title: Spojené věci T-109/02 T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 a T-136/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 26. dubna 2007 – Bolloré a další v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh samopropisovacího papíru — Pokyny o metodě stanovování pokut — Délka trvání protiprávního jednání — Závažnost protiprávního jednání — Zvýšení za účelem odrazení — Přitěžující okolnosti — Polehčující okolnosti — Sdělení o spolupráci )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/31

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 26. dubna 2007 – Bolloré a další v. Komise
   (Spojené věci T-109/02 T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 a T-136/02) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh samopropisovacího papíru - Pokyny o metodě stanovování pokut - Délka trvání protiprávního jednání - Závažnost protiprávního jednání - Zvýšení za účelem odrazení - Přitěžující okolnosti - Polehčující okolnosti - Sdělení o spolupráci“)
   (2007/C 96/65)
   Jednací jazyky: španělština, němčina, angličtina a francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně ve věci T-109/02 Bolloré SA (Puteaux, Francie) (zástupci: R. Saint-Esteben a H. Calvet, advokáti)

      Žalobkyně ve věci T-118/02: Arjo Wiggins Appleton Ltd (Basingstoke, Spojené království) (zástupci: F. Brunet, advokát, J. Temple Lang, solicitor, a J. Grierson, barrister)

      Žalobkyně ve věci T-122/02: Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld GmbH, původně Stora Carbonless Paper GmbH (Bielefeld, Německo) (zástupci: I. van Bael, advokát, a A. Kmiecik, solicitor)

      Žalobkyně ve věci T-125/02: Papierfabrik August Koehler AG (Oberkirch, Německo) (zástupci: I. Brinker a S. Hirsbrunner, advokáti)

      Žalobkyně ve věci T-126/02: M-real Zanders GmbH, původně Zanders Feinpapiere AG (Bergisch Gladbach, Německo) (zástupci: J. Burrichter a M. Wirtz, advokáti)

      Žalobkyně ve věci T-128/02: Papeteries Mougeot SA (Laval-sur-Vologne, Francie) (zástupci: původně G. Barsi, J. Baumgartner a J.-P. Hordies, poté G. Barsi a J. Baumgartner, advokáti)

      Žalobkyně ve věci T-129/02: Torraspapel, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: O. Brouwer, F. Cantos a C. Schillemans, advokáti)

      Žalobkyně ve věci T-132/02: Distribuidora Vizcaína de Papeles, SL (Derio, Španělsko) (zástupci: E. Pérez Medrano a I. Delgado González, advokáti)

      Žalobkyně ve věci T-136/02: Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga, SA (Hernani, Španělsko) (zástupce: I. Quitana Aguirre, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: ve věcech T-109/02 a T-128/02 W. Mölls a F. Castillo de la Torre, zmocněnci, ve spolupráci s N. Coutrelisem, advokátem, ve věcech T-118/02 a T-129/02 W. Mölls a A. Whelan ve spolupráci s M. van der Woudem, advokátem, ve věci T-122/02 původně R. Wainwright a W. Mölls, poté R. Wainwright a A. Whelan, zmocněnci, ve věcech T-125/02 a T-126/02 W. Mölls a F. Castillo de la Torre, ve spolupráci s H.-J. Freundem, advokátem, ve věcech T-132/02 a T-136/02 W. Mölls a F. Castillo de la Torre ve spolupráci s J. Rivasem Andrésem a J. Gutiérrezem Gisbertem, advokáty)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni ve věci T-118/02: Belgické království (zástupci: A. Snoecx a M. Wimmer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise 2004/337/ES ze dne 20. prosince 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/36.212 – Samopropisovací papír) (Úř. věst. 2004, L 115, s. 1) nebo, podpůrně, snížení pokuty uložené žalobcům tímto rozhodnutím.
   Výrok rozsudku

               1)

               Ve věci T-109/02, Bolloré v. Komise:

                           —

                           žaloba se zamítá;

                           —

                           žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

               2)

               Ve věci T-1118/02, Arjo Wiggins Appleton v. Komise:

                           —

                           výše pokuty uložené žalobkyni článkem 3 rozhodnutí Komise 2004/337/ES ze dne 20. prosince 2001 v řízení podle článku 81 smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/36.212 – Samopropisovací papír) se stanovuje na 141,75 milionů eur;

                           —

                           ve zbývající části se žaloba zamítá;

                           —

                           žalobkyně ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení vynaložených Komisí, přičemž posledně uvedená ponese jednu třetinu vlastních nákladů řízení a nahradí třetinu nákladů vynaložených žalobkyní;

                           —

                           vedlejší účastník ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Komise spojené s jeho účastí jako vedlejší účastníka.

               3)

               Ve věci T-122/02, Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld v. Komise:

                           —

                           žaloba se zamítá;

                           —

                           žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Ve věci T-125/02, Papierfabrik August Koehler v. Komise:

                           —

                           žaloba se zamítá;

                           —

                           žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

               5)

               Ve věci T-126/02, M-real Zanders v. Komise:

                           —

                           žaloba se zamítá;

                           —

                           žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

               6)

               Ve věci T-128/02, Papeteries Mougeot v. Komise:

                           —

                           žaloba se zamítá;

                           —

                           žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

               7)

               Ve věci T-129/02, Torraspapel v. Komise:

                           —

                           žaloba se zamítá;

                           —

                           žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

               8)

               Ve věci T-132/02, Distribuidora Vizcaína de Papeles v. Komise:

                           —

                           žaloba se zamítá;

                           —

                           žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

               9)

               Ve věci T-136/02, Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga v. Komise:

                           —

                           výše pokuty uložené žalobkyni článkem 3 rozhodnutí Komise 2004/337/ES v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/36.212 – Samopropisovací papír) se stanovuje na 1,309 milionů eur;

                           —

                           ve zbývající části se žaloba zamítá;

                           —

                           žalobkyně ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení vynaložených Komisí, přičemž posledně uvedená ponese třetinu vlastních nákladů řízení a nahradí třetinu nákladů vynaložených žalobkyní.

      (1)  Úř. věst. C 131, 1.6.2002.


title: Věc C-141/16: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 20. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione Tributaria Regionale di Milano – Itálie) – Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani v. Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio dei Monopoli per la Lombardia „Řízení o předběžné otázce – Svoboda usazování a volný pohyb služeb – Jednotná daň ze sázek a tipovacích soutěží – Daňová povinnost vnitrostátních zprostředkovatelů přenášejících data hazardních her jménem provozovatelů sázkových kanceláří, kteří jsou usazeni v jiném členském státě – Nedostatečné upřesnění skutkového a právního rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžnou otázku – Zjevná nepřípustnost“

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/15

      Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 20. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione Tributaria Regionale di Milano – Itálie) – Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani v. Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio dei Monopoli per la Lombardia
      (Věc C-141/16) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Svoboda usazování a volný pohyb služeb - Jednotná daň ze sázek a tipovacích soutěží - Daňová povinnost vnitrostátních zprostředkovatelů přenášejících data hazardních her jménem provozovatelů sázkových kanceláří, kteří jsou usazeni v jiném členském státě - Nedostatečné upřesnění skutkového a právního rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžnou otázku - Zjevná nepřípustnost“)
      (2016/C 454/28)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Commissione Tributaria Regionale di Milano

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani

         Žalovaný: Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio dei Monopoli per la Lombardia

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria regionale di Milano (regionální daňová komise v Miláně, Itálie) rozhodnutím ze dne 29. září 2015 je zjevně nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016.


title: Věc F-97/12: Žaloba podaná dne 17. září 2012 — ZZ v. Komise

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/39

         Žaloba podaná dne 17. září 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-97/12)
   2012/C 355/85
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal a S. Orlandi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Evropské komise o nepřijetí žalobkyně po jejím úspěchu ve výběrovém řízení EPSO/AD/177/10-EPA a žaloba na náhradu škody.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 11. listopadu 2011, kterým se odmítá vyhovět žádosti generálního ředitelství Evropské komise pro regionální politiku o přijetí žalobkyně jejím jmenováním a jejím přidělením jako úřednice na volné pracovní místo COM/2011/218;

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 5. června 2012, kterým se částečně zamítá stížnost proti rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 11. listopadu 2011, kterým se odmítá vyhovět žádosti generálního ředitelství Evropské komise pro regionální politiku o přijetí žalobkyně jako úřednice;

               —

               uložit Evropské komisi povinnost zjištění průběhu služebního postupu žalobkyně;

               —

               uložit Evropské komisi povinnost zaplatit 14 911,07 eur, spolu s příspěvky do systému důchodového pojištění od října 2011;

               —

               uložit Evropské komisi povinnost zaplatit 2 500 eur za způsobenou majetkovou a morální újmu s tím, že tato částka může být během řízení zvýšena či snížena, přičemž tato částka musí být navýšena o úroky z prodlení ode dne splatnosti dlužné částky v sazbě stanovené ECB pro hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní body;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-574/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. listopadu 2012 — Syndicat des thoniers médierranéens a další v. Komise ( „Mimosmluvní odpovědnost — Rybolov — Zachování rybolovných zdrojů — Obnova populace tuňáka obecného — Nouzová opatření zakazující rybolov plavidly lovícímí košelkovými nevody — Neobvyklá škoda“ )

text:
               22.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. listopadu 2012 — Syndicat des thoniers médierranéens a další v. Komise
   (Věc T-574/08) (1)

   (Mimosmluvní odpovědnost - Rybolov - Zachování rybolovných zdrojů - Obnova populace tuňáka obecného - Nouzová opatření zakazující rybolov plavidly lovícímí košelkovými nevody - Neobvyklá škoda)
   2012/C 399/26
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Syndicat des thoniers médierranéens (Marseille, Francie); Marc Carreno (Sète, Francie); Jean-Louis Donnarel (Lourmarin, Francie); Jean-François Flores (Sète); Gérald Lubrano (Balaruc-les-Bains, Francie); Hervé Marin (Balaruc-le-Vieux, Francie); Nicolas Marin (Frontignan, Francie); Sébastien Marin (Bouzigues, Francie); Jean-Marc Penniello (Collioure, Francie); Serge Antoine José Perez (Sorède, Francie) (zástupce: C. Bonnefoi, advokát); Jean-Luc Buono (Agde, Francie); Gérard Buono (Agde); Roger Louis Paul Del Ponte (Balaruc-les-Bains); Serge Antoine Di Rocco (Frontignan); Jean Gérald Lubrano (Balaruc-les-Bains); Jean Lubrano (Port-Vendres, Francie); Jean Lucien Lubrano (Saleilles, Francie); Fabrice Marin (Frontignan); a Robert Marin (Balaruc-les-Bains) (zástupci: původně C. Bonnefoi, poté A. Arnaud a P. O. Koubi-Flotte, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Banks, F. Clotuche-Duvieusart a A. Bouquet, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na náhradu škody, kterou údajně utrpěli žalobci v důsledku přijetí nařízení Komise (ES) č. 530/2008 ze dne 12. června 2008 o zavedení nouzových opatření pro plavidla lovící košelkovými nevody tuňáka obecného v Atlantském oceánu východně od 45° západní délky a ve Středozemním moři (Úř. věst. L 155, s. 9)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobcům se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc T-524/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. září 2011 — Meredith v. OHIM (BETTER HOMES AND GARDENS) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství BETTER HOMES AND GARDENS — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Částečné zamítnutí zápisu průzkumovým referentem — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 )

text:
               15.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/6

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. září 2011 — Meredith v. OHIM (BETTER HOMES AND GARDENS)
   (Věc T-524/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství BETTER HOMES AND GARDENS - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Částečné zamítnutí zápisu průzkumovým referentem - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 305/06
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Meredith Corp. (Des Moines, Spojené státy americké) (zástupci: R. Furneaux a E. Hardcastle, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. září 2009 (věc R 517/2009-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení BETTER HOMES AND GARDENS jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Meredith Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Věc C-198/05: Žaloba podaná dne 4. května 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/26

         Žaloba podaná dne 4. května 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-198/05)
   (2005/C 182/48)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 4. května 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou W. Wilsem a L. Pignataro, jako zmocněnci.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Italská republika tím, že vyjmula všechny kategorie zařízení na veřejné půjčování ve smyslu směrnice z práva na veřejné půjčování, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 1 a 5 směrnice 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 (1),

               2.

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Komise uvádí, že čl. 69 odst. 1 písm. b) zákona č. 633/41 vyjímá společně státní knihovny a mediatéky z práva na půjčování, neboť stanoví, že půjčování není předmětem jakéhokoliv povolení ani odměny po uplynutí alespoň 18 měsíců od první distribuce nebo po uplynutí alespoň 24 měsíců od provedení těchto děl, jestliže nebylo vykonáno distribuční právo.
   Komise tvrdí, že výše uvedený článek zákona č. 633/41, vyjímající společně státní knihovny a mediatéky z placení odměny, porušuje zároveň ustanovení čl. 5 odst. 2 a čl. 5 odst. 3 směrnice 92/100/EHS. Uvedené ustanovení rovněž porušuje článek 1 téže směrnice tím, že nerespektuje podmínky pro udělení výjimky z výlučného práva na půjčování veřejnými zařízeními.

      (1)  Úř. věst. L 346, 27.11.1992, s. 61.


title: Věc C-676/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem (Česká republika) dne 27. prosince 2016 – CORPORATE COMPANIES s.r.o. v. Ministerstvo financí ČR

text:
               20.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem (Česká republika) dne 27. prosince 2016 – CORPORATE COMPANIES s.r.o. v. Ministerstvo financí ČR
   (Věc C-676/16)
   (2017/C 086/18)
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: CORPORATE COMPANIES s.r.o.

      Žalovaný: Ministerstvo financí ČR

      Předběžná otázka

   Spadají pod čl. 2 odst. 1bod 3 písm. c) ve spojení s čl. 3 bod 7 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2005/60/ES (1), o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, i osoby, které v rámci své podnikatelské činnosti prodávají obchodní společnosti zapsané v obchodním rejstříku založené za účelem prodeje (tzv. ready-made společnosti), jejichž prodej realizují převodem podílu v prodávané dceřiné společnosti?

      (1)  Úř. věst. 2005, L 309, s. 15.


title: Věc C-508/12: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 5. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Salzburg — Rakousko) — Walter Vapenik v. Josef Thurner ( „Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Nařízení (ES) č. 805/2004 — Evropský exekuční titul pro nesporné nároky — Podmínky potvrzení rozhodnutí jako exekučního titulu — Situace, kdy rozhodnutí bylo vydáno v členském státě věřitele ve sporu mezi dvěma osobami, které nejednají v rámci obchodní či profesní činnosti“ )

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/14

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 5. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Salzburg — Rakousko) — Walter Vapenik v. Josef Thurner
   (Věc C-508/12) (1)

   (Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Nařízení (ES) č. 805/2004 - Evropský exekuční titul pro nesporné nároky - Podmínky potvrzení rozhodnutí jako exekučního titulu - Situace, kdy rozhodnutí bylo vydáno v členském státě věřitele ve sporu mezi dvěma osobami, které nejednají v rámci obchodní či profesní činnosti)
   2014/C 45/25
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landesgericht Salzburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Walter Vapenik

      Žalovaný: Josef Thurner

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Landesgericht Salzburg — Výklad čl. 6 odst. 1 písm. d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky (Úř. věst. L 143, s. 15; Zvl. vyd. 19/07, s. 38) — Podmínky potvrzení rozhodnutí o nesporném nároku jako exekučního titulu — Situace, kdy rozhodnutí bylo vydáno v členském státě věřitele ve sporu mezi dvěma spotřebiteli

      Výrok

   Článek 6 odst. 1 písm. d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky, musí být vykládán v tom smyslu, že se nevztahuje na smlouvy uzavřené mezi dvěma osobami, které nejednají v rámci obchodní či profesní činnosti.

      (1)  Úř. věst. C 46, 16.2.2013.


title: Věc C-610/11 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. září 2013 — Centrotherm Systemtechnik GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG ( „Kasační opravný prostředek — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Společenství CENTROTHERM — Skutečné užívání — Důkazní prostředky — Čestné prohlášení — Důkazní břemeno — Zkoumání skutečností z moci úřední — Doplňující důkazy předložené odvolacímu senátu — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Články 15, 51 a 76 — Nařízení (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 40 odst. 5“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/15

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. září 2013 — Centrotherm Systemtechnik GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG
   (Věc C-610/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Společenství CENTROTHERM - Skutečné užívání - Důkazní prostředky - Čestné prohlášení - Důkazní břemeno - Zkoumání skutečností z moci úřední - Doplňující důkazy předložené odvolacímu senátu - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Články 15, 51 a 76 - Nařízení (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 40 odst. 5)
   2013/C 344/24
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Centrotherm Systemtechnik GmbH (zástupci: A. Schulz a C. Onken, Rechtsanwälte, jakož i F. Schmidt, Patentanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec), centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (zástupci: O. Löffel a P. Lange, Rechtsanwälte)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 15. září 2011, Centrotherm Systemtechnik v. OHIM (T-434/09), jímž Tribunál zamítl žalobu podanou proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. srpna 2009 (věc R 6/2008-4) v rozsahu, ve kterém bylo tímto rozhodnutím vyhověno návrhu na zrušení ochranné známky CENTROTHERM — Skutečné užívání ochranné známky — Důkaz

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 15. září 2011, Centrotherm Systemtechnik v. OHIM — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM) (T-434/09), se zrušuje.

               2)

               Bod 2 výroku rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 25. srpna 2009 (věc R 6/2008-4) se zrušuje.

               3)

               Centrotherm Systemtechnik GmbH, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG ponesou vlastní náklady řízení vztahující se k řízení v prvním stupni i k řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 80, 17.3.2012.


title: Věc T-212/13: Žaloba podaná dne 15. dubna 2013 — Madaus v. OHIM — Indena (ECHINAMID)

text:
               22.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/12

         Žaloba podaná dne 15. dubna 2013 — Madaus v. OHIM — Indena (ECHINAMID)
   (Věc T-212/13)
   2013/C 178/22
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Madaus GmbH (Köln, Německo) (zástupci: V. Töbelmann a A. Späth, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Indena SpA (Milán, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 24. ledna 2013 (Věc R 27/2012-1);

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní;

               —

               pro případ, že se společnost Indena SpA připojí jako další účastnice odvolacího řízení, uložit jí povinnost nést vlastní náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Ochranná známka „ECHINAMID“ pro výrobky zařazené do třídy 1 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 6 830 103

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Řecká slovní ochranná známka „ECHINACIN“ pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-640/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2013 — Boehringer Ingelheim International v. OHIM (RELY-ABLE) ( „Ochranná známka Společenství — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství — Slovní ochranná známka RELY ABLE — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Nadbytečný důvod“ )

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2013 — Boehringer Ingelheim International v. OHIM (RELY-ABLE)
   (Věc T-640/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství - Slovní ochranná známka RELY ABLE - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Nadbytečný důvod)
   2013/C 171/52
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Německo) (zástupci: V. von Bomhard, A. Renck a C. Steudtner, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. září 2011 (věc R 756/2011-4) týkajícímu se mezinárodního zápisu s vyznačením Evropského společenství slovního označení RELY-ABLE.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Boehringer Ingelheim International GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 58, 25.2.2012.


title: Věc C-305/10: Žaloba podaná dne 25. června 2010 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/26

         Žaloba podaná dne 25. června 2010 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-305/10)
   ()
   2010/C 234/43
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: V. Peere a M. van Beek, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2005/47/ES ze dne 18. července 2005 o dohodě mezi Společenstvím evropských železnic (CER) a Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF) o některých aspektech pracovních podmínek mobilních pracovníků poskytujících interoperabilní přeshraniční služby v železniční dopravě (1), a v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2005/47/ES uplynula dne 26. července 2008. Ke dni podání této žaloby přitom žalované dosud nepřijalo veškerá opatření nezbytná k provedení této směrnice nebo o nich v každém případě neuvědomilo Komisi.

      (1)  Úř. věst. L 195, s. 15.


title: Věc C-350/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sächsisches Landessozialgericht (Německo) dne 30. července 2007 – Kattner Stahlbau GmbH v. Maschinenbau- und Metall-Berufsgenossenschaft

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sächsisches Landessozialgericht (Německo) dne 30. července 2007 – Kattner Stahlbau GmbH v. Maschinenbau- und Metall-Berufsgenossenschaft
   (Věc C-350/07)
   (2007/C 269/37)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Sächsisches Landessozialgericht
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Kattner Stahlbau GmbH

      Žalovaný: Maschinenbau- und Metall-Berufsgenossenschaft
   Předběžné otázky

               1)

               Je žalované sdružení Maschinenbau- und Metall-Berufsgenossenschaft podnikem ve smyslu článků 81 a 82 ES?

               2)

               Je povinné členství žalobkyně v žalovaném sdružení v rozporu s předpisy práva Společenství?


title: Věc C-159/16: Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 6. prosince 2016 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – řízení zahájené společností „Starptautiskā lidosta „Riga““ VAS, za účasti: Konkurences padome

text:
               20.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/22

         Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 6. prosince 2016 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – řízení zahájené společností „Starptautiskā lidosta „Riga““ VAS, za účasti: Konkurences padome
   (Věc C-159/16) (1)

   (2017/C 086/27)
   Jednací jazyk: lotyština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016.


title: Věc C-482/12: Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 7. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Okresný súd Prešov – Slovensko) – Peter Macinský, Eva Macinská v. Getfin s.r.o., Financreal s.r.o.

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/22

         Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 7. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Okresný súd Prešov – Slovensko) – Peter Macinský, Eva Macinská v. Getfin s.r.o., Financreal s.r.o.
   (Věc C-482/12) (1)

   2014/C 184/29
   Jednací jazyk: slovenština
   Předseda třetího senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 9, 12. 1. 2013.


title: Věc T-63/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. listopadu 2013 — Three-N-Products v. OHMI — Munindra (AYUR) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství AYUR — Starší slovní ochranné známky Beneluxu AYUS — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. listopadu 2013 — Three-N-Products v. OHMI — Munindra (AYUR)
   (Věc T-63/13) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství AYUR - Starší slovní ochranné známky Beneluxu AYUS - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 377/36
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Three-N-Products Private Ltd (New Delhi, Indie) (zástupci: M. Thewes a T. Chevrier, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Munidra Holding BV (Lelystad, Nizozemsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. listopadu 2012 (věc R 2296/2011-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Munindra Holding BV a Three-N-Products Private Ltd.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Three-N-Products Private Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 101, 6.4.2013.


title: Věc T-260/12: Usnesení Tribunálu ze dne 11. října 2012 — Řecko v. Komise

text:
               1.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 373/13

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. října 2012 — Řecko v. Komise
   (Věc T-260/12) (1)

   2012/C 373/26
   Jednací jazyk: řečtina
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 250, 18.8.2012.


title: Věc C-337/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 7. července 2010 — Georg Neidel v. Stadt Frankfurt am Main

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 7. července 2010 — Georg Neidel v. Stadt Frankfurt am Main
   (Věc C-337/10)
   ()
   2010/C 301/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Georg Neidel

      Žalovaný: Stadt Frankfurt am Main

      Předběžné otázky

               1)

               Vztahuje se článek 7 směrnice 2003/88/ES (1) také na služební poměr?

               2)

               Zahrnuje čl. 7 odst. 1 směrnice 2003/88/ES také nároky na dovolenou za kalendářní rok, případně dovolenou na zotavenou, pokud vnitrostátní právo přiznává takový nárok v rozsahu větším než čtyři týdny?

               3)

               Vztahuje se čl. 7 odst. 1 směrnice 2003/88/ES také na nároky na pracovní volno, které vnitrostátní právo přiznává z důvodu nepravidelného rozvržení pracovní doby jako náhradu za práci ve svátek, dodatečně k dovolené za kalendářní rok, případně k dovolené na zotavenou?

               4)

               Může úředník po odchodu do důchodu uplatňovat nárok na proplacení dovolené na zotavenou, případně dovolené za kalendářní rok přímo na základě čl. 7 odst. 2 směrnice 2003/88/ES, pokud z důvodu nemoci nekonal službu, a tudíž neměl možnost využít svou dovolenou ve formě pracovního volna?

               5)

               Může předčasný zánik nároku na dovolenou stanovený vnitrostátním právem alespoň zčásti bránit nároku na proplacení dovolené?

               6)

               Zahrnuje rozsah nároku na proplacení dovolené na základě čl. 7 odst. 2 směrnice 2003/88/ES pouze minimální dobu dovolené v délce 4 týdnů stanovenou v čl. 7 odst. 1 směrnice 2003/88/ES, nebo se takový nárok vztahuje také na další nároky na dovolenou, které dodatečně stanoví vnitrostátní právo? Náleží k těmto rozšířeným nárokům na dovolenou také nárok na pracovní volno, který vznikl pouze na základě zvláštního rozvržení pracovní doby?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 299, s. 9; Zvl. vyd. 05/04, s. 381).


title: Věc T-329/08: Žaloba podaná dne 12. srpna 2008 – AJD Tuna v. Komise

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/38

         Žaloba podaná dne 12. srpna 2008 – AJD Tuna v. Komise
   (Věc T-329/08)
   (2008/C 272/77)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: AJD Tuna (Mosta Road, Malta) (zástupce: M. Annoni, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit nařízení Komise (ES) č. 530/2008 ze dne 12. června 2008, o zavedení nouzových opatření pro plavidla lovící košelkovými nevody tuňáka obecného v Atlantském oceánu východně od 45° západní délky a ve Středozemním moři (Úř. věst. L 155, s. 9), a zejména článek 3 tohoto nařízení;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. v. Komise. Žalobkyně uplatňuje zejména porušení zásady legitimního očekávání, vzhledem k tomu, že právní úprava Společenství lovu tuňáka vytvořila u vedení žalobkyně důvodné očekávání, pokud jde o legálnost jejích činností chovu a výkrmu.


title: Věc T-506/10: Žaloba podaná dne 22. října 2010 — Reti a Elettronica Industriale SpA v. Komise

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/56

         Žaloba podaná dne 22. října 2010 — Reti a Elettronica Industriale SpA v. Komise
   (Věc T-506/10)
   ()
   2010/C 346/109
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Reti Televisive Italiane SpA (RTI) a Elettronica Industriale SpA (Lissonne, Itálie) (zástupci: J.-F. Bellis a S. Bariatti, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyň

               —

               zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou navrhují žalobkyně zrušení rozhodnutí Komise K(2010) 4976 konečné ze dne 20. července 2010 o změně uplatňování závazků, které byly připojeny k rozhodnutí K(2003) 1082 konečné ze dne 2. dubna 2003 (věc č. COMP/M.2876 — Newscorp v. Telepiù) (1), kterým byl postup, na jehož základě News Corporation Limited (dále jen „Newscorp“) získala úplnou kontrolu nad podnikem Telepiù Spa und Stream Spa, prohlášen za slučitelný se společným trhem a Dohodou o EHP za podmínky, že Newscorp splní všechny své závazky (věc č. COMP/M.2876 — Newscorp v. Telepiù).
   Žalobkyně opírají svou žalobu o tři žalobní důvody:

               Zaprvé se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, když stanovila, že od přijetí rozhodnutí ze dne 2. dubna 2003 („rozhodnutí o schválení“) se podmínky na italském trhu placených televizních stanic změnily tak, že změna závazků v příloze rozhodnutí o schválení je odůvodněná a v konečném důsledku oznámení o nápravných opatření a čl. 8 odst. 2 nařízení ES o spojování (2) bylo používáno nesprávně. Existují jasné výchozí body pro to, že tržní podmínky, na jejichž základě byly přijaty závazky v roce 2003, se ani dlouhodobě ani významně nezměnily. Zejména Sky Italia — italská dceřiná společnost společnosti Newscorp — má jako předtím absolutní dominantní postavení na trhu placených televizních stanic.

               Zadruhé se dopustila Komise právního omylu a zjevně nesprávného posouzení, a porušila tedy zásadu proporcionality, když vycházela z toho, že pokud by se Sky Italia nemohla účastnit nadcházejícího zadávacího řízení na digitální pozemní televizní vysílání, které se mělo v Itálii uskutečnit v následujících měsících, byla by vyloučena z činnosti v oblasti volně přístupného televizního vysílání. Sky Italia je již skutečně činná v oblasti volně přístupného televizního vysílání a disponuje digitálními pozemními vysílacími kapacitami i bez účasti na zadávacím řízení.

               Zatřetí se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení a právního omylu, když přijala napadené rozhodnutí a vyhověla návrhu společnosti Sky Italia na změnu závazků, ačkoli většina účastníků — včetně italského úřadu pro hospodářskou soutěž a italského regulačního úřadu pro komunikační oblast — jak během správního řízení ukázal provedený rozbor trhu, vyslovily závažné pochybnosti o účincích plánované změny závazků na italský trh placených televizních stanic.

      (1)  Úř. věst. L 110, s. 73.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40).


title: Věc C-287/11 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. července 2013 — Evropská komise v. Aalberts Industries NV, Comap SA, původně Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co.KG ( „Kasační opravný prostředek — Kartelové dohody — Evropský trh s měděnými spojovacími tvarovkami a spojovacími tvarovkami ze slitin mědi — Rozhodnutí Komise — Zjištění porušení článku 101 SFEU — Pokuty — Jediné a trvající protiprávní jednání — Přerušení protiprávního jednání — Stíhání protiprávního jednání některých účastníků — Opakování protiprávního jednání“ )

text:
               24.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/2

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. července 2013 — Evropská komise v. Aalberts Industries NV, Comap SA, původně Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co.KG
   (Věc C-287/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Evropský trh s měděnými spojovacími tvarovkami a spojovacími tvarovkami ze slitin mědi - Rozhodnutí Komise - Zjištění porušení článku 101 SFEU - Pokuty - Jediné a trvající protiprávní jednání - Přerušení protiprávního jednání - Stíhání protiprávního jednání některých účastníků - Opakování protiprávního jednání)
   2013/C 245/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, V. Bottka a R. Sauer, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Aalberts Industries NV, Comap SA, anciennement Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co.KG (zástupce: R. Wesseling, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 24. března 2011 — Aalberts Industries a další v. Komise (T-385/06), kterým Tribunál částečně zrušil rozhodnutí Komise K(2006) 4180 v konečném znění ze dne 20. září 2006, v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP7F 1/38.121 — Spojovací tvarovky), jež se týká kartelové dohody o stanovení cen a výše slev a rabatů, zavedení mechanismů koordinace zvyšování cen, rozdělení zákazníků a výměny obchodních informací na evropském trhu měděných spojovacích tvarovek, zejména spojovacích tvarovek ze slitin mědi, jakož i podpůrně snížení pokuty uložené žalobkyním

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Vedlejší kasační opravný prostředek není třeba zkoumat.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 238, 13.08.2011.


20150731056617072015/C 270/463092015TC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150605373711Věc T-309/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. června 2015 CW proti rozsudku vydanému dne 26. března 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-124/13, CW v. Parlament
 ---documentbreak--- C2702015CS3710120150605CS0046371371Kasační opravný prostředek podaný dne 5. června 2015 CW proti rozsudku vydanému dne 26. března 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-124/13, CW v. Parlament
   (Věc T-309/15 P)2015/C 270/46Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): CW (Brusel, Belgie) (zástupce: C. Bernard-Glanz, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament

      Návrhová žádání navrhovatele

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

            —

            prohlásit kasační opravný prostředek za přípustný,

            —

            zrušil napadený rozsudek,

            —

            zrušil napadené rozhodnutí a rozhodnutí o zamítnutí stížnosti,

            —

            přiznal náhradu škody, a

            —

            uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel dva důvody.

            1.

            První důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Soud pro veřejnou službu tím, že měl za to, že orgán oprávněný ke jmenování v rozhodnutí o zamítnutí stížnosti chtěl potvrdit podstatu rozhodnutí o zamítnutí pomoci, zkreslil důkazy a dopustil se nesprávného právního posouzení.

            2.

            Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Soud pro veřejnou službu tím, že měl za to, že se Parlament nedopustil zjevně nesprávného posouzení při volbě opatření a metod k provedení článku 24 služebního řádu, zkreslil důkazy a dopustil se nesprávného právního posouzení.


title: Věc C-450/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itálie) dne 3. října 2007 – Roche SpA v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itálie) dne 3. října 2007 – Roche SpA v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   (Věc C-450/07)
   (2007/C 297/42)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Roche SpA.

      Žalovaní: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   Předběžné otázky

               1)

               Po ustanoveních článků 2 a 3, které upravují vztah mezi veřejnými orgány členského státu a farmaceutickými podniky – v tom smyslu, že umožňují, aby cena léčivého přípravku nebo zvýšení jeho ceny bylo stanoveno na základě údajů poskytnutých prvně jmenovanými, avšak pouze v míře uznané příslušným orgánem, a tedy na základě jednání mezi samotnými podniky a orgány příslušnými ke kontrole farmaceutických výdajů – upravuje čl. 4 odst. 1 „zmrazení cen všech léčivých přípravků nebo určité kategorie léčivých přípravků“ a činí z něj obecný prostředek, který musí být pro účely jeho zachování nejméně jednou za rok ověřován, s odvoláním na makroekonomické podmínky existující v členském státě. Toto ustanovení poskytuje příslušným orgánům lhůtu 90 dnů pro přijetí rozhodnutí a stanoví, že tyto orgány musejí v této lhůtě oznámit případně provedená zvýšení nebo snížení cen. Tento soud se táže: Je třeba výklad tohoto ustanovení v části, která se týká „případně provedených snížení“, chápat tak, že kromě obecné nápravy tvořené zmrazením cen všech kategorií nebo některé zvláštní kategorie léčivých přípravků je umožněna i jiná obecná náprava, kterou představuje snížení cen všech kategorií a některé zvláštní kategorie léčivých přípravků, nebo je třeba výraz „případně provedená snížení“ vykládat tak, že se vztahuje výhradně na léčivé přípravky, na něž je již uplatněno zmrazení cen?

               2)

               Lze čl. 4 odst. 1 – v části, v níž ukládá příslušným orgánům členského státu ověřit v případě zmrazení cen nejméně jednou za rok, zda makroekonomické podmínky odůvodňují zachování zmrazení – vykládat tak, že, je-li odpověď na první otázku ta, že snížení cen je možné, může být toto opatření použito i vícekrát v průběhu jediného roku a opakovaně v průběhu mnoha let (od roku 2002 do roku 2010)?

               3)

               Je možné ve smyslu výše uvedeného článku 4 – ve světle preambule, která zdůrazňuje, že hlavním cílem opatření na kontrolu cen léčivých přípravků je „podpora veřejného zdraví zajištěním dostupnosti dostatečného zásobování léčivými přípravky za přiměřené ceny“ a nutnost vyhnout se„rozdílům v těchto opatřeních[, které] mohou brzdit nebo narušovat obchod s léčivými přípravky uvnitř Společenství“ – považovat přijetí opatření, která se odvolávají pouze na „odhadované“, a nikoli „zjištěné“ ekonomické hodnoty výdajů, za slučitelné s právní úpravou Společenství (otázka se týká obou případů)?

               4)

               Musejí být požadavky spojené s dodržováním horních hranic farmaceutických výdajů, které je každý členský stát oprávněn si stanovit, vázány právě na jediný farmaceutický výdaj, nebo lze mít za to, že možnost brát v úvahu i údaje týkající se jiných zdravotnických výdajů spadají do pravomoci členských států?

               5)

               Musejí být zásady průhlednosti a účasti dotyčných podniků na zmrazení nebo obecném snížení cen léčiv vyplývajícím ze směrnice vykládány tak, že je nezbytné vždy a za jakýchkoliv okolností stanovit možnost odchylky od stanovené ceny (čl. 4 odst. 2 směrnice) a konkrétní účast podniku žadatele, a následně povinnost správního orgánu odůvodnit případné odmítnutí?


title: Věc C-84/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. února 2016 Continental Reifen Deutschland GmbH proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 8. prosince 2015 ve věci T-525/14, Compagnie générale des établissements Michelin v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/22

      Kasační opravný prostředek podaný dne 12. února 2016 Continental Reifen Deutschland GmbH proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 8. prosince 2015 ve věci T-525/14, Compagnie générale des établissements Michelin v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
      (Věc C-84/16 P)
      (2016/C 211/28)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Continental Reifen Deutschland GmbH (zástupci: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes, J. Schumacher, Rechtsanwälte)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Compagnie générale des établissements Michelin

         Návrhová žádání

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2015 ve věci T-525/14 v plném rozsahu;

                  —

                  vrátil věc zpět Tribunálu, aby posoudil stupeň inherentní rozlišovací způsobilosti sporných označení, včetně prvků, z nichž jsou tato označení složena, jakož i stupeň podobnosti těchto označení, a

                  —

                  uložil odpůrkyni náhradu nákladů řízení včetně nákladů vynaložených navrhovatelkou.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Kasační opravný prostředek je založen na porušení unijního práva Tribunálem v tom, že Tribunál svým rozsudkem ze dne 8. prosince 2015 porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 (1) o ochranné známce Společenství.
      Tribunál nesprávně posoudil rozlišovací způsobilost přihlašované ochranné známky Společenství „“, včetně prvků „“ a „“, z nichž je toto označení složeno, a starší ochranné známky „“. Toto nesprávné posouzení ze strany Tribunálu bylo nadto založeno na zkreslení skutkových okolností, pokud jde o jazykové znalosti relevantní veřejnosti a její chápání významu jednotlivých prvků sporného označení, jakož i důkazů předložených odpůrkyní jako příloha C.1 a příloha C.4, nyní předložených jako příloha 6.
      Tribunál kromě toho neuvedl důvody, proč určité aspekty sporných označení, například jejich obrazové prvky, nebyly zohledněny při posouzení podobnosti označení.
      Na základě těchto nesprávných posouzení Tribunál nesprávně rozhodl, že vzhledem k velké podobnosti nebo totožnosti označeného zboží, průměrné podobnosti přihlašované ochranné známky a starší francouzské ochranné známky a běžné inherentní rozlišovací způsobilosti této starší ochranné známky existuje nebezpečí záměny podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1)


title: Věc C-343/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  18. května 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Land Oberösterreich v. ČEZ, a. s. (Bruselská úmluva — Článek 16 odst. 1 písm. a) — Výlučná příslušnost pro řízení, jejichž předmětem jsou věcná práva k nemovitostem — Žaloba na zabránění imisím nebo nebezpečí imisí, které jsou způsobovány pozemkům činností jaderné elektrárny na území státu, který sousedí se státem, kde se nacházejí pozemky — Nepoužití)

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. května 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Land Oberösterreich v. ČEZ, a. s.
   (Věc C-343/04) (1)

   (Bruselská úmluva - Článek 16 odst. 1 písm. a) - Výlučná příslušnost pro řízení, jejichž předmětem jsou věcná práva k nemovitostem - Žaloba na zabránění imisím nebo nebezpečí imisí, které jsou způsobovány pozemkům činností jaderné elektrárny na území státu, který sousedí se státem, kde se nacházejí pozemky - Nepoužití)
   (2006/C 165/10)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberster Gerichtshof – Autriche
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Land Oberösterreich

      Žalovaná: ČEZ, a. s.
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Oberster Gerichtshof – Výklad čl. 16 odst. 1 písm. a) Bruselské úmluvy – Výlučná příslušnost pro řízení, jejichž předmětem jsou věcná práva k nemovitostem – Preventivní žaloba, jejímž cílem je zabránit imisím způsobovaným zemědělskému pozemku sousední jadernou elektrárnou nacházející se na území státu, který není smluvním státem
   Výrok
   Článek 16 odst. 1 písm. a) Úmluvy ze dne 27. září 1968 o soudní příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, ve znění naposledy pozměněném Úmluvou ze dne 29. listopadu 1996 o přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království, musí být vykládán v tom smyslu, že se toto ustanovení nevztahuje na žalobu, jejímž účelem je, stejně jako účelem žaloby podané ve věci v původním řízení na základě § 364 odst. 2 rakouského občanského zákoníku (Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch), zabránit imisím ovlivňujícím nebo hrozícím ovlivnit pozemky, jejichž vlastníkem je žalobce, způsobeným ionizujícím zářením z jaderné elektrárny na území státu, který sousedí se státem, kde se tyto pozemky nacházejí.

      (1)  Úř. věst. C 251, 9.10.2004.


title: Věc C-678/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 16. prosince 2015 – Mohammad Zadeh Khorassani v. Kathrin Pflanz

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 16. prosince 2015 – Mohammad Zadeh Khorassani v. Kathrin Pflanz
   (Věc C-678/15)
   (2016/C 106/19)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Mohammad Zadeh Khorassani

      Žalovaná: Kathrin Pflanz

      Předběžná otázka

   Je přijetí a předání příkazu, jehož předmětem je správa portfolia (čl. 4 odst. 1 bod 9 směrnice 2004/39), investiční službou ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 2 první věty (1) ve spojení s přílohou I oddílem A bodem 1 směrnice 2004/39?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1; Zv. vyd. 06/07, s. 263).


title: Věc T-110/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Asa v. OHIM — Merck (FEMIFERAL) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství FEMIFERAL — Starší národní slovní ochranná známka Feminatal a starší národní obrazová ochranná známka feminatal — Relativní důvod pro zamítnutí — Podobnost označení — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Asa v. OHIM — Merck (FEMIFERAL)
   (Věc T-110/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství FEMIFERAL - Starší národní slovní ochranná známka Feminatal a starší národní obrazová ochranná známka feminatal - Relativní důvod pro zamítnutí - Podobnost označení - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 200/30
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Asa sp. z o.o. (Głubczyce, Polsko) (zástupkyně: M. Chimiak, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Merck sp. z o.o. (Varšava, Polsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. listopadu 2010 (věc R 182/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Merck sp. z o.o. a Asa sp. z o.o.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Asa sp. z o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 139, 7.5.2011.


title: Věc T-411/13: Žaloba podaná dne 5. srpna 2013 — T & L Sugars a Sidul Açúcares v. Komise

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/25

         Žaloba podaná dne 5. srpna 2013 — T & L Sugars a Sidul Açúcares v. Komise
   (Věc T-411/13)
   2013/C 274/42
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: T & L Sugars Ltd (Londýn, Spojené království); a Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugalsko) (zástupci: D. Waelbroeck, lawyer, a D. Slater, Solicitor)

      Žalované: Evropská komise a Evropská unie, zastoupená v projednávané věci Evropskou komisí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil několik nařízení Komise, která znevýhodňují rafinerie třtinového cukru v hospodářské soutěži, a to i) nařízení 505/2013 (1) and 629/2013 (2), kterými se stanoví další výjimečná opatření, pokud jde o uvolnění cukru a izoglukózy nepodléhajících kvótám na trh Unie při snížené dávce z přebytku v hospodářském roce 2012/13; ii) nařízení 574/2013 (3) a 677/2013 (4) o stanovení přídělového koeficientu pro dostupná množství cukru nepodléhající kvótám, jež mají být prodána na trhu Unie při snížené dávce z přebytku v hospodářském roce 2012/13; a iii) nařízení 460/2013 (5) o stanovení minimální celní sazby pro cukr pro třetí dílčí nabídkové řízení v rámci nabídkového řízení zahájeného prováděcím nařízením (EU) č. 36/2013 a nařízení 542/2013 (6) o stanovení minimální celní sazby pro cukr pro čtvrté dílčí nabídkové řízení v rámci nabídkového řízení zahájeného prováděcím nařízením (EU) č. 36/2013; prohlásil námitku protiprávnosti nařízení (EU) č. 36/2013 (7), kterým se zahajuje stálé nabídkové řízení na dovoz cukru kódů KN 1701 14 10 a 1701 99 10 se sníženou celní sazbou na hospodářský rok 2012/13, podle článku 277 SFEU za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               alternativně, prohlásil námitku protiprávnosti nařízení č. 505/2013 a nařízení č. 629/2013 podle článku 277 SFEU za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               prohlásil článek 186(a) nařízení č. 1234/2007 (8) („přepracované nařízení“) podle článku 277 SFEU za protiprávní v části, v níž nesprávně provádějí příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 318/2006 (9);

               —

               uložil Evropské unii zastoupené Komisí náhradu veškeré škody způsobené žalobkyním v důsledku toho, že Komise porušila své povinnosti, a stanovil částku škody utrpěné žalobkyněmi od 1. dubna 2013 do 30. června 2013 ve výši 42 261 036 eur, zvýšené o další ztráty vzniklé po tomto datu nebo v jakékoli jiné výši, která bude odrážet škodu, kterou žalobkyně utrpěly nebo která jim bude způsobena, v souladu s tím, co prokáží během tohoto řízení, a se zvláštním zřetelem na budoucí škodu, přičemž všechny tyto částky musí být navýšeny o úrok od data vydání rozsudku Tribunálu do skutečného zaplacení částek; a

               —

               uložil Evropské komisi a Evropské unii náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně osm žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení zásady zákazu diskriminace, neboť jednak nařízení (EU) č. 505/2013 a č. 629/2013 stanovuje pevnou obecně použitelnou dávku z přebytku ve výši 177 eur a 148 eur za tunu — tj. méně než činí polovina z obvyklých 500 eur za tunu — použitelnou na specifická množství celkem 300 000 tun) cukru, rovnoměrně rozdělenou pouze mezi žalobkyně, které zpracovávají cukrovou řepu. Dále pak nařízení 36/2013 stanoví neznámé a nepředvídatelné clo, které se použije pouze na úspěšné uchazeče (jimiž mohou být zpracovatelé třtinového cukru, cukrové řepy nebo třetí strana), přičemž ale neupřesňuje jeho celkovou výši.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení přepracovaného nařízení a nedostatku náležitého právního základu, jelikož vzhledem k nařízení č. 505/2013 a 629/2013 Komise nemá žádnou pravomoc ke zvýšení kvót a je naopak povinna uložit vysoké a odrazující poplatky za uvolnění cukru nepodléhajícího kvótě na trh EU. Pokud jde o daňové aukce, Komise zjevně není zmocněna ani oprávněna přijmout tento druh opatření, které nebylo základním právním předpisem nikdy zamýšleno.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z z porušení zásady právní jistoty, jelikož Komise vytvořila systém, v němž není výše cla předvídatelná, ani není stanovena s použitím soudržných objektivních kritérií, nýbrž je určena na základě subjektivní ochoty clo odvést (navíc ze strany subjektů, které v tomto ohledu podléhají různým tlakům a podnětům), aniž by existovala skutečná souvislost se skutečně dováženými produkty,

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality, jelikož Komise mohla za účelem překonání nedostatku zásob právě tak přijmout méně omezující opatření, která by nebyla přijata výlučně v neprospěch dovážejících zpracovatelů cukru.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení legitimního očekávání, jelikož žalobkyně oprávněně očekávaly, že Komise za účelem obnovy dostatečných zásob surového třtinového cukru určeného ke zpracování použije opatření stanovená nařízením (ES) č. 1234/2007. Žalobkyně rovněž oprávněně očekávaly, že Komise zachová rovnováhu mezi dovážejícími zpracovateli a domácími výrobci cukru.

               6)

               Šestý žalobní důvod vycházející z z porušení povinnosti náležité péče a řádné správy, jelikož se Komise při správě trhu s cukrem opakovaně dopustila zásadních pochybení a sama si protiřečila, což dokazuje absenci jejího chápání základních tržních mechanismů. Například její rozvaha — která představuje jeden z nejdůležitějších prostředků pro obsah a načasování intervencí na trhu — byla hrubě nesprávná a spočívala na chybné metodologii. Kromě toho byla opatření Komise s ohledem na nedostatečné zásoby zjevně nevhodná.

               7)

               Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení článku 39 SFEU, jelikož Komisi se nepodařilo dosáhnout dva z cílů, které jsou zakotveny v tomto ustanovení Smlouvy.

               8)

               Osmý žalobní důvod vycházející z porušení nařízení Rady č. 1006/2011 (10). Clo použité na bílý cukr je pouze zanedbatelně vyšší, než clo na surový cukr, přičemž rozdíl představuje pouze 20 eur za tunu. To jasně kontrastuje s rozdílem 80 eur mezi standardním dovozním clem pro rafinovaný cukr (419 eur) a pro surový cukr určený k rafinaci (339 eur), které stanovuje nařízení Rady č. 1006/2011.
               Na podporu své žaloby na náhradu škody žalobkyně dále uvádějí, že Komise svou nečinností a nevhodností svých opatření závažně a zjevně překročila svůj prostor pro uvážení, který jí přiznává nařízení č. 1234/2007. Navíc skutečnost, že Komise nepřijala přiměřená opatření, představuje zjevné porušení právní normy, „jejímž cílem je přiznat práva jednotlivcům“. Komise porušila konkrétně všeobecné zásady práva Evropské unie týkající se právní jistoty, zákazu diskriminace, proporcionality, legitimního očekávání a povinnosti náležité péče a řádné správy.

      (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 505/2013 ze dne 31. května 2013, kterým se stanoví další výjimečná opatření, pokud jde o uvolnění cukru a izoglukózy nepodléhajících kvótám na trh Unie při snížené dávce z přebytku v hospodářském roce 2012/2013 (Úř. věst. 2013 L 147, s. 3).

      (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 629/2013 ze dne 28. června 2013, kterým se stanoví další výjimečná opatření, pokud jde o uvolnění cukru a izoglukózy nepodléhajících kvótám na trh Unie při snížené dávce z přebytku v hospodářském roce 2012/13 (Úř. věst. 2013 L 179, s. 55).

      (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 574/2013 ze dne 19. června 2013 o stanovení přídělového koeficientu pro dostupná množství cukru nepodléhající kvótám, jež mají být prodána na trhu Unie při snížené dávce z přebytku v hospodářském roce 2012/13 (Úř. věst. 2013 L 168, s. 29).

      (4)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 677/2013 ze dne 16. července 2013 o stanovení přídělového koeficientu pro dostupná množství cukru nepodléhající kvótám, jež mají být prodána na trhu Unie při snížené dávce z přebytku v hospodářském roce 2012/13 (Úř. věst. 2013 L 194, s. 5).

      (5)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 460/2013 ze dne 16. května o stanovení minimální celní sazby pro cukr pro třetí dílčí nabídkové řízení v rámci nabídkového řízení zahájeného prováděcím nařízením (EU) č. 36/2013 (Úř. věst. 2013 L 133, s. 20).

      (6)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 542/2013 ze dne 13. června 2013 o stanovení minimální celní sazby pro cukr pro čtvrté dílčí nabídkové řízení v rámci nabídkového řízení zahájeného prováděcím nařízením (EU) č. 36/2013 (Úř. věst. 2013 L 162, s. 7).

      (7)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 36/2013 ze dne 18. ledna 2013, kterým se zahajuje stálé nabídkové řízení na dovoz cukru kódů KN 1701 14 10 a 1701 99 10 se sníženou celní sazbou na hospodářský rok 2012/13 (Úř. věst. 2013 L 16, s. 7)

      (8)  Nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (Úř. věst. 2007 L 299, s. 1).

      (9)  Nařízení Rady (ES) č. 318/2006 ze dne 20. února 2006 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (Úř. věst. 2006 L 58, s. 1).

      (10)  Nařízení Komise (EU) č. 1006/2011 ze dne 27. září 2011, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. 2011 L 282, s. 1).


title: Věc C-484/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Španělsko) dne 10. září 2013 — Caixabank SA v. Manuel María Rueda Ledesma, Rosario Mesa Mesa

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Španělsko) dne 10. září 2013 — Caixabank SA v. Manuel María Rueda Ledesma, Rosario Mesa Mesa
   (Věc C-484/13)
   2013/C 352/08
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Caixabank SA

      Žalovaní: Manuel María Rueda Ledesma, Rosario Mesa Mesa

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud vnitrostátní soud zjistí existenci zneužívající klauzule týkající se úroků z prodlení v rámci hypotečního úvěru, musí na základě směrnice Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, a zejména s čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice, a za účelem zajištění ochrany spotřebitelů a uživatelů v souladu se zásadou rovnocennosti a zásadou efektivity konstatovat, že klauzule je neplatná a její obsah není závazný, nebo musí naopak ustanovení o úrocích zmírnit tím, že vrátí věc oprávněnému nebo poskytovateli úvěru za účelem přepočtení úroků?

               2)

               Stanoví druhé přechodné ustanovení zákona č. 1/2013 ze dne 14. května 2013 jasné omezení ochrany zájmů spotřebitele tím, že implicitně ukládá soudu povinnost ustanovení o úrocích z prodlení, které je zneužívající povahy, zmírnit tím, že přepočítá sjednaný úrok a zachová v platnosti ustanovení, které mělo zneužívající povahu, namísto konstatování, že dané ustanovení je neplatné a není tedy pro spotřebitele závazné?

               3)

               Je druhé přechodné ustanovení zákona č. 1/2013 ze dne 14. května 2013 v rozporu se směrnicí Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, a zejména s čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice, když brání uplatnění zásady rovnocennosti a zásady efektivity v oblasti ochrany spotřebitele a předchází použití sankce neplatnosti a nezávaznosti na ustanovení o úrocích z prodlení — u kterých je konstatována zneužívající povaha — sjednaných ve smlouvách o hypotečním úvěru uzavřených před vstupem v platnost zákona č. 1/2013 ze dne 14. května 2013?

      (1)  Úř. věst. L 95, s. 29.


title: Věc T-422/11: Žaloba podaná dne 5. srpna 2011 — Computer Resources v. Úřad pro publikace

text:
               1.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 290/13

         Žaloba podaná dne 5. srpna 2011 — Computer Resources v. Úřad pro publikace
   (Věc T-422/11)
   2011/C 290/17
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Computer Resources International (Dommeldange, Lucembursko) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro publikace Evropské unie

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Úřadu pro publikace Evropské unie ze dne 22. července 2001, kterým se odmítají nabídky předložené žalobkyní v rámci veřejného nabídkového řízení č. AO 10340 „Výpočetní služby — vývoj software, údržba, poradenství a pomoc pro různé druhy IT aplikací“ (Úř. věst. 2011/S 66-106099), a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaný nedodržel podstatnou procesní náležitost, jelikož sporné rozhodnutí neobsahuje žádné odůvodnění, pokud jde o konkrétní důvody, které bral zadavatel v úvahu, když dospěl k závěru, že nabídka žalobkyně je neobvykle nízká.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaný porušil příslušný postup, jak je zakotven v článku 139 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 (1).

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaný zneužil postup popřípadě vydal své rozhodnutí bez řádného právního základu nebo se přinejmenším dopustil nesprávného právního posouzení, jde-li o odůvodnění jeho rozhodnutí, protože upřesnění, která žalobkyně uvedla, nebyla pochopena a zůstala bez odpovědi.

      (1)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145).


title: Věc C-258/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varas Cíveis de Lisboa (Portugalsko) dne 13. května 2013 — Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda v. Instituto da Segurança Social, IP

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varas Cíveis de Lisboa (Portugalsko) dne 13. května 2013 — Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda v. Instituto da Segurança Social, IP
   (Věc C-258/13)
   2013/C 215/08
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Varas Cíveis de Lisboa

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda

      Žalovaný: Instituto da Segurança Social, IP

      Předběžné otázky

   Brání článek 47 Listiny základních práv Evropské unie (1), který zakotvuje právo na účinnou soudní ochranu, vnitrostátní právní úpravě, která vylučuje přístup právnických osob založených za účelem dosažení zisku k bezplatné právní pomoci?
   Je třeba článek 47 Listiny základních práv Evropské unie vykládat v tom smyslu, že právo na účinnou soudní ochranu je zaručeno, pokud vnitrostátní právo členského státu, ačkoliv vylučuje právnické osoby založené za účelem dosažení zisku z bezplatné právní pomoci, přiznává jim automaticky osvobození od nákladů a poplatků souvisejících se soudním řízením, jsou-li v platební neschopnosti nebo v procesu reorganizace?

      (1)  Úř. věst. 2000, C 364, s. 1.


title: Věc T-294/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. dubna 2008 – Nordmilch v. OHIM (Vitality) (Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Vitality — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. dubna 2008 – Nordmilch v. OHIM (Vitality)
   (Věc T-294/06) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství „Vitality“ - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)
   (2008/C 128/70)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nordmilch eG (Zeven, Německo) (zástupce: R. Schneider, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. srpna 2006 (věc R 746/2004-4) týkajícímu se zápisu slovního označení Vitality jako ochranné známky Společenství.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Nordmilch eG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 310, 16.12.2006.


title: Věc C-441/15: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. února 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Bremen – Německo) – Madaus GmbH v. Hauptzollamt Bremen „Řízení o předběžné otázce — Společný celní sazebník — Sazební zařazení — Kombinovaná nomenklatura — Podpoložky 3824 90 97 a 2106 90 92 — Výrobek ve formě prášku složený z uhličitanu vápenatého (95 %) a modifikovaného škrobu (5 %)“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/18

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. února 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Bremen – Německo) – Madaus GmbH v. Hauptzollamt Bremen
   (Věc C-441/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společný celní sazebník - Sazební zařazení - Kombinovaná nomenklatura - Podpoložky 3824 90 97 a 2106 90 92 - Výrobek ve formě prášku složený z uhličitanu vápenatého (95 %) a modifikovaného škrobu (5 %)“)
   (2017/C 104/26)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Bremen

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Madaus GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Bremen

      Výrok

   Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1001/2013 ze dne 4. října 2013, musí být vykládána v tom smyslu, že takový výrobek, o jaký se jedná v původním řízení, používaný pro výrobu kalciových tablet ve formě obyčejných tablet, šumivých tablet a žvýkacích tablet, složený z chemicky definovaného uhličitanu vápenatého ve formě prášku a modifikovaného škrobu přidaného pro usnadnění výroby tablet, s obsahem škrobu nižším než 5 % hmotnostních, musí být zařazen do čísla 2106 této nomenklatury.

      (1)  Úř. věst. C 398, 30.11.2015.


title: Věc T-374/13: Žaloba podaná dne 17. července 2013 — Moonlight v. OHIM — Lampenwelt (Moon)

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/19

         Žaloba podaná dne 17. července 2013 — Moonlight v. OHIM — Lampenwelt (Moon)
   (Věc T-374/13)
   2013/C 274/32
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Moonlight GmbH (Wehr, Německo) (zástupci: H. Börjes-Pestalozza a M. Nielen, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lampenwelt GmbH & Co. KG (Schlitz, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 13. května 2013 ve věci R 676/2012-4 a uložil OHIM, aby zamítl návrh na prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství č. 6 084 081;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „Moon“ pro výrobky zařazené do třídy 11 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6 084 081

      Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Lampenwelt GmbH & Co. KG

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: absolutní důvody neplatnosti uvedené v čl. 51 odst. 1 písm. a) a b) nařízení č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: oddělení návrhu na prohlášení neplatnosti vyhovělo

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady (ES) č. 207/2009.


title: Věc T-426/07: Žaloba podaná dne 16. listopadu 2007 – Agencja Wydewnicza Technopol v. OHIM (300)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/47

         Žaloba podaná dne 16. listopadu 2007 – Agencja Wydewnicza Technopol v. OHIM (300)
   (Věc T-426/07)
   (2008/C 22/88)
   Jednací jazyk: polština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Agencja Wydewnicza Technopol sp. z o.o. (Częstochowa, Polsko), (zástupce: D. Rzążewska, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. září 2007 ve věci R 1275/2006-4 v plném rozsahu;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní označení „300“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 28 a 41 (přihláška č. 3 875 416)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávné použití čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 40/94 (1) o ochranné známce Společenství, neboť označení „300“ nemá ve vztahu k požadovaným výrobkům ani popisnou povahu, ani nepostrádá rozlišovací způsobilost

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc F-43/10: Žaloba podaná dne 4. června 2010 — Cerafogli v. ECB

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/56

         Žaloba podaná dne 4. června 2010 — Cerafogli v. ECB
   (Věc F-43/10)
   ()
   2010/C 209/90
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Maria-Concetta Cerafogli (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Evropské centrální banky, kterým byly zamítnuty stížnosti žalobkyně týkající se diskriminace a útoků na její důstojnost ze strany jejího vedení a návrh na náhradu škody.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 24. listopadu 2009, kterým byly zamítnuty stížnosti žalobkyně týkající se diskriminace a útoků na její důstojnost ze strany jejího vedení, a pokud je to nezbytné, zrušit rozhodnutí ze dne 24. března 2010 o zamítnutí zvláštního odvolání;

               —

               v důsledku toho vyhovět návrhům žalobkyně, tak jak byly uvedeny v žádosti o interní správní přezkum, konkrétně:

                           —

                           zastavit všechny formy diskriminace a psychického obtěžování vůči M-C. Cerafogli, a to jak prostřednictvím verbálních výroků, tak i prostřednictvím přidělování práce a pracovních opatření;

                           —

                           obdržet písemný dokument, ve kterém pan G. bere zpět své urážlivé výroky a výhružky;

               —

               v každém případě nahradit vzniklou morální újmu a hmotnou škodu;

               —

               uložit ECB náhradu všech nákladů řízení;

               —

               uložit ECB poskytnout celou zprávu o interním správním přezkumu spolu se všemi přílohami a zápisy. Krom toho uložit ECB poskytnout veškeré podklady o komunikaci mezi prošetřovacím výborem a výkonnou radou a prezidentem ECB;

               —

               předvolat paní L., bývalou sociální poradkyni žalobkyně, jako svědka.


title: Spojené věci T-492/13 a T-493/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2015 – Schmidt Spiele v. OHIM (Vyobrazení desek pro společenské hry) „Ochranná známka Společenství — Přihlášky obrazových ochranných známek Společenství představujících desky pro společenské hry — Absolutní důvody pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2015 – Schmidt Spiele v. OHIM (Vyobrazení desek pro společenské hry)
   (Spojené věci T-492/13 a T-493/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihlášky obrazových ochranných známek Společenství představujících desky pro společenské hry - Absolutní důvody pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 127/32)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Schmidt Spiele GmbH (Berlín, Německo) (zástupce: T. Sommer, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutím prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 3. července 2013 (věci R 1767/2012-1 a R 1768/2012-1), týkajícím se přihlášek obrazových označení představujících desky pro společenské hry jako ochranných známek Společenství.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 3. července 2013 (věci R 1767/2012-1 a R 1768/2012-1) se zrušují v rozsahu, v němž zamítla odvolání společnosti Schmidt Spiele GmbH pro jiné výrobky a služby, než jsou „počítače“, „(programy) počítačových her; programy videoher nahrané na kartuších, disketách, CD-ROMech, kazetách, páscích a minidiscích“, „počítačový software (nahraný); počítačové programy (s možností stažení); počítačový software (nahraný)“ spadající do třídy 9, „výrobky z papíru a kartónu (obsažené ve třídě 16); barevné tiskoviny“ spadající do třídy 16, „hry [včetně elektronických her a videoher], s výjimkou periferních přístrojů pro externí obrazovky či monitory“, „hrací karty“, „společenské hry; karetní hry“, „přenosné přístroje pro elektronické hry“, „společenské hry“ a „videohry jakožto periferní zařízení pro externí obrazovky či monitory“ spadající do třídy 28 a „zábava“, „organizování a vedení zábavních akcí“ a „služby pro oddech a rekreaci“ spadající do třídy 41.

               2)

               Ve zbývající části se žaloby zamítají.

               3)

               Společnost Schmidt Spiele GmbH ponese polovinu vlastních nákladů řízení a ukládá se jí náhrada poloviny nákladů řízení OHIM. OHIM ponese polovinu vlastních nákladů řízení a ukládá se mu náhrada poloviny nákladů řízení společnosti Schmidt Spiele GmbH.

      (1)  Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


title: Věc C-213/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal de Justiça — Portugalsko) — Fernando Casimiro dos Santos Ferreira, Maria do Carmo Ferreira dos Santos, Rosa Fernanda Santos Ferreira v. Companhia de Seguros Allianz Portugal SA

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/57

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal de Justiça — Portugalsko) — Fernando Casimiro dos Santos Ferreira, Maria do Carmo Ferreira dos Santos, Rosa Fernanda Santos Ferreira v. Companhia de Seguros Allianz Portugal SA
   (Věc C-213/12) (1)

   2013/C 225/113
   Jednací jazyk: portugalština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 209, 14.7.2012.


title: Věc T-826/14 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 27. února 2015 – Španělsko v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Režim korporační daně umožňující podnikům, kteří jsou daňovými rezidenty ve Španělsku, odepsat finanční goodwill vzniklý nabytím nepřímých podílu v podnicích, které jsou daňovými rezidenty v zahraničí — Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou s vnitřním trhem a kterým se nařizuje její navrácení — Návrh na odklad vykonatelnosti — Fumus boni juris — Neexistence naléhavosti“

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/28

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 27. února 2015 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-826/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Režim korporační daně umožňující podnikům, kteří jsou daňovými rezidenty ve Španělsku, odepsat finanční goodwill vzniklý nabytím nepřímých podílu v podnicích, které jsou daňovými rezidenty v zahraničí - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou s vnitřním trhem a kterým se nařizuje její navrácení - Návrh na odklad vykonatelnosti - Fumus boni juris - Neexistence naléhavosti“)
   (2015/C 127/38)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: M. Sampol Pucurull, zmocněnec)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky, C. Urraca Caviedes a P. Němečková, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise C (2014) 7280 final ze dne 15. října 2014 o státní podpoře SA 35550 (2013/C) (ex 2013(NN) prováděné Španělskem, která se vztahuje k režimu daňových odpisů finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               Usnesení ze dne 8. ledna 2015 ve věci T-826/14 R se zrušuje.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-295/13: Žaloba podaná dne 30. května 2013 — Itálie v. Komise

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/53

         Žaloba podaná dne 30. května 2013 — Itálie v. Komise
   (Věc T-295/13)
   2013/C 207/88
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil opravu oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/177/10, opravu oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/178/10 a opravu oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/179/10, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie C 82 A ze dne 21. března 2013,

               —

               v důsledku toho zrušil opravená oznámení,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné jako žalobní důvody a hlavní argumenty, které již byly uplatněny ve věci T-275/13, Italská republika v. Komise.


title: Věc T-205/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. listopadu 2007 – Ianniello v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Posudek o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2001/2002 — Žaloba na neplatnost — Žaloba na náhradu škody )

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/11

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. listopadu 2007 – Ianniello v. Komise
   (Věc T-205/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2001/2002 - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody“)
   (2008/C 8/20)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Alessandro Ianniello (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a Y. Minatchy, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall, zmocněnec, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak zrušení posudku o vývoji služebního postupu žalobce za období 2001/2002, jakož i rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 18. února 2004 o zamítnutí jeho stížnosti, a jednak platba náhrady utrpěné nemateriální újmy.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc T-340/07: Žaloba podaná dne 4. září 2007 – Evropaïki Dynamiki v. Komise

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/57

         Žaloba podaná dne 4. září 2007 – Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-340/07)
   (2007/C 269/104)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki (Athény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Uložit Komisi, aby žalobkyni vyplatila částku 172 588,62 EUR, jež představuje neproplacené způsobilé náklady žalobkyně v rámci zakázky č. EDC-53007 EEBO/27873;

               —

               uložit Komisi zaplacení symbolické částky 1 000 EUR odpovídající škodě, již žalobkyně utrpěla v důsledku poškození své pověsti a dobrého jména;

               —

               uložit Komisi, aby žalobkyni zaplatila právní a další výdaje vynaložené ve spojení s touto žalobou.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou je na základě článků 238 ES a 235 ES požadována náhrada škody způsobená rozhodnutím Komise ze dne 16. května 2003 o vypovězení smlouvy č. EDC–53007 EEBO/27873 uzavřené s Komisí ohledně projektu „eContent Exposure and Business Opportunities“ („EEBO“), který měl být proveden v rámci víceletého programu Společenství na podporu rozvoje a využívání evropských digitálních materiálů v globálních sítích a na podporu jazykové rozmanitosti v informační společnosti (2001–2005), a na jehož realizaci se měli jako vnější konzultanti podílet M. Fischer a M. Marthinsen.
   Na podporu své žaloby žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí veřejného zadavatele (GŘ INFSO) vypovědět smlouvu obsahuje zjevně nesprávná posouzení, jež měla za následek nesplnění jeho povinností ze smlouvy. Navíc uplatňuje, že napadené rozhodnutí bylo přijato s porušením zásad dobré správy a transparentnosti a že v několika případech konkrétní zástupci Komise neodstranili údajné střety zájmů. Vzhledem k výše uvedenému žalobkyně tvrdí, že má nárok na vyrovnání za služby, které poskytla, i ohledně jejích způsobilých nákladů v rámci provádění zakázky, včetně úroků ode dne splatnosti příslušných dlužných částek.


title: Věc C-428/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d’État — Francie) — Union syndicale Solidaire Isère v. Premier ministre, Ministère du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministère de la santé et des sports ( Sociální politika — Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků — Směrnice 2003/88/ES — Úprava pracovní doby — Články 1, 3 a 17 — Rozsah působnosti — Příležitostná a sezónní činnost osob, které uzavřely smlouvu o příležitostné mimoškolské výchovné činnosti — Omezení pracovní doby těchto pracovníků v rekreačních a volnočasových zařízeních na 80 dnů ročně — Vnitrostátní právní úprava, která nestanoví pro tyto pracovníky minimální dobu denního odpočinku — Odchylky stanovené v článku 17 — Podmínky — Záruka rovnocenné náhradní doby odpočinku nebo, ve výjimečných případech, záruka náležité ochrany )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/20

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d’État — Francie) — Union syndicale Solidaire Isère v. Premier ministre, Ministère du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministère de la santé et des sports
   (Věc C-428/09) (1)

   (Sociální politika - Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků - Směrnice 2003/88/ES - Úprava pracovní doby - Články 1, 3 a 17 - Rozsah působnosti - Příležitostná a sezónní činnost osob, které uzavřely „smlouvu o příležitostné mimoškolské výchovné činnosti“ - Omezení pracovní doby těchto pracovníků v rekreačních a volnočasových zařízeních na 80 dnů ročně - Vnitrostátní právní úprava, která nestanoví pro tyto pracovníky minimální dobu denního odpočinku - Odchylky stanovené v článku 17 - Podmínky - Záruka rovnocenné náhradní doby odpočinku nebo, ve výjimečných případech, záruka náležité ochrany)
   2010/C 346/32
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d’État

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Union syndicale Solidaire Isère

      Žalovaní: Premier ministre, Ministère du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministère de la santé et des sports

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Conseil d'État (Francie) — Výklad čl. 17 odst. 1 a 2 a čl. 17 odst. 3 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 299, s. 9; Zvl. vyd. 05/04, s. 381), ve spojení s čl. 1 odst. 1 téže směrnice — Příležitostná a sezónní činnost osob, které uzavřely smlouvu o příležitostné mimoškolské výchovné činnosti — Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy omezující pracovní činnost těchto osob v rekreačních a volnočasových zařízeních na osmdesát dnů ročně, ale nezajišťující minimální dobu denního odpočinku — Pojmy „rovnocenná náhradní doba odpočinku“ a „náležitá ochrana poskytnutá dotčeným pracovníkům“

      Výrok

               1)

               Na osoby, které uzavřely takovou smlouvu, jako je smlouva o příležitostné mimoškolské výchovné činnosti, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, a které vykonávají příležitostné a sezónní činnosti v rekreačních a volnočasových zařízeních nejdéle 80 pracovních dnů v roce, se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby.

               2)

               Na osoby, které uzavřely takovou smlouvu, jako je smlouva o příležitostné mimoškolské výchovné činnosti, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, a které vykonávají příležitostné a sezónní činnosti v rekreačních a volnočasových zařízeních, se vztahuje odchylné ustanovení čl. 17 odst. 3 písm. b) nebo c) směrnice 2003/88.
               Vnitrostátní právní úprava omezující pracovní činnost osob, které uzavřely takovou smlouvu, na 80 odpracovaných dnů ročně, nesplňuje podmínky stanovené v čl. 17 odst. 2 této směrnice pro použití uvedeného odchylného ustanovení, podle kterých musí být dotyčným pracovníkům poskytnuty rovnocenné náhradní doby odpočinku nebo ve výjimečných případech, kdy není z objektivních důvodů možné tyto náhradní doby odpočinku poskytnout, jim musí být poskytnuta náležitá ochrana.

      (1)  Úř. věst. C 24, 30.1.2010.