii Álava, Guipúzcoa a Vizcaya (Úř. věst. 2002, L 314, s. 1, Úř. věst. 2002, L 174, s. 31 a Úř. věst. 2002, L 279, s. 35), rozhodnutí byla potvrzena rozsudky Soudu ze dne 9. září 2009, Diputación Foral de Álava a další v. Komise (T-227/01 až T-229/01, T-265/01, T-266/01 a T-270/01, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) a Diputación Foral de Álava a další v. Komise (T-230/01 až T-232/01 a T-267/01 až T-269/01, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí).

      Výrok

               1)

               Žaloby se zamítají jako nepřípustné.

               2)

               Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa a Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya ponesou každý vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


title: Věc C-415/17: Žaloba podaná dne 10. července 2017 – Evropská komise v. Chorvatská republika

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/28

         Žaloba podaná dne 10. července 2017 – Evropská komise v. Chorvatská republika
   (Věc C-415/17)
   (2017/C 277/42)
   Jednací jazyk: chorvatština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: H. Støvlbæk, M. Mataija, G. von Rintelen, zmocněnci)

      Žalovaná: Chorvatská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Evropská komise navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               určil, že Chorvatská republika tím, že do 17. června 2016 nepřijala všechna opatření nezbytná pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/56/EU ze dne 16. dubna 2014, kterou se mění směrnice 2006/43/ES o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek (Úř. věst. L 158, 2014, s. 196), nebo každopádně tím, že je nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 této směrnice,

               —

               uložil Chorvatské republice v souladu s čl. 260 odst. 3 SFEU penále ve výši 9 275,20 eur za každý den prodlení ode dne vyhlášení rozsudku, kterým se konstatuje nesplnění povinnosti oznámit opatření k provedení směrnice 2014/56/EU,

               —

               uložit Chorvatské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Chorvatská republika nesplnila povinnost oznámit opatření k provedení směrnice 2014/56/EU ve lhůtě stanovené v článku 2 uvedené směrnice.


title: Věc T-224/15: Usnesení Tribunálu ze dne 10. prosince 2015 – Cofely Solelec a další v. Parlament „Žaloba na neplatnost — Veřejné zakázky na stavební práce — Zadávací řízení — Odmítnutí nabídky uchazeče — Zrušení napadeného aktu — Nevydání rozhodnutí ve věci“

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. prosince 2015 – Cofely Solelec a další v. Parlament
   (Věc T-224/15) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Veřejné zakázky na stavební práce - Zadávací řízení - Odmítnutí nabídky uchazeče - Zrušení napadeného aktu - Nevydání rozhodnutí ve věci“)
   (2016/C 059/20)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Lucembursko) Mannelli & Associés SA (Bertrange, Lucembursko) a Cofely Fabricom (Brusel, Belgie) (zástupci: původně V. Elvinger a S. Marx, poté S. Marx, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: L. Chrétien a M. Mraz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Generálního ředitelství Evropského parlamentu pro infrastrukturu a logistiku č. 103299 ze dne 27. dubna 2015, kterým byla odmítnuta nabídka žalobkyň týkající se části 75 „Elektřina – silnoproud“, v rámci zadávacího řízení INLO-D-UPIL-T-14-A04, týkajícího se projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Konrad Adenauer v Lucemburku (Lucembursko) a kterým byla dotčená veřejná zakázka zadána jinému uchazeči.

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé společnostem Cofely Solelec, Mannelli & Associés SA a Cofely Fabricom.

      (1)  Úř. věst. C 205, 22.6.2015.


title: Věc C-149/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 1. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate v. Porto Antico di Genova SpA

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 1. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate v. Porto Antico di Genova SpA
   (Věc C-149/06) (1)

   (2008/C 142/35)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 310, 16.12.2006.


title: Věc T-60/17: Žaloba podaná dne 31. ledna 2017 – Safe Skies v. EUIPO – Travel Sentry (TSA LOCK)

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/55

         Žaloba podaná dne 31. ledna 2017 – Safe Skies v. EUIPO – Travel Sentry (TSA LOCK)
   (Věc T-60/17)
   (2017/C 104/77)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Safe Skies LLC (New York, New York, Spojené státy americké) (zástupkyně: V. Schwepler, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Travel Sentry, Inc. (Windermere, Florida, Spojené státy americké)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „TSA LOCK“ – Ochranná známka Evropské unie č. 4 530 168

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. listopadu 2016, ve věci R 233/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               žalovanému uložil náhradu nákladů řízení před Tribunálem a (případnému) vedlejšímu účastníkovi uložil náhradu nákladů správního řízení před odvolacím senátem;

               —

               stanovil datum jednání pro případ, že Tribunál bez tohoto jednání nebude moci rozhodnout.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. g) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-826/14: Žaloba podaná dne 23. prosince 2014 – Španělsko v. Komise

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/47

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2014 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-826/14)
   (2015/C 065/63)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupci: M. Sampol Pucurull, Abogado del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               podpůrně, zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise ze dne 15. října 2014 [SA 35550 (2013/C) (ex 2013(NN)] o režimu daňových odpisů finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích.
   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

               1.

               První důvod založený na porušení čl. 108 odst. 2 SFEU ve spojení s článkem 13 nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (L 83, s. 1), a s článkem 296 SFEU, jelikož napadené rozhodnutí je aktem, který postrádá odůvodnění a neobsahuje hodnocení opatření ve světle rozsudků Tribunálu ze dne 7. listopadu 2014 (věci T-219/10 aT-399/11).

               2.

               Druhý důvod založený na porušení čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož sporný režim představuje obecné, a nikoliv selektivní opatření.

               3.

               Třetí důvod založený na neexistenci nové podpory a souvisejícím porušení článku 13 nařízení č. 659/1999.

               4.

               Čtvrtý důvod založený na porušení zásad právní jistoty a legitimního očekávání v souvislosti s článkem 14 nařízení č. 659/1999 a ve vztahu k tomu, co uvedla samotná Komise ve dvou dřívějších rozhodnutích.


title: Věc C-567/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 27. prosince 2007 – Minister voor Wonen, Wijken en Integratie v. Woningstichting Sint Servatius

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 27. prosince 2007 – Minister voor Wonen, Wijken en Integratie v. Woningstichting Sint Servatius
   (Věc C-567/07)
   (2008/C 64/36)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Raad van State
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Minister voor Wonen, Wijken en Integratie

      Žalovaná: Woningstichting Sint Servatius
   Předběžné otázky

               1.

               Jedná se o případ omezení volného pohybu kapitálu ve smyslu čl. 56 smlouvy o ES, jestliže podnik, který je ze zákona oprávněn zabezpečovat zájmy bydlení v Nizozemsku, k čemuž může využít veřejných prostředků, a který podle zákona smí vykonávat činnost výlučně v tomto zájmu a v zásadě má svou oblast působnosti v Nizozemsku (dále jen „registrovaný subjekt“), nesmí bez předchozího povolení ministra vykonávat žádné přeshraniční činnosti?

               2.a)

               Mohou být zájmy členského státu v oblasti bydlení považovány za zájem veřejného pořádku ve smyslu článku 58 Smlouvy o ES?

               2.b)

               Mohou být zájmy členského státu v oblasti bydlení považovány za naléhavý důvod obecného zájmu uznaný v judikatuře Soudního dvora?

               2.c)

               Může být zejména zájem na účinnosti a schopnosti financování systému bydlení členského státu považován za zájem veřejného pořádku ve smyslu článku 58 Smlouvy o ES nebo za naléhavý důvod obecného zájmu uznaný v judikatuře Soudního dvora?

               3.a)

               Je požadavek předchozího povolení pro registrovaný subjekt ve smyslu první otázky, za předpokladu, že představuje omezení pro které existuje odůvodnění ve smyslu otázek 2.a, 2.b a 2.c, nezbytný a přiměřený?

               3.b)

               Má členský stát, který se odvolá na toto odůvodnění, při určení rozsahu dotčeného obecného zájmu a způsobu, jak je tento zájem zabezpečován, širokou posuzovací pravomoc? Je při tom rovněž rozhodné, že Společenství v oblasti bydlení nemá žádné nebo jen velmi malé pravomoci?

               4.a)

               Může se členský stát pro odůvodnění omezení volného pohybu kapitálu kromě nebo ve spojení s naléhavými důvody obecného zájmu uvedenými v článku 58 Smlouvy o ES a uznanými v judikatuře Soudního dvora zároveň odvolat na čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, jestliže jsou dotčeným podnikům poskytnuta zvláštní práva a tyto podniky jsou pověřeny poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu?

               4.b)

               Shodují se obecné zájmy ve smyslu článku 58 Smlouvy o ES a naléhavé důvody obecného zájmu uznané v judikatuře Soudního dvora obsahově s obecnými hospodářskými zájmy ve smyslu čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES?

               4.c)

               Má odvolání se dotčeného členského státu na čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES s argumentem, že dotčené podniky, kterým jsou poskytnuta zvláštní práva, zabezpečují úkoly obecného hospodářského zájmu ve srovnání s odvoláním se na obecné zájmy ve smyslu článku 58 Smlouvy o ES a na naléhavé důvody obecného zájmu uznané v judikatuře Soudního dvora dodatečný význam?

               5.a)

               Mohou být podniky, jako jsou registrované subjekty ve smyslu první otázky, které jsou jednak povinny použít všechny své prostředky v zájmy bydlení, avšak zároveň vykonávají také hospodářské činnosti v oblasti bydlení, ohledně všech nebo části svých úkolů považovány za podniky, které jsou pověřeny poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu ve smyslu čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES?

               5.b)

               Je pro kladnou odpověď na otázku 5 a) nezbytné, aby dotčené podniky vedly oddělené účetnictví, pomocí něhož může být jednoznačně určeno, jaké výdaje a jaké příjmy jsou spojeny na jedné straně s jejich sociálními činnostmi a na druhé straně s jejich činnostmi hospodářskými, a aby tato povinnost byla stanovena ve vnitrostátním právním předpise? Musí pak přitom být zajištěno, aby finanční prostředky poskytnuté členským státem byly použity výhradně pro sociální činnosti a jejich kontinuitu?

               6.a)

               V případě, že je nutno registrovaný subjekt ve smyslu první otázky ohledně všech nebo části jeho činností považovat za podnik, který je pověřen poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu ve smyslu čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, může pověření k poskytování takových služeb odůvodňovat skutečnost, že registrovanému subjektu je uloženo omezení volného pohybu kapitálu ve smyslu článku 56 Smlouvy?

               6.b)

               Má členský stát, který se odvolá na toto odůvodnění, při určení rozsahu dotčeného obecného hospodářského zájmu a způsobu, jak je tento zájem zabezpečován, širokou posuzovací pravomoc? Je při tom rovněž rozhodné, že Společenství v oblasti bydlení nemá žádné nebo jen velmi malé pravomoci?

               7.a)

               Může okolnost, že členský stát určitému podniku ve smyslu čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES poskytne finanční prostředky, vyvolat nezbytnost územního omezení jeho činností, aby tak bylo zabráněno tomu, že by tyto finanční prostředky představovaly nepřípustnou státní podporu, a že by podniky použitím těchto prostředků v rozporu s tržními podmínkami v jiném členském státě soutěžily s podniky v tomto členském státě?

               7.b)

               Může členský stát, v tomto případě Nizozemsko, registrovaným subjektům ve smyslu první otázky, které mají v úmyslu v jiném členském státě vykonávat činnosti sociální a hospodářské povahy v oblasti bydlení, uložit požadavek předchozího povolení, jestliže v prvním uvedeném členském státě ještě neexistuje žádná zákonná povinnost, tyto dvě činnosti rozlišovat? Je požadavek předchozího povolení s ohledem na dodržení článků 87 a 88 Smlouvy o ES v tomto případě nezbytným a přiměřeným prostředkem?


title: Věc C-507/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Innsbruck (Rakousko) dne 13. prosince 2006 – Malina Klöppel v. Tiroler Gebietskrankenkasse

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Innsbruck (Rakousko) dne 13. prosince 2006 – Malina Klöppel v. Tiroler Gebietskrankenkasse
   (Věc C-507/06)
   (2007/C 56/25)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberlandesgericht Innsbruck
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Malina Klöppel

      Žalovaná: Tiroler Gebietskrankenkasse
   Předběžná otázka
   Je třeba článek 72 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (1) ve svém znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1386/2001 ze dne 5. června 2001 (2) ve spojení se článkem 3 tohoto nařízení, jakož i článkem 10a nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 (3) ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Komise (ES) č. 410/2002 ze dne 27. února 2002 (4) vykládat v tom smyslu, že s dobami pobírání rodinných dávek v jednom členském státu (zde ve SRN – Bundeserziehungsgeld [přídavek na výchovu dítěte]) musí být pro účely oprávnění k pobírání srovnatelné dávky v jiném členském státu (zde Rakousko – Kinderbetreuungsgeld [přídavek na domácí péči o dítě]) zacházeno stejně, a musí proto být pro účely oprávnění ve druhém členském státu kvalifikovány jako vlastní doby pobírání, jestliže oba rodiče během těchto dob pobírání musí být kvalifikováni jako zaměstnané osoby ve smyslu čl. 1 písm. a) bodu i) nařízení č. 1408/71?

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 2 (Zvl. vyd. 05/01, s. 35).

      (2)  Úř. věst. L 187, s. 11 (Zvl. vyd. 05/04, s. 129).

      (3)  Úř. věst. L 74, s. 1 (Zvl. vyd. 05/01, s. 83).

      (4)  Úř. věst. L 62, s. 17 (Zvl. vyd. 05/04, s. 209).


title: Věc C-244/09: Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 16. listopadu 2010 — Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/31

         Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 16. listopadu 2010 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-244/09) (1)

   ()
   2011/C 30/49
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 233, 26.9.2009.


title: Věc T-209/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. června 2008 – European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals a další v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Článek 230 čtvrtý pododstavec ES — Fyzické a právnické osoby — Sdružení — Rozhodnutí 2006/522/EHS — Osobní dotčení — Veterinární a hygienický dozor — Ochranná opatření související s influenzou ptáků )

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/23

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. června 2008 – European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals a další v. Komise
   (Věc T-209/06) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Článek 230 čtvrtý pododstavec ES - Fyzické a právnické osoby - Sdružení - Rozhodnutí 2006/522/EHS - Osobní dotčení - Veterinární a hygienický dozor - Ochranná opatření související s influenzou ptáků“)
   (2008/C 197/41)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals a další (West Maas et Waal, Nizozemsko); Vereniging van Im- en Exporteurs van Vogels en Hobbydieren (West Maas et Waal, Nizozemsko); Willem Plomp, jednající pod obchodní firmou Plomps Vogelhandel (Woerden, Nizozemsko); a Marinus Borgstein, jednající pod obchodní firmou Borgstein Birds & Zoofood Trading (West Maas et Waal, Nizozemsko) (zástupce: J. Wouters, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Erlbacher a M. van Heezik, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2006/522/ES ze dne 25. července 2006, kterým se mění rozhodnutí 2005/759/ES a 2005/760/ES, pokud jde o některá ochranná opatření související s vysoce patogenní influenzou ptáků a přesun některých živých ptáků do Společenství (Úř. věst. L 205, s. 28)
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyním se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení o předběžných opatřeních.

      (1)  Úř. věst. C 249, 14.10.2006.


title: Věc T-94/08: Žaloba podaná dne 22. února 2008 – Centre de coordination Carrefour v. Komise

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/43

         Žaloba podaná dne 22. února 2008 – Centre de coordination Carrefour v. Komise
   (Věc T-94/08)
   (2008/C 92/86)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Centre de coordination Carrefour SNC (Brusel, Belgie) (zástupci: X. Clarebout a K. Platteau, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž v rozporu s rozsudkem Forum 187 (1) nestanoví přechodné období;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise rozhodnutím 2003/755/ES ze dne 17. února 2003 prohlásila za neslučitelný s vnitřním trhem režim podpor, který Belgie zavedla ve prospěch koordinačních center usazených v Belgii (2). Toto rozhodnutí bylo zrušeno rozsudkem Soudního dvora ze dne 22. června 2006 (3) (dále jen „rozsudek Belgie a Forum 187 v. Komise“) v rozsahu, v němž nestanovilo přechodná opatření ve vztahu k některým koordinačním centrům, jejichž žádost o obnovení schválení v okamžiku oznámení tohoto rozhodnutí nebyla dosud vyřízena nebo u kterých platnost jejich schválení uplynula současně s oznámením uvedeného rozhodnutí nebo krátce po něm. Žalobce v této věci patří mezi koordinační střediska, na která se vztahuje uvedený výrok rozsudku.
   Komise dne 13. listopadu 2007 přijala nové rozhodnutí C(2007) 5416 konečné, kterým změnila rozhodnutí 2003/757/ES v tom směru, že prohlásila za neslučitelný s vnitřním trhem belgický zákon přijatý následně po rozsudku Belgie a Forum 187 v. Komise, jehož cílem bylo umožnit prodloužení přechodného období, po které mohou centra, na něž se vztahuje tento rozsudek, využívat předmětný režim, až do konce roku 2010. Rozhodnutí C(2007) 5416 konečné rovněž stanovilo, že toto přechodné období uplyne k 31. prosinci 2005. Jedná se o rozhodnutí, které je napadeno v rámci tohoto řízení.
   Žalobce na podporu své žaloby uvádí tři žalobní důvody.
   Předně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu rovnosti, jakož i povinnost Komise učinit opatření, která jsou obsahem rozsudku Belgie a Forum 187 v. Komise, z důvodu, že nezamezilo nerovnosti, na kterou poukázal tento rozsudek, neboť přechodné období poskytnuté žalobci bylo o mnoho kratší než období poskytnuté centrům, která se nacházejí podle toho, co uvádí Soudní dvůr, v podobné situaci. Tvrdí, že mu mělo být poskytnuto přechodné období až do 31. prosince 2010.
   Podpůrně se žalobce dovolává žalobního důvodu vycházejícího z porušení zásad právní jistoty a legitimního očekávání z důvodu, že napadené rozhodnutí stanoví přechodné období, které končí k 31. prosinci 2005, což vyvolává zpětné účinky a má za následek, že žalobce neměl potřebný čas k tomu, aby přijal nezbytná opatření k tomu, aby se do tohoto data přizpůsobil změně režimu. Žalobce na tomto základě a podpůrně tvrdí, že má právo, aby mu bylo poskytnuto přechodné období přinejmenším do 31. prosince 2009.
   Na závěr žalobce podpůrně předkládá žalobní důvod, který vychází z porušení zásady rovnosti spočívajícího v tom, že napadené rozhodnutí s ním zachází jinak než se čtyřmi koordinačními centry, která se podle něj v okamžiku prvního rozhodnutí 2003/757/ES nacházela v totožné situaci a kterým bylo obnoveno jejich schválení na dobu neurčitou. Na základě tohoto žalobního důvodu žalobce podpůrně tvrdí, že mu mělo být poskytnuto přechodné období přinejmenším do 31. prosince 2006.

      (1)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 22. června 2006, spojené věci C-182/03 a C-217/03, Belgie a Forum 187 v. Komise, Sb. rozh. s. 5479.

      (2)  Úř. věst. L 282, s. 25, opravené znění Úř. věst. 2003 L 285, s. 52.

      (3)  Viz poznámka pod čarou č. 1.


title: Věc C-155/06: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 96/29/Euratom — Ochrana zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření — Neexistence úplného provedení ve stanovené lhůtě)

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/7

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-155/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 96/29/Euratom - Ochrana zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření - Neexistence úplného provedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 211/11)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia a D. Lawunmi, zmocněnci)

      Žalovaný: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupce: C. White, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě všech předpisů nezbytných k dosažení souladu s článkem 54 směrnice Rady 96/29/Euratom ze dne 13. května 1996, kterou se stanoví základní bezpečnostní standardy na ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření (Úř. věst. L 159, s. 1; Zvl. vyd. 05/02, s. 291) – Neexistence ustanovení umožňujících provedení vhodného zásahu ve všech situacích vedoucích k přetrvávajícímu ozáření vyplývajícímu z následků radiační mimořádné situace nebo v minulosti vykonávané činnosti nebo pracovní činnosti
   Výrok

               1)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo všechna právní a správní opatření nezbytná k umožnění vhodného zásahu ve všech situacích vedoucích k přetrvávajícímu ozáření vyplývajícímu z následků radiační mimořádné situace nebo v minulosti vykonávané činnosti nebo pracovní činnosti, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 53 směrnice Rady 96/29/Euratom ze dne 13. května 1996, kterou se stanoví základní bezpečnostní standardy na ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 121, 20.5.2006.


title: Věc C-563/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākās tiesas Senāts (Lotyšská republika) dne 9. listopadu 2011 — SIA „Forvards V“ v. Valsts ieņēmumu dienests

text:
               14.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākās tiesas Senāts (Lotyšská republika) dne 9. listopadu 2011 — SIA „Forvards V“ v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Věc C-563/11)
   2012/C 13/17
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: SIA „Forvards V“

      Odpůrkyně: Valsts ieņēmumu dienests

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 17 odst. 2 písm. a) šesté směrnice (1) vykládat v tom smyslu, že osobě povinné k dani, která splňuje všechny základní požadavky pro odpočet daně z přidané hodnoty a u které se neprokázalo zneužívající jednání, lze odmítnout přiznání nároku na odpočet daně z přidané hodnoty odvedené při nákupu zboží, jestliže ze skutkových nebo právních důvodů nemohl druhý účastník plnění uskutečnit dodání zboží (druhý účastník plnění je fiktivní nebo jeho odpovědná osoba popírá existenci hospodářské činnosti či konkrétního plnění nebo nemá prostředky ke splnění smlouvy)?

               2)

               Může být okolnost, že druhý účastník plnění (osoba uvedená na faktuře) je považován za fiktivního (tedy že cílem jeho plnění není hospodářská činnost), sama o sobě důvodem pro nepřiznání nároku na odpočet daně z přidané hodnoty? Lze v takovém případě odmítnout přiznání nároku na odpočet daně na vstupu i tehdy, není-li zjištěno zneužití ze strany žadatele o odpočet daně na vstupu?

      (1)  Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1, Zvl. vyd. 09/01, s. 23).


20150731055616832015/C 270/57342014TFPC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150708434311Věc F-34/14: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 8. července 2015 – DP v. ACER „Veřejná služba – Zaměstnanci ACER – Smluvní zaměstnanec – Neobnovení smlouvy – Žaloba na neplatnost – Přípustnost žaloby – Námitka protiprávnosti čl. 6 odst. 2 OPO ACER ve smyslu čl. 85 odst. 1 PŘOZ – Žaloba na náhradu škody – Oznámení – Morální újma – Náhrada škody“
 ---documentbreak--- C2702015CS4310120150708CS0057431431Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 8. července 2015 – DP v. ACER
   (Věc F-34/14) (
         1
      )
   „„Veřejná služba — Zaměstnanci ACER — Smluvní zaměstnanec — Neobnovení smlouvy — Žaloba na neplatnost — Přípustnost žaloby — Námitka protiprávnosti čl. 6 odst. 2 OPO ACER ve smyslu čl. 85 odst. 1 PŘOZ — Žaloba na náhradu škody — Oznámení — Morální újma — Náhrada škody““2015/C 270/57Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: DP (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (zástupci: P. Martinet a S. Vaona, zmocněnci, D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí neobnovit smlouvu smluvního zaměstnance – žalobkyně a na náhradu utrpěné škody.

      Výrok rozsudku

            1)

            Rozhodnutí ze dne 20. prosince 2013, kterým ředitel Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů odmítl obnovit smlouvu DP se zrušuje.

            2)

            Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů zaplatí DP částku 7000 eur.

            3)

            Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů ponese vlastní náklady řízení a náklady řízení vynaložené DP.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 184, 16.6.2014, s. 46.


title: Věc T-228/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. září 2016 – Grupo de originación y análisis v. EUIPO – Bankinter (BK PARTNERS) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie BK PARTNERS — Starší národní slovní a obrazová ochranná známka bk. — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. září 2016 – Grupo de originación y análisis v. EUIPO – Bankinter (BK PARTNERS)
   (Věc T-228/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie BK PARTNERS - Starší národní slovní a obrazová ochranná známka bk. - Relativní důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 410/17)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grupo de originación y análisis, SL (Madrid, Španělsko) (zástupci: A. Burgueño Minguela a H. Pequerul Palenciano, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: B. Uriarte Valiente a J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Bankinter, SA (Madrid) (zástupce: A. Gómez López, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. března 2015 (věc R 1329/2014-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Bankinter a Grupo de originación y análisis.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Grupo de originación y análisis, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 213, 29.6.2015.


title: Věc T-505/13 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. ledna 2014 — Stichting Sona a Nao v. Komise ( „Předběžné patření — Režim přidružení zámořských zemí a území — Desátý Evropský rozvojový fond — Prováděcí pravidla — Nizozemské Antily — Návrh na odklad vykonatelnosti — Návrh na nařízení předběžných opatření — Přípustnost“ )

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/34

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. ledna 2014 — Stichting Sona a Nao v. Komise
   (Věc T-505/13 R)
   (Předběžné patření - Režim přidružení zámořských zemí a území - Desátý Evropský rozvojový fond - Prováděcí pravidla - Nizozemské Antily - Návrh na odklad vykonatelnosti - Návrh na nařízení předběžných opatření - Přípustnost)
   2014/C 45/59
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Stichting Sona (Curaçao, Nizozemské Antily); a Nao NV (Curaçao) (zástupci: R. Martens, K. Beirnaert a A. Van Vaerenbergh, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupcei: M. van Beek, G. Wils a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

      Předmět věci

   Jednak návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise, kterým byl ustanoven subjekt International Management Group jako pověřený subjekt v rámci nepřímého centralizovaného řízení s prostředky na provedení jednotného programového dokumentu pro Nizozemské Antily na základě Desátého Evropského rozvojového fondu, a jednak návrh směřující k vydání příkazu ve formě předběžného opatření vůči Komisi vést jednání v dobré víře s žalobkyněmi s ohledem na uzavření dohody o delegování, kterou se první uvedená navrhovatelka pověří provedením 10. Evropského rozvojového fondu v souvislosti s Nizozemskými Antilami do předložení závěrečné zprávy Evropského úřadu pro boj proti podvodům o šetření týkajícím se odvodňovacího projektu na ostrově Bonnaire

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc F-12/16: Žaloba podaná dne 19. února 2016 – ZZ v. Frontex

text:
               10.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/22

         Žaloba podaná dne 19. února 2016 – ZZ v. Frontex
   (Věc F-12/16)
   (2016/C 165/29)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí neobnovit pracovní smlouvu dočasného zaměstnance s žalobcem, jakož i návrh na náhradu škody za údajně způsobenou újmu.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               přiznat žalobci částku 12 000 eur z titulu újmy způsobené v souvislosti s přijetím tohoto rozhodnutí;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-442/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. října 2006 – Biofarma v. OHIM – Anca Health Care (CAFON) ( Ochranná známka Společenství — Zpětvzetí přihlášky k zápisu — Nevydání rozhodnutí ve věci )

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/17

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. října 2006 – Biofarma v. OHIM – Anca Health Care (CAFON)
   (Věc T-442/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Zpětvzetí přihlášky k zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci“)
   (2006/C 310/35)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Biofarma (Madrid, Španělsko) (zástupci: V. Gil Vega a A. Ruiz López, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. García Murillo, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Anca Health Care Limited (Londýn, Spojené království)(zástupci: Mathys & Squire)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 26. září 2005 (věc R 98/2005-1), týkajícímu se námitkového řízení ohledně přihlášky slovní ochranné známky „CAFON“ jako ochranné známky Společenství.
   Výrok

               1.

               O žalobě již není namístě vydat rozhodnutí.

               2.

               Žalobkyně ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc T-629/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. listopadu 2015 – Jaguar Land Rover v. OHIM (tvar auta) „Ochranná známka Společenství — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství — Tvar auta — Absolutní důvod pro zamítnutí — Neexistence rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. listopadu 2015 – Jaguar Land Rover v. OHIM (tvar auta)
   (Věc T-629/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství - Tvar auta - Absolutní důvod pro zamítnutí - Neexistence rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 016/44)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jaguar Land Rover Ltd (Coventry, Spojené království) (zástupci: F. Delord a R. Grewal, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: I. Harrington, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. dubna 2014 (věc R 1622/2013-2) týkajícímu se přihlášky trojrozměrného označení složeného z tvaru auta jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 24. dubna 2014 (věc R 1622/2013-2) se zrušuje v rozsahu, v němž zamítá zápis navrhované ochranné známky, pokud jde o „vozidla na vzdušný a parní pohon“ spadající do třídy 12.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Jaguar Land Rover Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí devět desetin nákladů řízení, které vznikly Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

               4)

               OHIM ponese jednu desetinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13.10.2014.


title: Věc C-519/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. prosince 2006 Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 27. září 2006 ve věci T-168/01, GlaxoSmithKline Services Unlimited původně Glaxo Wellcome plc v. Komise Evropských společenství

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. prosince 2006 Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 27. září 2006 ve věci T-168/01, GlaxoSmithKline Services Unlimited původně Glaxo Wellcome plc v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-519/06 P)
   (2007/C 56/32)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (zástupci: M. Araujo Boyd, abogado, J. L. Buendía Sierra, člen právní služby)

      Další účastníci řízení: Komise Evropských společenství, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma, SA, GlaxoSmithKline Services Unlimited, původně Glaxo Wellcome plc
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit bod 1 výroku rozsudku Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 ve věci T-168/01;

               —

               vydat konečný rozsudek ve věci T-168/01 tak, že bude zcela zamítnuta žaloba společnosti GLAXO a potvrzeno rozhodnutí Komise 2001/791/ES; a

               —

               zrušit body 3, 4 a 5 výroku uvedeného rozsudku, týkající se nákladů řízení, a uložit společnosti GLAXO náhradu veškerých nákladů řízení vzniklých ve věci T-168/01 a v řízení o tomto kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že napadený rozsudek musí být zrušen z těchto důvodů:
   Nesprávné použití čl. 81 odst. 1 ES.
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že Soud prvního stupně (dále jen „Soud“) nesprávně zamítl zjištění Komise, že cílem systému dvojích cen společnosti GLAXO bylo vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže, a namítá, že dvojí ceny a zákazy vývozu jsou ve své podstatě protisoutěžní. Konstatuje také, že Soud použil nesprávně čl. 81 odst. 1 ES v kontextu regulovaného odvětví, neboť rozsudek nesprávně analyzuje právní a ekonomický kontext případu a jelikož Soud provedl zjevně nesprávné právní posouzení účelu pravidel hospodářské soutěže obsažených ve Smlouvě o ES a nesprávnou analýzu prospěchu, která plyne spotřebiteli z paralelního obchodu.
   Nesprávné použití čl. 81 odst. 3 ES
   Podle napadeného rozsudku Komise chybně posoudila příčinnou souvislost mezi paralelním obchodem a inovací a mezi článkem 4 obecných prodejních podmínek a inovací. Soud také rozhodl, že závěry Komise týkající se vlivu měnového kolísání na paralelní obchod mezi Španělskem a Velkou Británií byly chybné. Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek se domnívá, že posouzení těchto bodů ze strany Komise bylo zcela správné, že nedošlo k žádnému zjevnému pochybení při posouzení, a že tedy Soud nesprávně vyložil čl. 81 odst. 3 ES.
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek nakonec tvrdí, že Soud obrátil důkazní břemeno ohledně čl. 81 odst. 3 ES, a že nesprávně analyzoval hodnocení druhé, třetí a čtvrté podmínky tohoto článku, provedené Komisí. Zastává názor, že všechny čtyři podmínky pro udělení výjimky podle čl. 81 odst.3 jsou kumulativní a nesplnění jedné z nich tedy stačí pro to, aby Komise zamítla žádost o výjimku. V důsledku toho nemůže Soud zrušit zamítavé rozhodnutí, pokud předtím zcela neposoudil analýzu Komise týkající se čtyř podmínek obsažených v čl. 81 odst. 3 a dospěl k závěru, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení těchto podmínek.


title: Věc C-421/15 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. května 2017 – Yoshida Metal Industry Co. Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Zápis označení tvořených povrchem s černými body — Prohlášení neplatnosti — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) — Článek 51 odst. 3“

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. května 2017 – Yoshida Metal Industry Co. Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S
   (Věc C-421/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Zápis označení tvořených povrchem s černými body - Prohlášení neplatnosti - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) - Článek 51 odst. 3“)
   (2017/C 239/06)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (zástupci: J. Cohen, Solicitor, T. St Quintin, Barrister, G. Hobbs, QC)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: A. Folliard-Monguiral, D. Gaja a J. Crespo Carrillo, zmocněnci), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S (zástupci: H. Pernez, avocate a R. Löhr, Rechtsanwalt)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Yoshida Metal Industry Co. Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 389, 23.11.2015.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. července 2005 ve věci T-126/03: Reckitt Benckiser (España), SL proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Nebezpečí záměny — Důkaz o užívání starší ochranné známky — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ALADIN — Starší národní slovní ochranná známka ALADDIN — Článek 8 odst. 1 písm. b) a článek 43 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/14

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 14. července 2005
   ve věci T-126/03: Reckitt Benckiser (España), SL proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Nebezpečí záměny - Důkaz o užívání starší ochranné známky - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ALADIN - Starší národní slovní ochranná známka ALADDIN - Článek 8 odst. 1 písm. b) a článek 43 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 40/94)
   (2005/C 229/28)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-126/03, Reckitt Benckiser (España), SL, se sídlem v Barceloně (Španělsko), zastoupená M. Esteve Sanzem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: A. von Mühlendhal, I. de Medrano Caballero a A. Folliard-Monguiral), přičemž druhým účastníkem řízení u odvolacího senátu OHIM je Aladin Gesellschaft für innovative mikrobiologische System GmbH, se sídlem v Luckenwalde (Německo), jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 31. ledna 2003 (věc R 389/2002-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Reckitt Benckiser (España), SL, a Aladin Gesellschaft für innovative mikrobiologische Systeme GmbH, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, V. Tiili a V. Vadapalas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: J. Palacio González, vrchní rada, vydal dne 14. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 31. ledna 2003 se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 7.6.2003.


title: Věc T-357/13: Usnesení Tribunálu ze dne 10. prosince 2013 — European Space Imaging v. Komise

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/45

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. prosince 2013 — European Space Imaging v. Komise
   (Věc T-357/13) (1)

   2014/C 45/82
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7.9.2013.


title: Věc T-434/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2016 – Arbuzov v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Zmrazení finančních prostředků — Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje — Zařazení jména žalobce na seznam — Důkaz opodstatněnosti zařazení na seznam“

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2016 – Arbuzov v. Rada
   (Věc T-434/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Zařazení jména žalobce na seznam - Důkaz opodstatněnosti zařazení na seznam“)
   (2016/C 098/49)
   Jednací jazyk: čeština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Sergej Arbuzov (Kyjev, Ukrajina) (zástupci: M. Machytková a P. Radošovský, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Westerhof Löfflerová a J. P. Hix, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 66, s. 26) a prováděcího rozhodnutí Rady 2014/216/SZBP ze dne 14. dubna 2014, kterým se provádí rozhodnutí 2014/119 (Úř. věst. L 111, s. 91), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobce zapsáno na seznam osob, subjektů a orgánů, na které se použijí tato omezující opatření.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, ve znění prováděcího rozhodnutí Rady 2014/216/SZBP ze dne 14. dubna 2014, kterým se provádí rozhodnutí 2014/119 se zrušuje v rozsahu, v němž se vztahuje na Sergeje Arbuzova.

               2)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Sergejem Arbuzovem.

      (1)  Úř. věst. C 282, 25.8.2014.


title: Věc C-323/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 30. května 2017 – People Over Wind, Peter Sweetman v. Coillte Teoranta

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 30. května 2017 – People Over Wind, Peter Sweetman v. Coillte Teoranta
   (Věc C-323/17)
   (2017/C 277/38)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court (Irsko)

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: People Over Wind, Peter Sweetman

      Žalovaná: Coillte Teoranta

      Předběžná otázka

   Je možné, a případně za jakých okolností, zohlednit zmírňující opatření při provádění screeningu pro účely odpovídajícího posouzení podle čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích (1)?

      (1)  Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. 1992, L 206, s. 7).


title: Věc C-370/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. ledna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret – Dánsko) – trestní řízení proti Uwemu Kay Festersenovi (Svoboda usazování — Volný pohyb kapitálu — Články 43 ES a 56 ES — Omezení nabývání zemědělských hospodářství — Povinnost nabyvatele zřídit si na zemědělském statku s pozemky trvalé bydliště)

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. ledna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret – Dánsko) – trestní řízení proti Uwemu Kay Festersenovi
   (Věc C-370/05) (1)

   (Svoboda usazování - Volný pohyb kapitálu - Články 43 ES a 56 ES - Omezení nabývání zemědělských hospodářství - Povinnost nabyvatele zřídit si na zemědělském statku s pozemky trvalé bydliště)
   (2007/C 56/14)
   Jednací jazyk: dánština
   Předkládající soud
   Vestre Landsret
   Účastník původního trestního řízení
   Uwe Kay Festersen.
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Vestre Landsret – Výklad článků 43 ES a 56 ES – Vnitrostátní právní předpisy podmiňující nabytí zemědělského hospodářství zřízením si trvalého bydliště na tomto hospodářství
   Výrok

               1)

               Článek 56 ES brání tomu, aby taková vnitrostátní právní úprava, jaká je dotčena v původním řízení, podmiňovala nabytí zemědělského statku s pozemky tím, že si nabyvatel zřídí na tomto statku trvalé bydliště.

               2)

               Tento výklad článku 56 ES nemůže být odlišný v případě, kdy nabytý zemědělský statek s pozemky nepředstavuje životaschopné hospodářství a kdy se obytná budova nachází v městské oblasti.

      (1)  Úř. věst. C 315, 10.12.2005.


title: Věc T-144/04: Žaloba podaná dne 13. dubna 2004 Télévision Française 1 SA proti Komisi Evropských společenství

text:
               26.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/8

         Žaloba podaná dne 13. dubna 2004 Télévision Française 1 SA proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-144/04)
   (2004/C 168/15)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 13. dubna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Télévision Française 1 SA, se sídlem v Boulogne (Francie), zastoupenou Jean-Paulem Hordiesem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 10. prosince 2003 č. K (2003) 4497 konečné týkající se státních podpor poskytovaných Francií ve prospěch „France 2“ a „France 3“ mezi roky 1988 a 1994 v rozsahu, v němž je prohlašuje za slučitelné se společným trhem podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Na základě stížnosti žalobkyně rozhodla Komise zahájit formální vyšetřovací řízení stanovené v čl. 88 odst. 2 ES ohledně investičních subvencí a kapitálových dotací, které obdržely televizní kanály „France 2“ a „France 3“ mezi roky 1988 a 1994. V napadeném rozhodnutí Komise rozhodla kvalifikovat tato opatření jako státní podpory ve smyslu článku 87 ES, ale prohlásila je za slučitelné se Smlouvou o ES na základě čl. 86 odst. 2.
   Ve svém prvním žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí obsahuje chybné odůvodnění a porušuje čl. 86 odst. 2 ES a ustanovení týkající se státních podpor. Žalobkyně popírá závěr Komise, že poslání těchto dvou dotyčných kanálů odpovídá službě obecného zájmu ve smyslu čl. 86 odst. 2 s tím, že zdůrazňuje, že její vlastní poslání je téměř totožné, aniž by bylo považováno za službu obecného zájmu. Žalobkyně též zpochybňuje finanční analýzu těchto podpor, kterou provedla Komise v napadeném rozhodnutí.
   Ve svém druhém žalobním důvodu žalobkyně uplatňuje, že Komise nesprávně použila směrnici 80/723 (1) tím, že rozhodla, že se tato směrnice nepoužije na činnost vysílání veřejnoprávních kanálů před rokem 2000. Na stejném základě se žalobkyně dovolává nepřesného použití protokolu o systému veřejnoprávního vysílání v členských státech, přiloženého ke Smlouvě o ES.

      (1)  Směrnice Komise 80/723/EHS ze dne 25. června 1980 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky (Úř. věst. L 195, 29.7.1980, s. 35-37).


title: Věc C-215/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 4. května 2010 — Pacific World Limited, FDD International Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 4. května 2010 — Pacific World Limited, FDD International Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Věc C-215/10)
   ()
   2010/C 209/21
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Pacific World Limited, FDD International Limited

      Žalovaný: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Předběžné otázky

               1)

               Je nařízení Komise (ES) č. 1417/2007 (1) ze dne 28. listopadu 2007 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury platné v rozsahu, v němž zařazuje umělé nehty a tím i soupravy umělých nehtů, popsané v příloze 1 tohoto nařízení do podpoložky KN 3926 90 97?

               2)

               Je-li odpověď na první otázku záporná, je třeba kombinovanou nomenklaturu vykládat tak, že vyžaduje, aby dotčené soupravy umělých nehtů byly zařazeny jako „kosmetické přípravky nebo líčidla a přípravky pro péči o pokožku (jiné než léky), včetně opalovacích nebo ochranných přípravků; přípravky pro manikúru nebo pedikúru […] přípravky pro manikúru nebo pedikúru“ do sazební podpoložky 3304 30 00 nebo jako „jiné nožířské zboží (např. strojky na stříhání vlasů, řeznické a kuchyňské sekáčky, štípací sekery, kolébací nože, nože na papír); soupravy a nástroje na manikúru nebo pedikúru (včetně pilníčků na nehty) […] soupravy a nástroje na manikúru nebo pedikúru (včetně pilníčků na nehty)“ do sazební podpoložky 8214 20 00?

      (1)  Úř. věst. L 316, s. 4.


title: Věc F-107/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 22. května 2008 – Daskalis v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Odměna — Článek 7 odst. 2 služebního řádu — Dočasný příspěvek — Nepřípustnost )

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/31

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 22. května 2008 – Daskalis v. Komise
   (Věc F-107/07) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Odměna - Článek 7 odst. 2 služebního řádu - Dočasný příspěvek - Nepřípustnost“)
   (2008/C 183/62)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Constantin Daskalis (Brusel, Belgie) (zástupce: S.A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí, kterým se na dobu jednoho roku omezuje období, po které může být žalobci, který je úředníkem, jenž byl vyzván, aby dočasně nastoupil na pracovní místo vedoucího oddělení, vyplácen příplatek stanovený v čl. 7 odst. 2 služebního řádu
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 315, 22.12.2007, s. 46.


title: Věc F-76/08: Žaloba podaná dne 18. září 2008 – Behmer v. Parlament

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/56

         Žaloba podaná dne 18. září 2008 – Behmer v. Parlament
   (Věc F-76/08)
   (2008/C 285/103)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Joachim Behmer (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí o nepovýšení žalobce do platové třídy AD13 na základě hodnotícího období 2007
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí o nepovýšení žalobce do platové třídy AD13 na základě hodnotícího období 2007;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-347/06: Žaloba podaná dne 4. prosince 2006 – Nynäs Petroleum a Nynas Belgium v. Komise

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/19

         Žaloba podaná dne 4. prosince 2006 – Nynäs Petroleum a Nynas Belgium v. Komise
   (Věc T-347/06)
   (2007/C 20/27)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: AB Nynäs Petroleum (Stockholm, Švédsko) a Nynas Belgium AB (Zaventem, Belgie) (zástupci: A. Howard a M. Dean, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit článek 1 rozhodnutí v rozsahu, v němž přičítá společnou a nerozdílnou odpovědnost AB Nynas;

               —

               zrušit článek 2 rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá Nynas pokutu ve výši 13,5 mil. eur, nebo, podpůrně, snížit tuto pokutu odpovídajícím způsobem; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhají částečného zrušení rozhodnutí Komise K (2006) 4090 konečné ze dne 13. září 2006 ve věci COMP/F/38.456 – Bitumen – NL, kterým Komise shledala, že žalobkyně spolu s ostatními podniky porušily článek 81 ES tím, že pravidelně a společně stanovovaly hrubé ceny pro prodej a nákup silničního bitumenu v Nizozemsku a jednotné slevy z hrubé ceny společnostem silničního stavitelství, které se účastnily kartelové dohody, a nižší maximální slevy z hrubé ceny ostatním společnostem silničního stavitelství.
   Na podporu své žaloby žalobkyně tvrdí, že se, zaprvé, Komise dopustila nesprávných právních posouzení a nesprávných posouzení skutkového stavu tím, že uznala Nynäs Petroleum společně a nerozdílně odpovědnou za protiprávní jednání způsobené Nynas Belgium, jelikož Nynas Belgium fungovala jako nezávislá právnická osoba, která určovala svou obchodní politiku nezávisle na Nynäs Petroleum. Podle žalobkyň Komise neprokázala, že Nynäs Petroleum měla pravomoc řídit operace Nynas Belgium v takové míře, aby ji připravila o jakoukoli skutečnou nezávislost při určování jejího vlastního způsobu jednání na trhu.
   Zadruhé, žalobkyně tvrdí, že Komise nepřihlédla v rozporu se zásadami legitimního očekávání a rovného zacházení k ustanovením oznámení o shovívavosti (1), když se odmítla zabývat hodnotou informací dobrovolně poskytnutých žalobkyněmi podle části B oznámení o shovívavosti a odmítla žalobkyním snížení pokuty z důvodu spolupráce. Žalobkyně tvrdí, že se Komise mimo jiné dopustila následujících nesprávných právních posouzení a nesprávných posouzení skutkového stavu:

               —

               Komise nesprávně došla k závěru, že informace poskytnuté žalobkyněmi svou povahou nepodpořily schopnost Komise prokázat protiprávní jednání, jelikož ostatní účastníci, kteří se podíleli na protiprávním jednání, již protiprávní jednání připustili a ostatní odpovědi na žádost o informace již potvrdily existenci systému jednání;

               —

               Komise nesprávně došla k závěru, že informace poskytnuté žalobkyněmi nepředstavovaly značnou přidanou hodnotu.

      (1)  Oznámení o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2002, C 45, s. 3).


title: Věc T-357/13: Žaloba podaná dne 5. července 2013 — European Space Imaging v. Komise

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/44

         Žaloba podaná dne 5. července 2013 — European Space Imaging v. Komise
   (Věc T-357/13)
   2013/C 260/80
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Space Imaging GmbH (Mnichov, Německo), (zástupce: W. Trautner)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí o zrušení užšího řízení oznámené dopisem ze dne 5. června 2013;

               —

               zrušil rozhodnutí o novém zadání prostřednictvím otevřeného řízení oznámené dopisem ze dne 5. června 2013;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality.

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že Komise tím, že zrušila zadávací řízení na dodání satelitních údajů a s nimi souvisejících služeb na podporu kontrol v rámci společné hospodářské politiky (Úř. věst. 2012/S 183-299269), porušila zásadu proporcionality zakotvenou v čl. 89 odst. 1 finančního nařízení (1). V této souvislosti zejména uvádí, že postup Komise porušuje obecnou zásadu, podle které má být zrušení zadávacího řízení posledním prostředkem („ultima ratio“). Žalobkyně je toho názoru, že Komise byla povinna vyzvat uchazeče k podání konkrétních nabídek před tím, než mohla rozhodnout, zda skutečně nebyly podány žádné hospodářsky výhodné nabídky.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady transparentnosti.

                           —

                           Žalobkyně v rámci druhého žalobního důvodu uvádí, že Komise porušila zásadu transparentnosti zakotvenou v čl. 89 odst. 1 finančního nařízení tím, že odmítla poskytnout konkrétní informace odůvodňující zrušení veřejného zadávacího řízení. Žalobkyně zejména nemůže ověřit, zda uplatňované důvody vůbec existují. Dále uvádí, že vysoce specializovaná povaha trhu dodavatelů satelitních údajů má za důsledek významné omezení počtu potenciálních uchazečů a v této souvislosti kritizuje skutečnost, že Komise před vydáním svého rozhodnutí o zrušení nabídkového řízení neupozornila, že pokud nebude dosaženo určitého počtu uchazečů, přichází v úvahu zrušení zadávacího řízení.

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).


title: Věc C-68/15: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Grondwettelijk Hof – Belgie) – X v. Ministerraad „Řízení o předběžné otázce — Svoboda usazování — Směrnice o mateřských a dceřiných společnostech — Daňové právní předpisy — Daň ze zisku společností — Rozdělování dividend — Srážková daň — Dvojí zdanění — Fairness Tax“

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Grondwettelijk Hof – Belgie) – X v. Ministerraad
   (Věc C-68/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Svoboda usazování - Směrnice o mateřských a dceřiných společnostech - Daňové právní předpisy - Daň ze zisku společností - Rozdělování dividend - Srážková daň - Dvojí zdanění - Fairness Tax“)
   (2017/C 239/04)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Grondwettelijk Hof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: X

      Žalovaná: Ministerraad

      Výrok

               1)

               Svoboda usazování musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takovým daňovým právním předpisům členského státu, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, podle kterých jsou společnost-nerezident, která v tomto členském státě vykonává hospodářskou činnost prostřednictvím stálé provozovny, i společnost-rezident, včetně dceřiné společnosti-rezidenta jiné společnosti-nerezidenta, osobami povinnými k takové dani, jako je fairness tax, když tyto společnosti rozdělují dividendy, které v důsledku využití určitých daňových zvýhodnění stanovených vnitrostátním daňovým systémem nejsou zahrnuty do jejich konečného zdanitelného výsledku, pokud způsob určení zdanitelného základu této daně nevede k tomu, že s touto společností-nerezidentem je fakticky zacházeno méně příznivě než se společností-rezidentem, což musí ověřit předkládající soud.

               2)

               Článek 5 směrnice Rady 2011/96/EU ze dne 30. listopadu 2011 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takovým daňovým právním předpisům členského státu, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, které upravují takovou daň, jako je fairness tax, k níž jsou povinny společnosti-nerezidenti, které v tomto členském státě vykonávají hospodářskou činnost prostřednictvím stálé provozovny, jakož i společnosti-rezidenti, včetně dceřiné společnosti-rezidenta jiné společnosti-nerezidenta, když rozdělují dividendy, které v důsledku využití určitých daňových zvýhodnění stanovených vnitrostátním daňovým systémem nejsou zahrnuty do jejich konečného zdanitelného výsledku.

               3)

               Článek 4 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/96 ve spojení s odstavcem 3 téhož článku musí být vykládán v tom smyslu, že toto ustanovení brání takovým vnitrostátním daňovým právním předpisům, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, pokud tyto právní předpisy mají v situaci, kdy jsou zisky obdržené mateřskou společností od její dceřiné společnosti rozděleny touto mateřskou společností později než v roce, v průběhu kterého byly obdrženy, za následek zdanění těchto zisků v míře přesahující horní hranici 5 % stanovenou v citovaném ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 146, 4.5.2015.


title: Věc T-285/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. prosince 2008 – Itálie v. Parlament a Komise ( Překážka řízení — Námitka nepřípustnosti — Částečná nepřípustnost žaloby — Nemožnost přičíst napadený akt Parlamentu )

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/26

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. prosince 2008 – Itálie v. Parlament a Komise
   (Věc T-285/07) (1)

   („Překážka řízení - Námitka nepřípustnosti - Částečná nepřípustnost žaloby - Nemožnost přičíst napadený akt Parlamentu“)
   (2009/C 55/49)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: I. Bruni, zmocněnec, ve spolupráci s P. Gentili, Avvocato dello Stato)

      Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: A. Lukošiūtė, R. Ignătescu a G. Mazzini, zmocněnci); a Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a A. Aresu, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice na podporu žalobkyně: Řecká republika (zástupci: S. Vodina a M. Michelogiannaki, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení oznámení o všeobecném výběrovém řízení EPSO/AD/95/07, vyhlášeném za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí na místa 20 administrátorů (AD 5) v oblasti informační vědy (knihovnictví/dokumentace), zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 8. května 2007 (Úř. věst. C 103 A, s. 7).
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná v rozsahu, v jakém směřuje proti Parlamentu.

               2)

               Italská republika ponese náklady řízení, které vynaložila v souvislosti s touto žalobou v rozsahu, v jakém směřuje proti Parlamentu. Parlament ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 22.9.2007.


               6.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/17

         Žaloba podaná dne 1. února 2017 Kontrolním úřadem ESVO proti Islandu
   (Věc E-3/17)
   (2017/C 108/15)
   Dne 1. února 2017 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese 35, Rue Belliard, 1040 Brusel, Belgie) Carstenem Zatschlerem a Mariou Moustakaliovou, žalobu k Soudu ESVO směřující proti Islandu.
   Kontrolní úřad ESVO žádá Soudní dvůr ESVO, aby prohlásil, že:

               1.

               Zachováním platnosti systému udělování povolení pro čerstvé maso a masné výrobky, jak je stanoven v článku 10 zákona č. 25/1993 a článcích 3, 4 a 5 nařízení (IS) č. 448/2012, Island nesplnil své povinnosti vyplývající z právního aktu uvedeného v bodě 1.1.1 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP, směrnice Rady 89/662/EHS ze dne 11. prosince 1989 o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu, ve znění změn začleněných do dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě a odvětvových úprav v příloze I této dohody, a to zejména článku 5 této směrnice.

               2.

               Island ponese náklady tohoto řízení.

      Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               Kontrolní úřad ESVO prohlašuje, že Island nesplnil své povinnosti podle směrnice 89/662/EHS, jelikož zachoval platnost systému udělování povolení mimo jiné pro dovoz čerstvého masa a masných výrobků,

               —

               Kontrolní úřad ESVO uvádí, že pravidla v oblasti obchodu s produkty živočišného původu a veterinární kontroly uvnitř EHP jsou na úrovni EHP harmonizovány. Směrnice Rady 89/662/EHS stanoví veterinární kontroly v rámci obchodu s produkty živočišného původu v EHP. Hlavním cílem je odstranit veterinární kontroly na hranicích uvnitř EHP a současně posílit kontroly prováděné v místě původu. Příslušné orgány státu EHP, který je státem určení, mohou dodržování příslušných právních předpisů EHP kontrolovat pouze prostřednictvím nediskriminujících namátkových kontrol,

               —

               Kontrolní úřad ESVO uvádí, že zachováním platnosti systému udělování povolení pro dovoz čerstvého masa a masných výrobků Island ukládá další požadavky, které nejsou podle harmonizovaného rámce pro veterinární kontroly na úrovni EHP povoleny,

               —

               podle Kontrolního úřadu ESVO Soudní dvůr ESVO nedodržování právních předpisů EHP uložením dodatečných požadavků již uznal ve svém rozsudku ve věci E-17/15 Ferskar kjötvörur ehf. v. islandský stát.


title: Věc C-310/05: Žaloba podaná dne 8. srpna 2005 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství

text:
               1.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/11

         Žaloba podaná dne 8. srpna 2005 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství
   (Věc C-310/05)
   (2005/C 243/18)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 8. srpna 2005 žaloba směřující proti Lucemburskému velkovévodství podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Marie-José Jonczy a Antoniem Aresuem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků (1) a v každém případě tím, že nesdělilo Komisi obsah těchto právních předpisů, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 21 odst. 1 této směrnice;

               2.

               uložil Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lucemburské velkovévodství dosud nepřijalo opatření, která mělo zavést 15. ledna 2004, co se týče směrnice 2001/95 a v každém případě nesdělilo Komisi obsah těchto opatření.

      (1)  Úř. věst. L 11, 15.1.2002, s. 4


title: Věc F-127/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. února 2012 — Bömcke v. EIB

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/40

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. února 2012 — Bömcke v. EIB
   (Věc F-127/10) (1)

   2012/C 138/100
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 72, 5.3.2011, s. 36.


title: Věc T-77/15: Žaloba podaná dne 12. února 2015 – Tronios Group International v. OHIM – British Sky Broadcasting Group (SkyTec)

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/40

         Žaloba podaná dne 12. února 2015 – Tronios Group International v. OHIM – British Sky Broadcasting Group (SkyTec)
   (Věc T-77/15)
   (2015/C 118/51)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tronios Group International BV (Breda, Nizozemsko) (zástupci: R. van Leeuwen a H. Klingenberg, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Spojené králvoství)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Tronios Group International BV.

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „Sky Tec“.

      Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. listopadu 2014, ve věci R 1681/2013-4.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a zamítl návrh společnosti British Sky Broadcasting Group na prohlášení neplatnosti,

               —

               uložil společnosti British Sky Broadcasting Group náhradu nákladů řízení vynaložených v rámci tohoto řízení, jakož i náhradu nákladů řízení vynaložených v rámci řízení před OHIM.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 54 odst. 2 nařízení č. 207/2009,

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-617/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Haparanda tingsrätt — Švédsko) — Åklagaren v. Hans Åkerberg Fransson ( „Listina základních práv Evropské unie — Působnost — Článek 51 — Uplatňování práva Unie — Postih jednání ohrožujících vlastní zdroj Unie — Článek 50 — Zásada ne bis in idem — Vnitrostátní systém, v němž existují dvě oddělená řízení, správní a trestní, k sankcionování téhož protiprávního jednání — Slučitelnost“ )

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/7

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Haparanda tingsrätt — Švédsko) — Åklagaren v. Hans Åkerberg Fransson
   (Věc C-617/10) (1)

   (Listina základních práv Evropské unie - Působnost - Článek 51 - Uplatňování práva Unie - Postih jednání ohrožujících vlastní zdroj Unie - Článek 50 - Zásada ne bis in idem - Vnitrostátní systém, v němž existují dvě oddělená řízení, správní a trestní, k sankcionování téhož protiprávního jednání - Slučitelnost)
   2013/C 114/08
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Haparanda tingsrätt

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Åklagaren

      Žalovaný: Hans Åkerberg Fransson

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Haparanda tingsrätt — Výklad článku 6 SEU a článku 50 Listiny základních práv Evropské unie — Vnitrostátní judikatura vyžadující k upuštění od použití vnitrostátních ustanovení, která mohou být v rozporu se zásadou ne bis in idem, jasnou oporu v Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod nebo v judikatuře Evropského soudu pro lidská práva — Vnitrostátní právní úprava, podle níž totéž jednání v rozporu s daňovým právem může být sankcionováno jednak dle správního práva daňovou přirážkou a jednak dle trestního práva trestem odnětí svobody — Slučitelnost vnitrostátního systému, v němž existují dvě oddělená řízení k sankcionování téhož protiprávního jednání, se zásadou ne bis in idem

      Výrok

               1)

               Zásada ne bis in idem uvedená v článku 50 Listiny základních práv Evropské unie nebrání tomu, aby členský stát uložil za totéž jednání spočívající v nesplnění povinnosti podat přiznání k dani z přidané hodnoty postupně daňovou a trestní sankci, jestliže první sankce nemá trestní povahu, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

               2)

               Unijní právo neupravuje vztah mezi Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod, podepsanou v Římě dne 4. listopadu 1950, a právními řády členských států a ani nestanovuje důsledky, které musí vnitrostátní soud vyvodit v případě rozporu mezi právy zaručenými touto Úmluvou a vnitrostátní právní normou.
               Unijní právo brání soudní praxi, která povinnost vnitrostátního soudce upustit od použití jakéhokoli ustanovení odporujícího základnímu právu zaručenému Listinou základních práv Evropské unie podmiňuje tím, že uvedený rozpor jasným způsobem vyplývá ze znění této Listiny nebo z příslušné judikatury, jelikož vnitrostátní soud zbavuje možnosti posoudit plně, případně ve spolupráci se Soudním dvorem Evropské unie, slučitelnost uvedeného ustanovení s touto Listinou

      (1)  Úř. věst. C 72, 5.3.2011.