title: Věc T-39/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. dubna 2017– Nanu-Nana Joachim Hoepp v. EUIPO – Fink (NANA FINK) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka NANA FINK — Starší slovní ochranná známka Evropské unie NANA — Neexistence podobnosti výrobků — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Rozsah přezkumu, který musí provést odvolací senát — Povinnost rozhodnout o odvolání v plném rozsahu“

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. dubna 2017– Nanu-Nana Joachim Hoepp v. EUIPO – Fink (NANA FINK)
   (Věc T-39/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka NANA FINK - Starší slovní ochranná známka Evropské unie NANA - Neexistence podobnosti výrobků - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Rozsah přezkumu, který musí provést odvolací senát - Povinnost rozhodnout o odvolání v plném rozsahu“)
   (2017/C 161/35)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brémy, Německo) (zástupce: T. Boddien, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Nadine Fink (Basilej, Švýcarsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. listopadu 2015 (věc R 679/2014-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Nanu-Nana Joachim Hoepp a N. Fink.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 12. listopadu 2015 (věc R 679/2014-1), týkající se námitkového řízení mezi společností Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG a Nadine Fink, se zrušuje v rozsahu, v němž odvolací senát nerozhodl o odvolání, které u něj bylo podáno, pokud jde o „drahé kovy a jejich slitiny“ náležející do třídy 14 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, kterých se týká obrazová ochranná známka, která byla předmětem mezinárodního zápisu č. 1111651 s vyznačením Evropské unie.

               2.

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3.

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 21.3.2016.


title: Věc C-319/04: Žaloba podaná dne 23. července 2004 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/33

         Žaloba podaná dne 23. července 2004 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice
   (Věc C-319/04)
   (2004/C 228/68)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 23. července 2004 žaloba směřující proti Francouzské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou G. Rozetem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Francie tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 1999/63/ES ze dne 21. června 1999 o dohodě o úpravě pracovní doby námořníků uzavřené mezi Svazem provozovatelů námořních plavidel Evropského společenství (ECSA) a Federací odborů pracovníků v dopravě v Evropské unii (FST) – Příloha: Evropská dohoda o úpravě pracovní doby námořníků (1) nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 3 odst. 1 této směrnice;

               —

               uložil Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 30. června 2002.

      (1)  Úř. věst. L 167, 2.7.1999, s. 33.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. září 2004 ve věci C-332/01: Řecká republika proti Komisi Evropských společenství (EZOZF — Schválení účetní závěrky — Hospodářské roky 1996 až 1999 — Rozhodnutí 2001/557/ES — Bavlna, olivový olej, sušené vinné hrozny, skopové a kozí maso)

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 9. září 2004
   ve věci C-332/01: Řecká republika proti Komisi Evropských společenství (1)

   (EZOZF - Schválení účetní závěrky - Hospodářské roky 1996 až 1999 - Rozhodnutí 2001/557/ES - Bavlna, olivový olej, sušené vinné hrozny, skopové a kozí maso)
   (2004/C 262/02)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci 332/01, jejímž předmětem je žaloba na zrušení podle článku 230 ES, podaná dne 3. září 2001, Řecká republika (zmocněnec: V. Kontolaimos a I. Chalkias) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: M. Condou-Durande), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj), R. Schintgen, N. Colneric, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, náměstek vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 9. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 317, 10.11.2001.


title: Věc T-544/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – Hansen & Rosenthal a H&R Wax Company Vertrieb v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh parafínových vosků — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Stanovení cen — Důkaz protiprávního jednání — Pokyny k metodě stanovování pokut za rok 2006 — Práva na obhajobu — Výpočet hodnoty tržeb — Závažnost porušení — Zákaz retroaktivity — Rovné zacházení — Úměrnost“

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – Hansen & Rosenthal a H&R Wax Company Vertrieb v. Komise
   (Věc T-544/08) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh parafínových vosků - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Stanovení cen - Důkaz protiprávního jednání - Pokyny k metodě stanovování pokut za rok 2006 - Práva na obhajobu - Výpočet hodnoty tržeb - Závažnost porušení - Zákaz retroaktivity - Rovné zacházení - Úměrnost“)
   (2015/C 046/44)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Hansen & Rosenthal KG (Hamburk, Německo) a H&R Wax Company Vertrieb GmbH (Hamburk) (zástupci: J. Schulte, A. Lober a M. Dallmann, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně R. Sauer a K. Mojzesowicz, poté M. Sauer a A. Antoniadis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2008) 5476 final ze dne 1. října 2008 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.181 – Vosky k výrobě svíček), v rozsahu, v němž se dotýká žalobkyň, jakož i, podpůrně, návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené žalobkyním.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Hansen & Rosenthal KG a H&R Wax Company Vertrieb GmbH ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7. 3. 2009.


title: Věc C-311/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 17. července 2006 – Consiglio Nazionale degli Ingegneri v. Ministero della Giustizia, Marco Cavallera

text:
               14.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 17. července 2006 – Consiglio Nazionale degli Ingegneri v. Ministero della Giustizia, Marco Cavallera
   (Věc C-311/06)
   (2006/C 249/06)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Consiglio di Stato
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

      Odpůrci: Ministero della Giustizia, Marco Cavallera
   Předběžné otázky

               1)

               Použije se směrnice 89/48/EHS (1) v případě italského státního příslušníka, který a) dokončil tříleté vysokoškolské studium inženýrského oboru v Itálii, b) obdržel uznání rovnocennosti italského titulu s odpovídajícím španělským titulem, c) byl zapsán do španělského rejstříku inženýrů, avšak toto povolání nikdy ve Španělsku nevykonával, d) na základě španělského uznání titulu žádal o zápis do rejstříku inženýrů v Itálii?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, je vnitrostátní právní předpis (článek 1 legislativního nařízení č. 115 z roku 1992), který v Itálii neumožňuje uznání titulu členské země, který je výhradně výsledkem uznání předcházejícího italského titulu, v souladu se směrnicí č. 89/48/EHS?

      (1)  Úř. věst. L 19, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337.


title: Věc C-54/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia Madrid (Španělsko) dne 5. února 2014 – Rafael Villafañez Gallego a María Pérez Anguio v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S. A.

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia Madrid (Španělsko) dne 5. února 2014 – Rafael Villafañez Gallego a María Pérez Anguio v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S. A.
   (Věc C-54/14)
   2014/C 135/23
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia no 34 de Madrid

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Rafael Villafañez Gallego a María Pérez Anguio

      Žalovaná: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutno čl. 3 odst. 1 a 2 směrnice Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 vykládat v tom smyslu, že smlouva mezi bankou a dlužníkem-spotřebitelem, kterou se mění podmínky pro omezení úrokových sazeb a kterou se ukládá spotřebiteli povinnost nést náklady související se změnou notářské listiny o poskytnutí úvěru a o zřízení zástavního práva, sepsané bankou a spotřebitelem, kterou na základě dohody uzavřené v rámci jednání, které s bankou vedla pojišťovna, u níž je spotřebitel pojištěn, ve prospěch svých pojištěnců a v jejich zájmu, navrhla banka jakožto jeden ze dvou možných způsobů, jimiž lze změnit ekonomické podmínky hypotečního úvěru, a kterou spotřebitel dobrovolně přijal, představuje individuálně sjednanou smluvní klauzuli?

               2)

               V případě záporné odpovědi na předchozí otázku, je nutno čl. 3 odst. 1 směrnice 93/13/EHS ve spojení s čl. 6 odst. 1 téže směrnice vykládat v souvislosti se zneužívající povahou smluvní klauzule v tom smyslu, že s ohledem na účel a předmět dohody uzavřené mezi bankou a pojišťovnou vylučují takovou smlouvu, jako je smlouva popsaná v předchozí otázce?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).


title: Věc T-78/14: Žaloba podaná dne 4. února 2014 – Benediktinerabtei St. Bonifaz v. OHIM – Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455)

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/46

         Žaloba podaná dne 4. února 2014 – Benediktinerabtei St. Bonifaz v. OHIM – Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455)
   (Věc T-78/14)
   2014/C 135/59
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Benediktinerabtei St. Bonifaz Köperschaft des öffentlichen Rechts (Mnichov, Německo) (zástupci: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti.)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Andechs, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 14. listopadu 2013 ve věci R 1272/2012-1 týkajícímu se námitkového řízení č. B 1 754 228 (přihláška ochranné známky Společenství č. 9 255 811);

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455“ pro výrobky zařazené do třídy 29 (přihláška ochranné známky Společenství č. 9 255 811)

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Andechser Molkerei Scheitz GmbH

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazové ochranné známky Společenství a národní obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky „ANDECHSER NATUR“ a „ANDECHSER NATUR SEIT 1908“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 29 a 35

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 75 první věty nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 76 odst. 1 druhé věty nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 75 druhé věty nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-397/08: Usnesení předsedy pátého senátu Soudního dvora ze dne 23. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/19

         Usnesení předsedy pátého senátu Soudního dvora ze dne 23. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-397/08) (1)

   2010/C 11/35

      Jednací jazyk: portugalština

   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc T-508/09: Usnesení Tribunálu ze dne 26. března 2012 — Cañas v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Antidopingová pravidla — Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti — Ukončení profesionální činnosti — Ztráta právního zájmu na zahájení řízení — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/28

         Usnesení Tribunálu ze dne 26. března 2012 — Cañas v. Komise
   (Věc T-508/09) (1)

   (Hospodářská soutěž - Antidopingová pravidla - Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti - Ukončení profesionální činnosti - Ztráta právního zájmu na zahájení řízení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 151/45
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Guillermo Cañas (Buenos Aires, Argentina) (zástupci: původně F. Laboulfie a C. Aguet, poté Y. Bonnard, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Van Nuffel a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci, ve spolupráci s J. Derennem, advokátem)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Světová antidopingová agentura (Lausanne, Švýcarsko) (zástupci: G. Berrisch, advokát, D. Cooper, solicitor, a N. Chesaites, barrister); a ATP Tour, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: B. van de Walle de Ghelcke a J. Marchandise, advokáti)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 7809 ze dne 12. října 2009 ve věci COMP/39.471, kterým byla z důvodu nedostatku zájmu Společenství zamítnuta stížnost žalobce týkající se porušení článku 81 ES a článku 82 ES směřující proti Světové antidopingové agentuře, ATP Tour, Inc. a Mezinárodní radě pro sportovní arbitráž (CIAS)

      Výrok

               1)

               K projednávané žalobě není namístě vydat rozhodnutí ve věci samé.

               2)

               Guillermo Cañas ponese vlastní náklady řízení a ukládají se mu rovněž náklady vzniklé Evropské komisi.

               3)

               Světová antidopingová agentura a ATP Tour, Inc. ponesou vlastní nákaldy řízení.

               4)

               K žádosti European Elite Athletes Association o vedlejší účastenství není namístě vydat rozhodnutí ve věci samé.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


title: Věc C-403/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 31. srpna 2007 – Metherma GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 31. srpna 2007 – Metherma GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Düsseldorf
   (Věc C-403/07)
   (2007/C 283/22)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně a odpůrkyně v řízení o opravném prostředku „Revision“: Metherma GmbH & Co.KG

      Žalovaný a navrhovatel opravného prostředku „Revision“: Hauptzollamt Düsseldorf
   Předběžné otázky
   Výklad nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (1).
   Mohou být wolframové nebo molybdenové tyče „získané prostým slinováním“, jež jsou zařazeny do podpoložky 8101 94 00, respektive do podpoložky 8102 94 00 kombinované nomenklatury, přepracovány roztloukáním či rozdrcením na šrot spadající do podpoložky 8101 97 00 nebo 8102 97 00 kombinované nomenklatury?

      (1)  Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02 s. 382.


title: Věc C-535/16: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 27. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Specializat Mureș – Rumunsko) – Michael Tibor Bachman v. FAER IFN SA „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Ochrana spotřebitele — Směrnice 93/13/EHS — Článek 2 písm. b) — Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách — Pojem ‚spotřebitel‘ — Fyzická osoba, která uzavřela smlouvu o novaci s úvěrovou institucí za účelem splacení úvěrů poskytnutých touto institucí obchodní společnosti“

text:
               3.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/15

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 27. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Specializat Mureș – Rumunsko) – Michael Tibor Bachman v. FAER IFN SA
   (Věc C-535/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Ochrana spotřebitele - Směrnice 93/13/EHS - Článek 2 písm. b) - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Pojem ‚spotřebitel‘ - Fyzická osoba, která uzavřela smlouvu o novaci s úvěrovou institucí za účelem splacení úvěrů poskytnutých touto institucí obchodní společnosti“)
   (2017/C 213/17)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Specializat Mureș

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Michael Tibor Bachman

      Odpůrkyně: FAER IFN SA

      Výrok

   Článek 2 písm. b) směrnice Rady 93/13/EHS o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že fyzická osoba, která se prostřednictvím smlouvy o novaci zavázala vůči úvěrové instituci splatit úvěry původně poskytnuté obchodní společnosti pro účely související s její činností, může být považována za spotřebitele ve smyslu tohoto ustanovení, pokud tato fyzická osoba nemá s dotčenou společností zjevný vztah a jednala takto za účelem, který nespadá do rámce její profesní činnosti, avšak z důvodu jejích vazeb s osobou, která ovládala uvedenou společnost, jakož i s osobou, která podepsala smlouvy akcesorické k původním smlouvám o úvěru (smlouvy o ručení, o zajišťovacím převodu práva k nemovitosti/o zřízení zástavního práva k nemovitosti).

      (1)  Úř. věst. C 38, 6.2.2017.


title: Věc C-381/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. července 2013 Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 19. dubna 2013 ve věci T-53/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) v. Komise

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/33

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. července 2013 Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 19. dubna 2013 ve věci T-53/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) v. Komise
   (Věc C-381/13 P)
   2013/C 260/61
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (zástupci: N. Morais Sarmento a L. Pinto Monteiro, advogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání navrhovatele

   Navrhovatel navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu v plném rozsahu;

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu;

               —

               uložil Komisi povinnost nést vlastní náklady řízení a náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

         Nedodržení přiměřené lhůty pro přijetí rozhodnutí

   1.   Promlčení zahájení stíhání
   Navrhovatel má za to, že napadené rozhodnutí bylo přijato po uplynutí lhůty čtyř let stanovené pro promlčení zahájení stíhání článkem 3 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (1). A i kdyby došlo k případnému přerušení promlčecí doby pro zahájení řízení, v souladu s ustanoveními čl. 3 odst. 1 čtvrtého pododstavce uvedeného nařízení uplynula lhůta rovnající se dvojnásobku promlčecí doby, aniž by bylo přijato rozhodnutí. Vzhledem k tomu, že příslušný nárok byl promlčen, musí být napadené rozhodnutí považováno za protiprávní rozhodnutí, které nelze vykonat.
   2.   Porušení zásady právní jistoty
   Navrhovatel má za to, že skutečnost, že Komise nechala uplynout více než 20 let mezi údajným protiprávním jednáním a přijetím napadeného rozhodnutí, představuje porušení zásady právní jistoty. Tato základní zásada práva Evropské unie stanoví, že každá osoba má právo, aby její věc byla vyřízena unijními orgány v přiměřené lhůtě.
   3.   Porušení práva na obhajobu
   Navrhovatel má za to, že bylo porušeno jeho právo na obhajobu, jelikož tím, že uplynulo více než 20 let mezi údajným protiprávním jednáním a přijetím konečného rozhodnutí, byl navrhovatel připraven o možnost předložit své vyjádření včas, a sice v době, kdy měl ještě k dispozici dokumenty, které by mohly odůvodnit výdaje, o nichž má Komise za to, že nemohou být nahrazeny.

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340).


title: Věc C-244/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Ireland – Irsko) – Ewaen Fred Ogieriakhi v. Minister for Justice and Equality, Irsko, Attorney General, An Post „Předběžná otázka — Směrnice 2004/38/ES — Článek 16 odst. 2 — Právo trvalého pobytu rodinných příslušníků občana Unie, kteří jsou státními příslušníky třetí země — Konec manželského soužití — Okamžité nastěhování k jiným partnerům během doby nepřetržitého pobytu v délce pěti let — Nařízení (EHS) č. 1612/68 — Článek 10 odst. 3 — Podmínky — Porušení unijního práva členským státem — Posouzení povahy dotyčného porušení — Nezbytnost předložení žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/15

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Ireland – Irsko) – Ewaen Fred Ogieriakhi v. Minister for Justice and Equality, Irsko, Attorney General, An Post
   (Věc C-244/13) (1)

   („Předběžná otázka - Směrnice 2004/38/ES - Článek 16 odst. 2 - Právo trvalého pobytu rodinných příslušníků občana Unie, kteří jsou státními příslušníky třetí země - Konec manželského soužití - Okamžité nastěhování k jiným partnerům během doby nepřetržitého pobytu v délce pěti let - Nařízení (EHS) č. 1612/68 - Článek 10 odst. 3 - Podmínky - Porušení unijního práva členským státem - Posouzení povahy dotyčného porušení - Nezbytnost předložení žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce“)
   2014/C 315/22
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Ireland

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ewaen Fred Ogieriakhi

      Žalovaní: Minister for Justice and Equality, Irsko, Attorney General, An Post

      Výrok

               1)

               Článek 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38 ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, musí být vykládán v tom smyslu, že na státního příslušníka třetí země, který po dobu pěti let před datem provedení této směrnice, nepřetržitě pobýval v členském státě jakožto manžel občanky Unie pracující v uvedeném členském státě, musí být pohlíženo v tom smyslu, že nabyl právo trvalého pobytu podle tohoto ustanovení, i když se manželé v uvedeném období rozhodli žít odděleně a začali žít s jinými partnery a manželka uvedeného státního příslušníka, která má unijní občanství, mu již nezajišťovala ubytování ani mu jej neposkytovala.

               2)

               Skutečnost, že vnitrostátní soud považoval za nutné položit v rámci žaloby na náhradu škody pro porušení unijního práva předběžnou otázku týkající se unijního práva dotčeného ve věci v původním řízení, nelze považovat za rozhodující pro účely určení, zda členský stát toto právo zjevně porušil, či nikoli.

      (1)  Úř. věst. C 189, 29. 6. 2013.


title: Věc C-27/08: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 30. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht — Německo) — BIOS Naturprodukte GmbH v. Saarland ( Směrnice 2001/83/ES — Článek 1 bod 2 písm. b) — Pojem léčivý přípravek podle funkce — Dávkování výrobku — Obvyklý způsob užívání — Zdravotní riziko — Schopnost obnovit, upravit či ovlivnit lidské fyziologické funkce )

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/10

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 30. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht — Německo) — BIOS Naturprodukte GmbH v. Saarland
   (Věc C-27/08) (1)

   („Směrnice 2001/83/ES - Článek 1 bod 2 písm. b) - Pojem ‚léčivý přípravek podle funkce‘ - Dávkování výrobku - Obvyklý způsob užívání - Zdravotní riziko - Schopnost obnovit, upravit či ovlivnit lidské fyziologické funkce“)
   2009/C 153/20
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: BIOS Naturprodukte GmbH

      Žalovaná: Saarland

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesverwaltungsgericht (Německo) — Výklad čl. 1 bodu 2 Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř.věst. L 136, s. 34) — Pojem léčivý přípravek — Výrobek obsahující látku, která má terapeutický účinek při vysokém dávkování, která však může ohrozit zdraví při nižším dávkování, které je doporučeno výrobcem — Výtažek z kadidlovníku (boswellia).

      Výrok

   Ustanovení čl. 1 bodu 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES ze dne 31. března 2004, musí být vykládáno v tom smyslu, že výrobek, v jehož složení se vyskytuje látka, která má fyziologický účinek, je-li užívána v určité dávce, není léčivým přípravkem podle funkce, jestliže vzhledem ke svému dávkování účinných látek a obvyklému způsobu užívání představuje zdravotní riziko, aniž by přitom byl schopen u člověka obnovit, upravit či ovlivnit fyziologické funkce.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Věc C-477/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. a další v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. a další v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon
   (Věc C-477/06)
   (2007/C 20/12)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Efeteio Athinon
   Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. a další

      Odpůrkyně: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon
   Předběžné otázky

               1)

               Představuje odmítnutí podniku zaujímajícího dominantní postavení uspokojit plně objednávky, které jsou mu zaslány velkoobchodníky s farmaceutickými výrobky, když toto odmítnutí vede k omezení vývozní činnosti těchto velkoobchodníků, a tím i k omezení škody způsobené paralelním obchodem, samo o sobě zneužití ve smyslu článku 82 ES? Je odpověď na tuto otázku ovlivněna skutečností, že paralelní obchod je pro velkoobchodníky velmi výnosný vzhledem k rozdílným cenám existujícím v rámci Evropské unie z důvodu státního zásahu, nebo jinak řečeno, skutečností, že trh s farmaceutickými výrobky nevykazuje podmínky čisté hospodářské soutěže, nýbrž se naopak vyznačuje zvýšeným stupněm státního zásahu? Platí konečně, že vnitrostátní soud je povinen použít pravidla Společenství týkající se hospodářské soutěže stejným způsobem na trhy, které fungují v rámci režimu hospodářské soutěže, a na trhy, na kterých je hospodářská soutěž narušena zásahem státu?

               2)

               Jak má být eventuální zneužití posuzováno, jestliže Soudní dvůr rozhodne, že omezení paralelního obchodu z výše uvedených důvodů nepředstavuje zneužití vždy, když je provedeno podnikem v dominantním postavení?

         Obzvláště:

               2.1

               Je vhodné použít kritérium procentního podílu, o který je překročena běžná národní spotřeba, nebo kritérium škody, kterou utrpí podnik v dominantním postavení ve vztahu ke svému celkovému obratu a celkovému zisku? V případě kladné odpovědi, jakým způsobem je třeba určit úroveň procentuálního překročení a výši škody – škody brané jako určitý procentní podíl z obratu a celkového zisku –, nad kterou dotčené jednání může být kvalifikováno jako zneužití?

               2.2

               Je třeba zaujmout přístup založený na zvážení zájmů a v kladném případě, jaké zájmy musí být takto zváženy?
               Konkrétněji:

                           a)

                           Má na odpověď vliv skutečnost, že pacient – konečný spotřebitel získá omezenou hospodářskou výhodu z paralelního obchodu?

                           b)

                           Je třeba vzít v úvahu zájmy orgánů sociálního zabezpečení na získání levnějších léků, a pokud ano, do jaké míry?

               2.3

               Jaká jiná kritéria a jaké jiné přístupy mohou být považovány v projednávaném případě za vhodné?


title: Věc C-592/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 15. února 2017 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království] – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. British Film Institute „Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty — Šestá směrnice 77/388/EHS — Článek 13 část A odst. 1 písm. n) — Osvobození poskytování určitých kulturních služeb od daně — Neexistence přímého účinku — Určování kulturních služeb osvobozených od daně — Posuzovací pravomoc členských států“

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 15. února 2017 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království] – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. British Film Institute
   (Věc C-592/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty - Šestá směrnice 77/388/EHS - Článek 13 část A odst. 1 písm. n) - Osvobození poskytování určitých kulturních služeb od daně - Neexistence přímého účinku - Určování kulturních služeb osvobozených od daně - Posuzovací pravomoc členských států“)
   (2017/C 112/13)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Žalovaný: British Film Institute

      Výrok

   Článek 13 část A odst. 1 písm. n) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, který upravuje osvobození „poskytování určitých kulturních služeb“ od daně, musí být vykládán v tom smyslu, že nemá přímý účinek, takže v případě, že toto ustanovení nebylo provedeno, nemůže se jej veřejnoprávní subjekt nebo jiný subjekt uznaný dotyčným členským státem a poskytujícím kulturní služby dovolávat přímo.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25.1.2016.


title: Věc T-164/13: Usnesení Tribunálu ze dne 12. července 2013 — Sun Capital Partners v. OHIM — Sun Capital Partners (SUN CAPITAL)

text:
               12.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/11

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. července 2013 — Sun Capital Partners v. OHIM — Sun Capital Partners (SUN CAPITAL)
   (Věc T-164/13) (1)

   2013/C 298/19
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 147 ze dne 25.5.2013.


title: Věc T-556/08: Žaloba podaná dne 17. prosince 2008 – Slovenská pošta v. Komise

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/35

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2008 – Slovenská pošta v. Komise
   (Věc T-556/08)
   (2009/C 55/64)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Slovenská pošta a.s. (Banská Bystrica, Slovenská republika) (zástupci: O. Brouwer, C. Schillemans, M. Knapen, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na základě této žaloby se žalobkyně domáhá podle článku 230 ES zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 5912 konečné ze dne 7. října 2008 (Věc COMP/39.562 – slovenské poštovní právo), kterým Komise shledala slovenskou právní úpravu týkající se služeb hybridní pošty v rozporu s čl. 86 odst. 1 ES ve spojení s článkem 82 ES, jelikož vyhrazuje žalobkyni doručování zásilek hybridní pošty.
   Na podporu svých návrhových žádání žalobkyně uplatňuje čtyři žalobní důvody.
   Zaprvé tvrdí, že Komise porušila zásadu práva Společenství o řádné správě tím, že řádně nevyšetřila všechny relevantní skutečnosti a zájmy, jelikož podle názoru žalobkyně je napadené rozhodnutí založeno na řadě domněnek. Žalobkyně dále uvádí, že Komise porušila povinnost uvést odůvodnění stanovenou v článku 253 ES.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise porušila právo žalobkyně být řádně vyslechnuta.
   Zatřetí tvrdí, že se Komise dopustila zjevných nesprávných právních posouzení, nesprávných posouzení skutkového stavu i nesprávného výkladu, pokud jde o zákonnost udělení výhradních práv v poštovním odvětví, na základě čehož nesprávně uplatnila články 86 ES a 82 ES.
   Začtvrté žalobkyně tvrdí, že Komise tím, že přijala zcela odlišný a bezprecedentní přístup, pokud jde o definici relevantního trhu, porušila zásady právní jistoty a legitimních očekávání.


title: Věc C-395/07: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 5. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/48/ES — Dodržování práv duševního vlastnictví — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/5

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 5. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-395/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/48/ES - Dodržování práv duševního vlastnictví - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2008/C 183/08)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: W. Wils a H. Krämer, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupce: M. Lumma, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví (Úř. věst L 157, s. 45 a – oprava – L 195, s. 16), ve stanovené lhůtě.
   Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 20.10.2007.


title: Věc T-485/04: Žaloba podaná dne 10. prosince 2004 Association Coopération des Bibliothèques de Bretagne (COBB) proti Komisi Evropských společenství

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/32

         Žaloba podaná dne 10. prosince 2004 Association Coopération des Bibliothèques de Bretagne (COBB) proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-485/04)
   (2005/C 57/54)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 10. prosince 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Association Coopération des Bibliothèques de Bretagne (COBB), se sídlem v Rennes (Francie), zastoupenou Jean-Paulem Martinem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil pododstavec rozhodnutí Komise Evropských společenství č. 1116 ze dne 9. září 2003 týkající se COBB.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Projednávaná žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise, které vyloučilo operaci „Síť periodik v Bretani, rok 1999“, v rámci které žalobkyně požádala o grant z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) z výdajů uznatelných na základě programu cíl 5b Bretaň 1994-1999.
   Žalobkyně požádala o financování v rámci programu rozvoje venkova a pobřeží nazvaného Morgane 2, který byl zaveden pro region Bretaně týkající se cíle 5b na období 1994-1999. Tento program popisuje soubor akcí, které mohou využívat evropského financování, včetně akce A 215, která spadá pod prioritu A směřující k mobilizaci pracovního trhu a konkrétněji směřující ke zlepšení konkurenceschopnosti podniků v rámci opatření 2, když rozvíjí práci na dálku a přístup k dálkovým službám.
   Akce „Síť periodik v Bretani“ konkrétně spočívá v zavedení, díky síti zařízení, technické a programové infrastruktury řídící databázi představovanou články z periodik a studiemi zabývajícími se Bretaní, aby bylo možno zpřístupnit formou Internetu kvalitní informace o tomto regionu těm, kteří rozhodují (volení zástupci, ředitelé podniků, apod.). Jedná se o činnost, která podporuje a posiluje kvalitu informovanosti a rozhodování těch, kteří rozhodují v hospodářské oblasti za účelem lepší konkurenceschopnosti podniků.
   Regionální prefektura oznámila žalobkyni napadené rozhodnutí až po podpisu dvou úmluv o poskytnutí grantu.
   Na podporu svých tvrzení se žalobkyně dovolává tří žalobních důvodů. První vychází z pochybení v odůvodnění, druhý shromažďuje argumenty vycházející z porušení zásady ochrany legitimního očekávání a třetí vychází z porušení povinnosti odůvodnění.
   Žalobkyně v tomto ohledu konkrétně uplatňuje, že:

               —

               oproti tomu, co tvrdí žalovaná, se její sídlo nachází v uznatelné zóně, jelikož v rámci akce 215, priority A není stanovena žádná podmínka týkající se sídla příjemce, a kde v projednávaném případě dotyčná zóna pokrývá celou zónu 5b, tedy „venkov a pobřeží“ Bretaně. Na druhé straně akce 215 odděleně vyjmenovává „sdružení a orgány hospodářského rozvoje“, což ukazuje, že oba pojmy nemohou být zaměňovány;

               —

               Úmluva o poskytnutí grantu podepsaná mezi žalobkyní a prefekturou dne 31. prosince 2001 zahrnovala přesná ujištění, která vyvolala u žalobkyně opodstatněné naděje ohledně dalšího trvání dotčené operace. Navíc grant Evropské unie ve výši 10.976 EUR byl žalobkyni skutečně vyplacen v březnu 2002 na základě programu 5b;

               —

               použitelná právní úprava Společenství nijak neodkazuje na možnost zrušení grantu ani na žádost o vrácení grantu z EFRR;

               —

               napadené rozhodnutí se spokojuje s nedostatečným odkazem na výhradu učiněnou Commission interministérielle de coordination des contrôles [Interministerská komise koordinace kontrol], ale neobsahuje podrobná a dostatečná vysvětlení, která by umožnila pochopit důvody, pro které Komise měla za to, že dotčená operace není uznatelná.


title: Věc C-438/05: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. prosince 2007 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (Civil Division) – Spojené království] – International Transport Workers' Federation, Finnish Seamen's Union v. Viking Line ABP, Ou Viking Line Eesti (Námořní doprava — Právo usazování — Základní práva — Cíle sociální politiky Společenství — Kolektivní akce odborové organizace namířená proti soukromému podniku — Kolektivní smlouva, která může odrazovat od registrace plavidla pod vlajkou jiného členského státu)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/11

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. prosince 2007 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (Civil Division) – Spojené království] – International Transport Workers' Federation, Finnish Seamen's Union v. Viking Line ABP, Ou Viking Line Eesti
   (Věc C-438/05) (1)

   (Námořní doprava - Právo usazování - Základní práva - Cíle sociální politiky Společenství - Kolektivní akce odborové organizace namířená proti soukromému podniku - Kolektivní smlouva, která může odrazovat od registrace plavidla pod vlajkou jiného členského státu)
   (2008/C 51/17)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   Court of Appeal (Civil Division)
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: International Transport Workers' Federation, Finnish Seamen's Union

      Žalované: Viking Line ABP, Ou Viking Line Eesti
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Court of Appeal, Civil Division – Výklad článku 43 ES a nařízení Rady (EHS) č. 4055/86 ze dne 22. prosince 1986 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi (Úř. věst. L 378, s. 1) – Kolektivní akce vedená odborovou organizací proti soukromému podniku k tomu, aby uzavřel kolektivní smlouvu mající za účinek, že záměna vlajky plavidel uvedeného podniku za vlajku jiného členského státu se stane bezpředmětnou – Použitelnost článku 43 ES nebo nařízení č. 4055/86 podle hlavy XI Smlouvy o ES a rozsudku C 67/96 „Albany“ – Možnost podniku dovolávat se ustanovení článku 43 ES nebo nařízení č. 4055/86 vůči jinému podniku, včetně odborové organizace s ohledem na její kolektivní akci
   Výrok

               1)

               Článek 43 ES musí být vykládán tak, že kolektivní akce vedená odborovými svazy či sdružením odborových svazů proti podniku s cílem přimět jej k uzavření kolektivní smlouvy, jejíž obsah může podnik odradit od využití svobody usazování, v zásadě nestojí mimo rozsah působnosti tohoto článku.

               2)

               Článek 43 ES může přiznávat soukromému podniku práva, kterých se lze dovolávat vůči odborovému svazu nebo sdružení odborových svazů.

               3)

               Článek 43 ES musí být vykládán tak, že takové kolektivní akce, jaké jsou předmětem původního řízení, jejichž cílem je přimět podnik, jehož sídlo se nachází v určitém členském státě, aby uzavřel kolektivní smlouvu s odborovým svazem z tohoto členského státu a uplatňoval ustanovení této smlouvy na zaměstnance dceřiné společnosti uvedeného podniku usazené v jiném členském státě, jsou omezeními ve smyslu uvedeného článku.
               Tato omezení v zásadě mohou být odůvodněna ochranou takového naléhavého důvodu obecného zájmu, jakým je ochrana pracovníků, za podmínky, že bude prokázáno, že jsou způsobilá zaručit uskutečnění sledovaného legitimního cíle a nepřekračují meze toho, co je dosažení tohoto cíle nezbytné.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Věc C-195/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litevská republika) dne 14. května 2008 – Inga Rinau

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litevská republika) dne 14. května 2008 – Inga Rinau
   (Věc C-195/08)
   (2008/C 171/42)
   Jednací jazyk: litevština
   Předkládající soud
   Lietuvos aukščiausiasis teisma (Nejvyšší soud Litevské republiky)
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Inga Rinau

      Odpůrce: Michael Rinau
   Předběžné otázky

               1)

               Může dotčená osoba ve smyslu článku 21 nařízení č. 2201/2003 (1) navrhnout neuznání soudního rozhodnutí, i když nebyl podán návrh na uznání rozhodnutí?

               2)

               Je-li odpověď na první otázku kladná, jak má vnitrostátní soud použít čl. 31 odst. 1 nařízení č. 2001/2003, který stanoví, že „(…) osoba, vůči níž je výkon navrhován, ani dítě, nejsou v tomto stadiu řízení oprávněny podat k návrhu jakékoli připomínky, posuzuje-li návrhu na neuznání rozhodnutí podaný osobou, vůči níže je rozhodnutí vykonatelné“?

               3)

               Má vnitrostátní soud, k němuž nositel rodičovské odpovědnosti podal návrh na neuznání rozhodnutí soudu členského státu v té části, jíž bylo nařízeno navrácení dítěte pobývajícího v jeho domácnosti do členského státu původu, k němuž bylo vystaveno osvědčení ve smyslu článku 42 nařízení č. 2001/2003, tento návrh posuzovat na základě ustanovení kapitoly III oddílů 1 a 2 nařízení č. 2201/2003, jak stanoví čl. 40 odst. 2 uvedeného nařízení?

               4)

               Jaký význam má podmínka stanovená v čl. 21 odst. 3 nařízení č. 2201/2003 „aniž je dotčen oddíl 4“?

               5)

               Je vydání rozhodnutí o navrácení dítěte a vystavení osvědčení ve smyslu článku 42 nařízení č. 2201/2003 soudem členského státu původu poté, co členský stát, v němž je dítě neoprávněně zadržováno, vydal rozhodnutí o navrácení dítěte do státu původu, v souladu s cíly a postupy nařízení č. 2201/2003?

               6)

               Znamená zákaz přezkumu příslušnosti soud členského státu původu stanovený článkem 24 nařízení č. 2201/2003, že vnitrostátní soud, k němuž byl podán návrh na neuznání rozhodnutí cizího soudu, který nemůže přezkoumávat příslušnost soudu členské státu původu a který nezjistil, že jsou dány důvody k neuznání rozhodnutí stanovené v článku 23 nařízení č. 2001/2003, musí uznat rozhodnutí o navrácení dítěte vydané soudem členského státu původu, když soud členského státu původu nedodržel postup stanovený nařízením pro účely vyřešení otázky navrácení dítěte?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 243).


title: Věc T-298/09: Žaloba podaná dne 22. července 2009 — Evropaïki Dynamiki v. Komise

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/19

         Žaloba podaná dne 22. července 2009 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-298/09)
   2009/C 233/35
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise vybrat žalobkyni na základě nabídek, které předložila v rámci veřejného nabídkového řízení EAC/01/2008 na poskytování externích služeb v rámci vzdělávacích programů (ESP-ISEP) série 1 „IS Vývoj a údržba“ a série 2 „IS Studie, testování, kurzy a podpora“ (Úř. věst. 2008/158-212752), jako druhého dodavatele v kaskádovém mechanismu, která jí byla sdělena dvěma dopisy ze dne 12. května 2009, a všechna související rozhodnutí Komise včetně rozhodnutí o udělení uvedených zakázek úspěšným uchazečům;

               —

               nařídit Komisi náhradu škody vzniklé žalobkyni v souvislosti s dotčeným nabídkovým řízením ve výši 9 554 480 eur;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní, a to i v případě, že bude projednávaná žaloba zamítnuta.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V projednávané věci se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí žalované vybrat jí na základě nabídek, které předložila v rámci veřejného nabídkového řízení na poskytování externích služeb v rámci vzdělávacích programů (ESP-ISEP) (EAC/01/2008), jako druhého dodavatele v kaskádovém mechanismu a udělit uvedené zakázky úspěšným uchazečům. Žalobkyně dále požaduje náhradu škody, která jí údajně vznikla v souvislosti s nabídkovým řízením.
   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává následujících žalobních důvodů.
   Žalobkyně zaprvé tvrdí, že žalovaná porušila zásady řádné správy a rovného zacházení, jelikož nepřihlédla k vylučovacím kritériím v čl. 93 odst. 1 a článku 94 finančního nařízení (1) tím, že nevyloučila z nabídkového řízení jednoho ze členů vítězného konsorcia, který porušil smluvní závazky vůči žalované. Uvedeným jednáním porušila žalovaná rovněž články 113a a 134 prováděcího nařízení (2).
   Žalobkyně zadruhé tvrdí, že žalovaná porušila čl. 100 odst. 2 finančního nařízení, jelikož svá rozhodnutí řádně neodůvodnila. Podle názoru žalobkyně byl komentář Komise obecný, zavádějící a nepřesný.
   Žalobkyně zatřetí tvrdí, že Komise neoprávněně rozšířila platnost nabídkových řízení v rozporu s článkem 130 finančního nařízení a v rozporu se zásadami řádné správy, transparentnosti a rovného zacházení.

      (1)  Nařízení Rady (ES, EURATOM) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).

      (2)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, ve znění nařízení Komise (ES, Euratom) č. 478/2007 ze dne 23. dubna 2007 (Úř. věst. L 111, s. 13).


title: Věc C-216/11: Žaloba podaná dne 10. května 2011 — Evropská komise v. Francouzská republika

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/11

         Žaloba podaná dne 10. května 2011 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-216/11)
   2011/C 226/22
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Mölls a O. Beynet, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika

      Návrhová žádání

               —

               konstatovat, že Francouzská republika tím, že pro posouzení, zda má držení tabáku pocházejícího z jiného členského státu jednotlivci obchodní povahu, použila čistě kvantitativní kritérium, když toto kritérium uplatnila na automobil (a nikoliv na osobu) a celkově na veškeré tabákové výrobky, což naprosto brání tomu, aby jednotlivci dováželi tabákové výrobky pocházející z jiného členského státu, pokud množství překročí dva kilogramy na osobní automobil, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 (1) a zejména z jejích článků 8 a 9 a článku 34 Smlouvy o fungování Evropské unie;

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise zaprvé žalované vytýká, že za účelem zjištění protiprávního jednání používá výhradně kvantitativní kritérium, zatímco úrovně, které zmiňuje čl. 9 odst. 2 výše uvedené směrnice 92/12 (a čl. 32 odst. 3 směrnice 2008/118 (2)), jsou pouze informativní a v žádném případě nemohou být jediným hlediskem, které má být zohledněno při určování, zda je tabák skutečně držen pro obchodní účely nebo pro vlastní potřeby jednotlivce, jenž jej převáží.
   Komise navíc uvádí, že prahy 1 a 2 kg stanovené v článcích 575 G a H obecného zákona o daních, platí pro všechny držené tabákové výrobky (cigarety, tabák ke kouření, doutníky atd.), zatímco minimální úrovně stanovené směrnicemi jsou úrovněmi kumulativními a informativními, které jsou stanoveny pro každý druh výrobků z tabáku.
   Žalobkyně rovněž uvádí, že francouzská právní úprava stanovuje limity na automobil a nikoli na osobu, což jednoduše vede ke kumulaci množství převážených v témže automobilu, nezávisle na počtu osob v automobilu.
   Zadruhé žalobkyně uplatňuje porušení článku 34 SFEU v rozsahu, v němž vnitrostátní právní předpisy brání dovozu určitých množství tabákových výrobků do Francie z jiného členského státu, přestože jsou drženy pro vlastní potřeby dotčené osoby. Tyto právní předpisy tak představují „opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením dovozu“, jejichž cílem nebo účinkem je méně příznivé zacházení s výrobky pocházejícími z jiných členských států.
   Zatřetí Komise odmítá odůvodnění uplatněná žalovanou stranou, která souvisejí zejména s neexistencí harmonizace daní na evropské úrovni, jakož i s nutností zajistit cíl ochrany veřejného zdraví posílením boje proti kouření.

      (1)  Směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani (Úř. věst. L 76, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 179)

      (2)  Směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS (Úř. věst. L 9, s. 12).


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-263/07 ( Úř. věst. C 223, 22.9.2007, s. 12 )

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/46

         Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-263/07

      (
            „Úřední věstník Evropské unie“ C 223 ze dne 22. září 2007, s. 12
         )

   (2007/C 247/74)
   Sdělení v Úředním věstníku ve věci T-263/07, Estonsko v. Komise, je třeba chápat takto:

         „Žaloba podaná dne 16. července 2007 – Estonsko v. Komise
         (Věc C-263/07)
         (2007/C 223/17)
         Jednací jazyk: estonština
         Účastníci řízení

            Žalobkyně: Estonská republika (zástupce: Lembit Uibo)

            Žalovaná: Komise Evropských společenství
         Návrhová žádání žalobkyně

                     —

                     Žalobkyně navrhuje zrušit rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 4. května 2007 o vnitrostátním plánu rozdělení skleníkových plynů, který Estonsko předložilo podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (1).

               Žalobní důvody a hlavní argumenty
         Rozhodnutí Komise ze dne 4. května 2007 o vnitrostátním plánu rozdělení skleníkových plynů, který Estonsko předložilo podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES musí být zrušeno z těchto důvodů:

                     —

                     porušení čl. 9 odst. 1 a 3, jakož i čl. 11 odst. 2 směrnice 2003/87/ES, a v důsledku toho překročení pravomocí;

                     —

                     zjevně nesprávné posouzení, jelikož Komise nezohlednila dostupné pravdivé informace, avšak vycházela z nesprávných předpokladů, které přímo a významně ovlivnily obsah napadeného rozhodnutí a určení celkového množství emisních kvót;

                     —

                     porušení čl. 175 odst. 2 písm. c) ES, jelikož Komise podle Smlouvy o ES není oprávněna přijmout opatření, která významně ovlivňují volbu členského státu mezi různými energetickými zdroji a obecnou strukturu jeho zásobování energií;

                     —

                     porušení zásady řádné správy, jelikož Komise při přijetí rozhodnutí nezohlednila všechny podstatné okolnosti konkrétní situace a rovněž nepřezkoumala, zda všechny skutečnosti, o které se při přijetí rozhodnutí opírala, byly správné;

                     —

                     porušení povinnosti odůvodnění.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631).“


title: Výmaz věci C-396/04

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/33

         Výmaz věci C-396/04 (1)

   (2005/C 217/71)

      (Jednací jazyk: finština)

   Usnesením ze dne 12. května 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-396/04: Komise Evropských společenství proti Finské republice.

      (1)  Úř. věst. C 273, 6.11.2004


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. července 2005 ve věci C-433/03: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo (Nesplnění povinnosti státem — Sjednávání, uzavírání, ratifikace a provádění dvoustranných dohod členským státem — Přeprava zboží a cestujících po vnitrozemských vodních cestách — Vnější pravomoc Společenství — Článek 10 ES — Nařízení (EHS) č. 3921/91 a (ES) č. 1356/96)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/12

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 14. července 2005
   ve věci C-433/03: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Sjednávání, uzavírání, ratifikace a provádění dvoustranných dohod členským státem - Přeprava zboží a cestujících po vnitrozemských vodních cestách - Vnější pravomoc Společenství - Článek 10 ES - Nařízení (EHS) č. 3921/91 a (ES) č. 1356/96)
   (2005/C 217/23)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-433/03, Komise Evropských společenství (zmocněnci: C. Schmidt, W. Wils a A. Manville) proti Spolkové republice Německo (zmocněnci: W.-D. Plessing, ve spolupráci s G. Schohem, Rechtsanwalt), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 10. října 2003, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda, R. Silva de Lapuerta (zpravodaj), C. Gulmann, J. Makarczyk a P. Kūris, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. července rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Spolková republika Německo tím, že ratifikovala a prováděla

                           —

                           dohodu mezi vládou Spolkové republiky Německo a vládou Rumunska o vnitrozemské vodní dopravě, podepsanou v Bonnu dne 22. října 1991,

                           —

                           dohodu mezi vládou Spolkové republiky Německo a vládou Polské republiky o vnitrozemské vodní dopravě, podepsanou ve Varšavě dne 8. listopadu 1991, a dohodu mezi vládou Spolkové republiky Německo a vládou Ukrajiny o vnitrozemské vodní dopravě, podepsanou v Bonnu dne 14. července 1992,

                           —

                           bez spolupráce nebo součinnosti s Komisí Evropských společenství, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 10 ES.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství a Spolková republika Německo ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. L 289, 29.11.2003.


title: Věc C-481/08 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 24. září 2009 — Alcon Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte ( Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Slovní ochranná známka BioVisc — Námitky majitele slovních ochranných známek Společenství a mezinárodních slovních ochranných známek PROVISC a DUOVISC — Zamítnutí námitek odvolacím senátem OHIM )

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/10

         Usnesení Soudního dvora ze dne 24. září 2009 — Alcon Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte
   (Věc C-481/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka BioVisc - Námitky majitele slovních ochranných známek Společenství a mezinárodních slovních ochranných známek PROVISC a DUOVISC - Zamítnutí námitek odvolacím senátem OHIM“)
   2010/C 11/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Alcon Inc. (zástupce: M. Graf, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), *Acri. Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte (zástupce: H. Förster, Rechtsanwalt)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 10. září 2008, Alcon Inc. v. OHIM a *Acri.Tec (T-106/07), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost podanou vlastníkem slovních ochranných známek Společenství a mezinárodních slovních ochranných známek „PROVISC“ a „DUOVISC“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 5 směřující proti rozhodnutí R 660/2006-2 druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 8. února 2007, jímž bylo zrušeno rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byla v rámci námitek podaných navrhovatelkou zamítnuta přihláška slovní ochranné známky „BioVisc“ pro výrobky zařazené do třídy 5.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Alcon Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 24.1.2009.


title: Věc C-342/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. srpna 2009 společností Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 11. června 2009 ve věci T-151/08, Guedes — Indústria e Comércio, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Consorci de l'Espai Rural de Gallecs

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/43

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. srpna 2009 společností Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 11. června 2009 ve věci T-151/08, Guedes — Indústria e Comércio, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Consorci de l'Espai Rural de Gallecs
   (Věc C-342/09 P)
   2009/C 267/75
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA (zástupce: B. Braga da Cruz, advogado)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Consorci de l'Espai Rural de Gallecs

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. června 2009 ve věci T-151/08 (týkající se rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 16. ledna 2008 ve věci R 986/2007-2; rozhodnutí námitkového oddělení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 27. dubna 2007 týkajícího se námitkového řízení č. B 828634), zejména podle relevantních ustanovení práva Společenství,

               —

               zamítnout zápis ochranné známky Společenství č. 3 710 597 pro výrobky zařazené do tříd 29 a 31,

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Námitkové oddělení OHIM ve svém rozhodnutí uvedlo, že některé z dotčených výrobků jsou shodné nebo vykazují zjevnou podobnost, ale mělo za to, že kolidující ochranné známky jsou odlišné, přičemž nezohlednilo dobré jméno starší ochranné známky „GALLO“.
   Druhý odvolací senát se řídil těmito závěry a uvedl, že ačkoli dobré jméno starší ochranné známky „GALLO“ bylo řádně prokázáno, jsou kolidující ochranné známky odlišné.
   Soud prvního stupně Evropských společenství potvrdil závěry odvolacího senátu, pokud jde o to, že dotčené ochranné známky vykazují rozdíly z fonetického, optického a pojmového hlediska.
   Navrhovatelka s těmito závěry nesouhlasí, jelikož se domnívá, že ochranné známky GALLO a GALLECS označují výrobky, které jsou shodné nebo vykazují zjevnou podobnost, a že jsou podobné.
   Mnohá rozhodnutí orgánů Společenství totiž uvedla, že ochranné známky, které mají tytéž prvky, představují nebezpečí záměny, a nemohou tak na trhu existovat vedle sebe.
   Mimoto bylo zkoumáno a uznáno, že ochranná známka GALLO požívá dobrého jména, které starší ochranné známce v Portugalsku poskytuje vyšší rozlišovací způsobilost.
   Existuje proto reálné nebezpečí, že žalovaný bude mít neoprávněný prospěch z dobrého jména navrhovatelčiny starší portugalské ochranné známky „GALLO“.
   Navrhovatelka proto tvrdí, že napadený rozsudek porušuje čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-424/11: Žaloba podaná dne 4. srpna 2011 — Cementos Molins v. Komise

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/44

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2011 — Cementos Molins v. Komise
   (Věc T-424/11)
   2011/C 282/82
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cementos Molins, SA (Sant Vicenç dels Horts, Španělsko) (zástupci: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas a M. López Garrido, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí; a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně na základě článku 263 SFEU požaduje, aby bylo zrušeno rozhodnutí Evropské komise ze dne 12. ledna 2011 o daňových odpisech finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích č. C 45/2007 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007) zavedených Španělskem (1).
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 107 SFEU.

                           —

                           Podle žalobkyně rozhodnutí porušuje článek 107 SFEU, když má za to, že daňové odpisy finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích podle čl. 12 odst. 2 Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades (TRLIS) (zákon o dani z příjmu právnických osob) představují státní podporu neslučitelnou se společným trhem. Žalobkyně tvrdí, že uvedené odpisy postrádají prvky zvýhodnění, ovlivnění obchodu uvnitř Společenství, jakož i selektivity.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání a povinnosti uvést odůvodnění v souvislosti se zásadou legitimního odůvodnění.

                           —

                           Tento žalobní důvod se dělí na dvě části, které se obě týkají období legitimního očekávání podle čl. 1 odst. 2 a 3 napadeného rozhodnutí:

                                       —

                                       první část druhého žalobního důvodu: porušení zásady legitimního očekávání. Žalobkyně tvrdí, že legitimní očekávání by mělo chránit proti navrácení podpory všechny příjemce podpory až do dne zveřejnění napadeného rozhodnutí, jelikož zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení nestačí k vyvrácení legitimního očekávání vyvolaného prohlášeními Evropské komise před Evropským parlamentem;

                                       —

                                       druhá část druhého žalobního důvodu: podpůrně, porušení zásady legitimního očekávání a povinnosti uvést odůvodnění. Žalobkyně má za to, že Komise pochybila, když z období legitimního očekávání vyloučila den zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení, které vedlo k přijetí napadeného rozhodnutí, v Úředním věstníku Evropské unie. Zaprvé, jelikož z práva Společenství vyplývá, že poslední den lhůty je třeba považovat za součást této lhůty, a zadruhé, jelikož vyloučení uvedeného dne z období legitimního očekávání ve výroku napadeného rozhodnutí není v souladu s jeho odůvodněním.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality v souvislosti se zásadou legitimního očekávání.

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že je nepřiměřené, aby Komise v případě čl. 1 odst. 4 napadeného rozhodnutí pro účely uplatnění zásady legitimního očekávání vyžadovala, aby existovaly výslovné právní překážky přeshraniční kombinace podniků.

      (1)  Zveřejněné v
         Úředním věstníku Evropské unie dne 21. května 2011, L 135, s. 1.


title: Věc F-99/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 16. června 2011 — Ashbrook a další v. Komise ( „Veřejná služba — Roční úprava odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/55

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 16. června 2011 — Ashbrook a další v. Komise
   (Věc F-99/10) (1)

   (Veřejná služba - Roční úprava odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2011/C 252/121
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Michael Ashbrook (Lucemburk, Lucembursko) a další (zástupci: B. Cortese, C. Cortese a F. Spitaleri, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: MM. J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí žalované o omezení úpravy měsíční mzdy žalobců od července 2009 na zvýšení o 1,85 % v rámci každoroční úpravy odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců na základě nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009, které bylo převzato v jejich výplatních páskách

      Výrok usnesení

               1)

               O žalobě ve věci F-99/10, Michael Ashbrook a další v. Komise, není třeba rozhodnout.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2011, s. 42.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne  29. září 2005  ve věci C-251/03: Komise Evropských společenství proti Portugalské republice (Nesplnění povinnosti státem — Nesplnění požadavků uvedených v příloze I směrnice 80/778/EHS — Čl. 7 odst. 6 — Voda určená k lidské spotřebě)

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 29. září 2005
   ve věci C-251/03: Komise Evropských společenství proti Portugalské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nesplnění požadavků uvedených v příloze I směrnice 80/778/EHS - Čl. 7 odst. 6 - Voda určená k lidské spotřebě)
   (2005/C 296/04)
   Jednací jazyk: portugalština
   Ve věci C-251/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 11. června 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnci: A. Caeiros a G. Valero Jordana) proti Portugalské republice, (zmocněnci: L. Fernandes a M. Lois), Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, A. La Pergola, J.-P. Puissochet (zpravodaj), U. Lõhmus a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 29. září 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Portugalská republika tím, že nepřijala opatření nezbytná pro dosažení souladu s požadavky přílohy I směrnice Rady 80/778/EHS ze dne 15. července 1980 o jakosti vody určené k lidské spotřebě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 6 a článku 19 této směrnice.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 2.8.2003.


title: Věc T-62/16: Žaloba podaná dne 15. února 2016 – Puma v. EUIPO – Doosan Infracore (PUMA)

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/36

         Žaloba podaná dne 15. února 2016 – Puma v. EUIPO – Doosan Infracore (PUMA)
   (Věc T-62/16)
   (2016/C 118/41)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Německo) (zástupce: P. González Bueno-Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Doosan Infracore Co. Ltd (Incheon, Jižní Korea)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „PUMA“ – přihláška ochranné známky EU č. 11 376 209.

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. prosince 2015, ve věci R 1052/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil EUIPO a společnosti Doosan Infracore Co. Ltd náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-342/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. května 2014 CR proti rozsudku vydanému dne 12. března 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-128/12, CR v. Parlament

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/42

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. května 2014 CR proti rozsudku vydanému dne 12. března 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-128/12, CR v. Parlament
   (Věc T-342/14 P)
   2014/C 212/54
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: CR (Malling, Francie) (zástupci: A. Salerno, advokát)

      Další účastníci řízení: Evropský parlament a Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek SVS ze dne 12. března 2014,

               —

               sám rozhodl ve sporu mezi navrhovatelem a Evropským parlamentem tak, že zruší rozhodnutí, které navrhovatel napadl před Soudem pro veřejnou službu, a to v rozsahu, v němž mu toto rozhodnutí ukládá náhradu veškerých částek, jež neoprávněně obdržel z titulu rodinných dávek, nebo

               —

               podpůrně vrátil věc Soudu pro veřejnou službu,

               —

               uložil Evropskému parlamentu náhradu veškerých nákladů řízení vynaložených v obou řízeních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatel napadá zamítnutí námitky protiprávnosti vznesené vůči čl. 85 druhému pododstavci poslední větě služebního řádu úředníků. Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá dva důvody.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení zásady právní jistoty.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že navrhovateli nebyla poskytnuta odpověď na jeho argumentaci, že je nepřiměřené, neexistuje-li žádné promlčení v případě, kdy je OOJ s to prokázat, že dotyčný vědomě uvedl administrativu v omyl s cílem obdržet předmětnou částku.


title: Věc T-70/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2008 – Audi v. OHIM (Vorsprung durch Technik) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Vorsprung durch Technik — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Částečné zamítnutí zápisu průzkumovým referentem — Právo být vyslechnut )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/46

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2008 – Audi v. OHIM (Vorsprung durch Technik)
   (Věc T-70/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Vorsprung durch Technik - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Částečné zamítnutí zápisu průzkumovým referentem - Právo být vyslechnut“)
   (2008/C 209/80)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Audi AG (Ingolstadt, Německo) (zástupci: S. O. Gillert a F. Schiwek, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 16. prosince 2005 (věc R 237/2005-2), kterým bylo částečně zamítnuto odvolání proti rozhodnutí průzkumového referenta, kterým byl zamítnut zápis slovní ochranné známky „Vorsprung durch Technik“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 12, 14, 25, 28, 37 až 40 a 42
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Audi AG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006.


               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/41

         (2006/C 143/76)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 131, 3.6.2006

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 121, 20.5.2006

      Úř. věst. C 108, 6.5.2006

      Úř. věst. C 96, 22.4.2006

      Úř. věst. C 86, 8.4.2006

      Úř. věst. C 74, 25.3.2006

      Úř. věst. C 60, 11.3.2006

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc F-150/15: Žaloba podaná dne 22. prosince 2015 – ZZ v. EIB

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/30

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2015 – ZZ v. EIB
   (Věc F-150/15)
   (2016/C 383/40)
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: E. Nordh, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka (EIB)

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení rozhodnutí EIB, kterými se žalobce „zprošťuje služby“ a dalších rozhodnutí souvisejících s tímto rozhodnutím, jakož i návrh na náhradu údajně způsobené morální a majetkové újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí žalované ze dne 13. dubna 2015, 12. května 2015, 16. června 2015 a 20. října 2015, kterými se žalobce „zprošťuje služby“;

               —

               zrušit rozhodnutí žalované ze dne 18. června 2015 zablokovat přístup žalobce k jeho elektronické poště a počítačovým programům;

               —

               zrušit rozhodnutí žalovaného neposkytnout žalobci přístup k jeho výplatním páskám a vyškrtnout ho ze seznamu svých zaměstnanců;

               —

               uložit žalované zaplatit částku ve výši 950 000 eur jako náhradu morální újmy způsobené žalobci z důvodu těchto rozhodnutí, jakož i z důvodu jejího nesplnění povinnosti řádné péče a porušení procesních záruk, zvýšenou o úroky;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-63/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. května 2016 – Mota Alves a další v. Komise

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/49

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. května 2016 – Mota Alves a další v. Komise
   (Věc F-63/14) (1)

   (2016/C 222/75)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 421, 24.11.2014, s. 61.


title: Věc T-237/16: Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2016 – NI v. EIOÚ

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/37

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2016 – NI v. EIOÚ
   (Věc T-237/16) (1)

   (2016/C 410/67)
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 260, 18.7.2016.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. června 2005 ve věci T-19/04, Metso Paper Automation Oy proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Slovní ochranná známka PAPERLAB — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 — Popisné označení)

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/20

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 22. června 2005
   ve věci T-19/04, Metso Paper Automation Oy proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka PAPERLAB - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 - Popisné označení)
   (2005/C 205/36)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-19/04, Metso Paper Automation Oy, se sídlem v Helsinkách (Finsko), zastoupená J. Tanhuanpääem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnkyně: S. Laitinen), jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 17. listopadu 2003 (věc R 842/2002-1), týkajícímu se zápisu slovní ochranné známky Společenství PAPERLAB, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, P. Mengozzi a I. Wiszniewska-Białecka, soudci; vedoucí soudní kanceláře: B. Pastor, náměstkyně vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 22. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 71, ze dne 20.3.2004.


title: Věc T-183/10: Žaloba podaná dne 22. dubna 2010 — Sviluppo Globale v. Komise

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/42

         Žaloba podaná dne 22. dubna 2010 — Sviluppo Globale v. Komise
   (Věc T-183/10)
   2010/C 179/75
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sviluppo Globale GEIE (Řím, Itálie) (zástupci: F. Sciaudone, R. Sciaudone, A. Neri, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 14. února 2010;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise ze dne 14. února 2010, kterým Komise ve svém postavení zadavatele žalobkyni sdělila, že vyloučila nabídku konsorcia vedeného společností Sviluppo Globale GEIE z užšího seznamu (short-list) vyhotoveného pro omezené nabídkové řízení EUROPEAID/129038/C/SER/SYR, jehož předmětem byla dodávka služeb technické pomoci ve prospěch syrské vlády určená k podpoře procesu decentralizace a místního rozvoje.
   Žalobkyně na podporu své žaloby na neplatnost uplatňuje zjevně nesprávný výklad a použití kritérií výběru stanovených ve výzvě k podávání nabídek. Konkrétně Komise nesprávně použila kritéria výběru týkající se technické kapacity stanovená ve výzvě k podávání nabídek, když z užšího seznamu vyloučila konsorcium vedené žalobkyní, přestože toto konsorcium splňuje podmínky vyžadované v samotné výzvě k podávání nabídek. Toto zjevné pochybení, kterého se dopustil zadavatel, je zjevné již pouze z porovnání jednak obsahu podmínek týkajících se technické kapacity stanovených pro přijetí na užší seznam v dotčené výzvě k podávání nabídek, a jednak skutečné existence technické kapacity konsorcia vedeného žalobkyní.
   Mimoto a v každém případě žalobkyně zdůrazňuje neuvedení odůvodnění rozhodnutí o vyloučení ze dne 14. února 2010, jelikož žádným způsobem není uveden důvod, proč nabídka předložená žalobkyní nesplňovala kritéria výběru týkající se technické kapacity stanovená ve výzvě k podávání nabídek.


title: Věc C-227/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. května 2014 LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 27. února 2014 ve věci T-128/11, LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd v. Evropská komise

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 7. května 2014 LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 27. února 2014 ve věci T-128/11, LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd v. Evropská komise
   (Věc C-227/14 P)
   2014/C 212/22
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd (zástupci: A. Winckler, advokát, F.-C. Laprévote, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               částečně zrušit rozsudek Tribunálu ve věci T-128/11 v rozsahu, v němž zamítl jejich návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise ze dne 8. prosince 2010 ve věci COMP/39309;

               —

               na základě informací, které má Soudní dvůr k dispozici, částečně zrušit rozhodnutí Komise a snížit výši pokut v něm stanovených – k tomu předkládá společnost LG Display v příloze A.2. tabulku k výpočtu pokut v jednotlivých případech. Společnost LG Display v této souvislosti zdvořile podotýká, že Soudní dvůr má k dispozici dostatečné informace k výkonu plné jurisdikce;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení a dalších výdajů souvisejících s tímto případem vynaložených společností LG Display; a

               —

               přijmout jakákoli další opatření, která Soudní dvůr považuje za vhodná.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku společnost LG Display zpochybňuje závěr Tribunálu, že Komise byla oprávněna pro účely výpočtu pokuty uložené LG Display zahrnout prodeje této společnosti jejím mateřským společnostem LGE a Philips do hodnoty obratu. Tento důvod je rozdělen do dvou částí. Zaprvé se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, neposkytl dostatečné odůvodnění, zkreslil značně důkazy, porušil práva společnosti LG Display na obhajobu a nevykonal svou plnou jurisdikci, když rozhodl, že Komise byla pro účely výpočtu pokuty oprávněna zahrnout vnitřní prodeje do hodnoty obratu pouze z toho důvodu, že k těmto prodejům docházelo na trhu dotčeném kartelovou dohodu, jíž se společnost LG Display účastnila. Zadruhé se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, neposkytl dostatečné odůvodnění, zjevně zkreslil důkazy a porušil práva společnosti LG Display na obhajobu, když potvrdil závěr Komise, že interní prodeje byly skutečně součástí kartelové dohody.
   V rámci druhého kasačního důvodu společnost LG Display zpochybňuje závěr Tribunálu, že Komise správně odmítla přiznat společnosti LG Display částečné prominutí pokut za rok 2005. Tento důvod je rozdělen do dvou částí. Zaprvé se Tribunál dopustil pochybení při aplikaci hmotného práva a neposkytl dostatečné odůvodnění, když žadateli o úplné prominutí pokuty přiznal zvýhodněné postavení ve srovnání s částečným prominutím. Zadruhé Tribunál zjevně zkreslil důkazy a dopustil se pochybení při aplikaci hmotného práva, když společnosti LG Display odmítl přiznat částečné prominutí pokuty za období po 26. srpnu 2005, po němž Komise neměla žádný důkaz žadatele o úplné prominutí pokuty, že se společnost LG Display nepřetržitě účastnila kartelové dohody.


title: Věc T-238/10: Žaloba podaná dne 24. května 2010 — Stephanie Scatizza v. OHIM — Jacinto (HORSE COUTURE)

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/45

         Žaloba podaná dne 24. května 2010 — Stephanie Scatizza v. OHIM — Jacinto (HORSE COUTURE)
   (Věc T-238/10)
   ()
   2010/C 209/69
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Stephanie Scatizza (Lugano, Švýcarsko) (zástupci: P. Perani a P. Pozzi, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Manuel Jacinto, Lda (S. Paio de Oleiros, Portugalsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. března 2010 ve věci R 723/2009-2;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení; a

               —

               v případě, že vstoupí do tohoto řízení jako vedlejší účastník, uložit dalšímu účastníkovi řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „HORSE COUTURE“ pro výrobky spadající do třídy 18 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 6030399

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Portugalská obrazová ochranná známka „HORSE“ č. 379879 pro výrobky ve třídě 18

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 81 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát měl nesprávně za to, že mezi dotyčnými ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.