title: Věc C-128/08: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Liège — Belgie) — Jacques Damseaux v. Belgický stát ( Volný pohyb kapitálu — Zdanění příjmů z movitého majetku — Smlouva o zamezení dvojího zdanění — Povinnost členských států na základě článku 293 ES )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/18

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Liège — Belgie) — Jacques Damseaux v. Belgický stát
   (Věc C-128/08) (1)

   („Volný pohyb kapitálu - Zdanění příjmů z movitého majetku - Smlouva o zamezení dvojího zdanění - Povinnost členských států na základě článku 293 ES“)
   2009/C 267/30
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de première instance de Liège

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Jacques Damseaux

      Žalovaný: Belgický stát

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal de première instance de Liège — Výklad článků 56, 58 a 293 ES — Vyšší zdanění příjmů z movitého majetku zahraničního původu než zdanění příjmů z movitého majetku vyplácených společností usazenou v členském státě bydliště — Překážka volného pohybu kapitálu — Rozsah působnosti smluv o zamezení dvojího zdanění — Povinnost členských států na základě článku 293 ES

      Výrok

   Vzhledem k tomu, že právo Společenství ve svém současném stavu a v takové situaci, jako je situace v původním řízení, nestanoví obecná kritéria pro rozdělení pravomocí mezi členské státy, pokud jde o vyloučení dvojího zdanění uvnitř Evropského společenství, článek 56 ES nebrání takové dvojstranné daňové smlouvě, jako je smlouva dotčená v původním řízení, na základě které mohou být dividendy vyplácené společností usazenou v členském státě akcionáři, který je rezidentem v jiném členském státě, zdaněny v obou členských státech a která nestanoví, že má být členskému státu bydliště akcionáře uložena bezpodmínečná povinnost zamezit z toho vyplývajícímu dvojímu právnímu zdanění.

      (1)  Úř. věst. C 142, 7.6.2008.


title: Věc T-369/12: Žaloba podaná dne 20. srpna 2012 — American Express Marketing & Development v. OHIM (EUROPE IP ZONE)

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/13

         Žaloba podaná dne 20. srpna 2012 — American Express Marketing & Development v. OHIM (EUROPE IP ZONE)
   (Věc T-369/12)
   2012/C 319/24
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: American Express Marketing & Development Corp. (New York, Spojené státy) (zástupci: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda a S. Kirschstein-Freund, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. června 2012 ve věci R 1451/2011-2;

               —

               podpůrně, změnil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. června 2012 ve věci R 1451/2011-2, a rozhodl, že odvolání je opodstatněné; a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení před odvolacím senátem OHIM a před Tribunálem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „EUROPE IP ZONE“ pro služby zařazené do třídy 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9488032

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky k zápisu ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-391/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem (Česká republika) dne 14. července 2016 – M v. Ministerstvo vnitra

text:
               26.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem (Česká republika) dne 14. července 2016 – M v. Ministerstvo vnitra
   (Věc C-391/16)
   (2016/C 350/20)
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatel: M

      Další účastník řízení: Ministerstvo vnitra

      Předběžná otázka

   Jsou ustanovení čl. 14 odst. 4 a 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU (1), o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany, neplatná z důvodu rozporu s čl. 18 Listiny základních práv Evropské unie, čl. 78 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie a s obecnými zásadami práva Evropské unie podle čl. 6 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii?

      (1)  Úř. věst. L 337, s. 9.


title: Věc C-258/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court — Irsko) — Peter Sweetman a další v. An Bord Pleanala ( „Životní prostředí — Směrnice 92/43/EHS — Článek 6 — Ochrana přírodních stanovišť — Zvláštní oblasti ochrany — Posouzení důsledků plánu nebo projektu pro chráněnou lokalitu — Kritéria, která se mají uplatnit na posouzení pravděpodobnosti, že takový plán nebo projekt bude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality — Lokalita Lough Corrib — Projekt silničního obchvatu města Galway N6“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court — Irsko) — Peter Sweetman a další v. An Bord Pleanala
   (Věc C-258/11) (1)

   (Životní prostředí - Směrnice 92/43/EHS - Článek 6 - Ochrana přírodních stanovišť - Zvláštní oblasti ochrany - Posouzení důsledků plánu nebo projektu pro chráněnou lokalitu - Kritéria, která se mají uplatnit na posouzení pravděpodobnosti, že takový plán nebo projekt bude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality - Lokalita Lough Corrib - Projekt silničního obchvatu města Galway N6)
   2013/C 156/06
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Peter Sweetman, Ireland, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Government

      Žalovaný: An Bord Pleanala

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Supreme Court, Irsko — Výklad čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102) — Posouzení důsledků plánu nebo projektu pro chráněnou lokalitu — Kritéria, která je třeba použít při posuzování pravděpodobnosti, že takový plán nebo projekt bude mít nepříznivý účinek na celistvost příslušné lokality — Důsledky vyplývající z uplatnění zásady obezřetnosti — Stavba silnice, jejíž trasa prochází oblastí, která je navržena za zvláštní oblast ochrany

      Výrok

   Článek 6 odst. 3 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin musí být vykládán v tom smyslu, že plán nebo projekt, který s určitou lokalitou přímo nesouvisí nebo není pro péči o ni nezbytný, bude mít nepříznivý účinek na celistvost této lokality, pokud může zabránit trvalému zachování základních charakteristik příslušné lokality souvisejících s výskytem prioritního přírodního stanoviště, jehož cíl ochrany byl důvodem k zařazení této lokality do seznamu lokalit významných pro Společenství ve smyslu této směrnice. Při tomto posouzení je třeba uplatnit zásadu obezřetnosti.

      (1)  Úř. věst. C 226, 30.7.2011.


title: Věc C-461/14: Žaloba podaná dne 7. října 2014 – Evropská komise v. Španělské království

text:
               22.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/16

         Žaloba podaná dne 7. října 2014 – Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-461/14)
   (2014/C 462/25)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Wilms a D. Loma-Osorio Lerena, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 3 směrnice 85/337/EHS (1) o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnic 97/11/ES (2) a 2003/35 (3), čl. 4 odst. 4 směrnice 2009/147/ES (4) o ochraně volně žijících ptáků, do 29. července 2008, data vyhlášení dotčené lokality za zvláště chráněnou oblast (ZCHO), a čl. 6 odst. 2 směrnice 92/43/ES (5) o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, od uvedeného data vyhlášení ZCHO.

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba se týká projektu nové vysokorychlostní železniční trati mezi městy Sevilla a Almería, úseků „Marchena-Osuna I“, „Marchena-Osuna II“ a „Variante de Osuna“, a možného nesprávného uplatnění relevantních ustanovení směrnice o posuzování vlivů na životní prostředí, směrnice o volně žijících ptácích a směrnice o přírodních stanovištích ze strany španělských orgánů. Komise k tomuto závěru dospěla zejména s ohledem na možné dopady prací a následného provozování andaluské páteřní železniční trati procházející zvláště chráněnou oblastí (ZCHO) Campiñas de Sevilla, které podle Komise nebyly posouzeny odpovídajícím způsobem.

      (1)  Směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248).

      (2)  Úř. věst. L 73, s. 5.

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003 o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí a o změně směrnic Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, pokud jde o účast veřejnosti a přístup k právní ochraně (Úř. věst. L 156, s. 17; Zvl. vyd. 15/07, s. 466).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 20, s. 7).

      (5)  Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102).


title: Věc T-486/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2011 — Ford Motor v. OHIM — Alkar Automotive (CA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství CA — Starší slovní a obrazová ochranná známka Společenství KA — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2011 — Ford Motor v. OHIM — Alkar Automotive (CA)
   (Věc T-486/07) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství CA - Starší slovní a obrazová ochranná známka Společenství KA - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 139/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ford Motor Company (Dearborn, Michigan, Spojené státy) (zástupce: R. Ingerl, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Alkar Automotive, SA (Derio, Španělsko) (zástupce: S. Alonso Maruri, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. října 2007 (věc R 85/2006-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Ford Motor Company a Alkar Automotive, SA.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Ford Motor Company se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 23.2.2008.


title: Věc T-274/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2011 — Deutsche Bahn v. OHIM — DSB (IC4) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství IC4 — Starší slovní ochranná známka Společenství ICE a starší národní obrazová ochranná známka IC — Kritéria pro posouzení nebezpečí záměny — Relativní důvod pro zamítnutí — Podobnost služeb — Podobnost označení — Rozlišovací způsobilost starší ochranné známky — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2011 — Deutsche Bahn v. OHIM — DSB (IC4)
   (Věc T-274/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství IC4 - Starší slovní ochranná známka Společenství ICE a starší národní obrazová ochranná známka IC - Kritéria pro posouzení nebezpečí záměny - Relativní důvod pro zamítnutí - Podobnost služeb - Podobnost označení - Rozlišovací způsobilost starší ochranné známky - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 311/72
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deutsche Bahn AG (Berlín, Německo) (zástupce: E Haag, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: DSB (Kodaň, Dánsko) (zástupce: T. Swanstrøm, advokát)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. dubna 2009 (věc R 1380/2007-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Deutsche Bahn AG a DSB

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 30. dubna 2009 (věc R 1380/2007-1) a rozhodnutí námitkového oddělení OHIM ze dne 26. července 2007 se zrušují.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Deutsche Bahn AG za účelem tohoto řízení, jakož i řízení před odvolacím senátem.

               3)

               OHIM a DSB ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc T-297/07: Žaloba podaná dne 1. srpna 2007 – TridonicAtco v. OHIM (Intelligent Voltage Guard)

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/21

         Žaloba podaná dne 1. srpna 2007 – TridonicAtco v. OHIM (Intelligent Voltage Guard)
   (Věc T-297/07)
   (2007/C 235/38)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: TridonicAtco GmbH & Co KG (Dornbirn, Rakousko) (zástupce: L. Wiltschek, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               změnit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 31. května 2007 (věc R 108/2007-2) tak, aby byla připuštěna ochrana mezinárodní obrazové a slovní ochranné známky č. 874 778 „Intelligent Voltage Guard“ v Evropském společenství;

               —

               podpůrně zrušit napadené rozhodnutí a vrátit věc k rozhodnutí Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů odvolacího řízení a řízení před Soudem prvního stupně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „Intelligent Voltage Guard“ pro výrobky zařazené do tříd 9 a 11 (mezinárodní zápis č. W 874 778).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), jelikož ochranná známka „Intelligent Voltage Guard“ nepostrádá rozlišovací způsobilost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-253/10: Žaloba podaná dne 19. května 2010 — Evropská komise v. Slovenská republika

text:
               17.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/14

         Žaloba podaná dne 19. května 2010 — Evropská komise v. Slovenská republika
   (Věc C-253/10)
   2010/C 195/21
   Jednací jazyk: slovenština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Tokár a A. Marghelis, zmocněnci)

      Žalovaná: Slovenská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Slovenská republika tím, že nepřijala vnitrostátní strategii za účelem provádění omezení biologicky rozložitelných odpadů ukládaných na skládku, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů;

               —

               uložit Slovenské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 1999/31/ES „[č]lenské státy stanoví vnitrostátní strategii za účelem provádění omezení biologicky rozložitelných odpadů ukládaných na skládku nejpozději dva roky po dni stanoveném v čl. 18 odst. 1 a oznámí tuto strategii Komisi“. Článek 18 odst. 1 stanoví, že „[čl]enské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do dvou let od vstupu této směrnice v platnost“. Podle svého článku 19 vstoupila tato směrnice v platnost dnem 16. července 1999. Proto bylo nutno dosáhnout souladu s touto směrnicí do 16. července 2001 a do 16. července 2003 splnit povinnost vypracovat vnitrostátní strategii, jak je vyžadována v čl. 5 odst. 1.
   Vzhledem k tomu, že článek 54 Aktu o podmínkách přistoupení nestanovil jinou lhůtu pro nové členské státy, Slovenská republika byla podle čl. 5 odst. 1 směrnice povinna vypracovat vnitrostátní strategii za účelem provádění omezení biologicky rozložitelných odpadů ukládaných na skládku nejpozději dva roky po dni svého přistoupení, tj. do 1. května 2004. Slovenská republika dodnes takovouto strategii neoznámila Komisi.
   Komise má tudíž za to, že Slovenská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů.


               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/1

         (2007/C 69/01)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 56, 10.3.2007

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 42, 24.2.2007

      Úř. věst. C 20, 27.1.2007

      Úř. věst. C 331, 30.12.2006

      Úř. věst. C 326, 30.12.2006

      Úř. věst. C 310, 16.12.2006

      Úř. věst. C 294, 2.12.2006

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-483/14: Žaloba podaná dne 26. června 2014 – Banco de Albacete v. Komise

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/52

         Žaloba podaná dne 26. června 2014 – Banco de Albacete v. Komise
   (Věc T-483/14)
   2014/C 261/81
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Banco de Albacete, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo a A. Biondi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle něj představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu („SEAF“), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jaké byly uvedeny ve věci T-700/13, Bankia v. Komise.


title: Věc T-421/17: Žaloba podaná dne 6. července 2017 – Leino-Sandberg v. Parlament

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/38

         Žaloba podaná dne 6. července 2017 – Leino-Sandberg v. Parlament
   (Věc T-421/17)
   (2017/C 293/47)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Päivi Leino-Sandberg (Helsinky, Finsko) (zástupci: O. Brouwer a S. Schubert, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Parlamentu ze dne 3. dubna 2017, kterým se žalobkyni zamítá přístup k jeho rozhodnutí ze dne 8. července 2015 přijatému v návaznosti na potvrzující žádost třetí osoby na základě nařízení č. 1049/2001,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení, zjevně nesprávného posouzení a nedostatečného odůvodnění, pokud jde o použití výjimky vztahující se na ochranu soudního řízení podle čl. 4 odst. 2 druhé odrážky nařízení o transparentnosti.

                           —

                           Podle žalobkyně požadovaný dokument představuje konečný správní doklad, který není chráněn na základě důvěrnosti, ani jakékoliv jiné výjimky ze zveřejňování. I kdyby se dále taková výjimka měla v projednávané věci použít, žalovaný ji podle ní zjevně nesprávně vyložil nebo nesprávně použil, když neprokázal, jak by zpřístupnění požadovaného dokumentu porušilo ochranu soudního řízení.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení, zjevně nesprávného posouzení a nedostatečného odůvodnění, pokud jde o použití testu převažujícího veřejného zájmu vyžadovaného podle čl. 4 odst. 2 druhé odrážky nařízení o transparentnosti.

               3.

               Třetí žalobní důvod uvedený podpůrně a vycházející z nesprávného právního posouzení, zjevně nesprávného posouzení a nedostatečného odůvodnění, pokud jde o použití čl. 4 odst. 6 nařízení o transparentnosti.


title: Věc T-548/14: Žaloba podaná dne 24. července 2014 – Španělsko v. Komise

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/69

         Žaloba podaná dne 24. července 2014 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-548/14)
   2014/C 315/114
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: A. Rubio González, Abogado del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               částečně zrušil rozhodnutí ze dne 15. května 2014, kterým bylo konstatováno, že v konkrétním případě bylo uvalení dovozního cla odůvodněno pro konkrétní clo a není odůvodněno pro jiné clo (spis REM 03/2013), a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 220 odst. 2 písm. b) pátého pododstavce nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1)

                           —

                           Oznámení pro dovozce zveřejněné dne 21. května 2010 odkazuje výhradně na dovozy výrobků z tuňáka z Kolumbie a Salvátoru, přičemž nezahrnuje Ekvádor a obsahuje pouze obecnou poznámku v tom smyslu, že nelze vyloučit nesrovnalosti v jiných zemí týkající se kumulace původu. Zveřejněné oznámení splňuje stejné požadavky jako všechna předchozí oznámení týkající Kolumbie a Salvátoru, ale nelze jej svévolně rozšířit na jiné země pouze na základě skutečnosti, že obsahuje obecný odkaz na možné nesrovnalosti.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 239 celního kodexu Společenství

                           —

                           V projednávané věci proběhlo řízení za účelem získání osvědčení původu v souladu s předpisy příslušných orgánů, které právní předpisy uplatňují nesprávně a neplné své povinnosti v oblasti vydávání osvědčení a kontroly řádného fungování systému. Mimoto jde o pokračující jednání, které přispívá k tomu, že hospodářské subjekty nabývají legitimní očekávání. Jsou tedy splněny požadavky pro uznání, že jde o zvláštní situaci v rámci preferenčního režimu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení čl. 220 odst. 2 písm. b) pátého pododstavce celního kodexu Společenství, pokud jde o pravidlo o regionální kumulaci stanovené v prováděcím nařízení

                           —

                           Ačkoli příslušnost ke stejné regionální skupině se přímo pojí s pravidlem o regionální kumulaci a oznámení obsahuje kumulaci v obecném odkazu na možnost nesrovnalostí, nemůže mít v žádném případě vliv na právo dovolávat se dobré vůle při plněních, při kterých se nepoužívá pravidlo kumulace se zeměmi uvedenými v oznámení. V tomto případě nelze omezení uplatnit na uvedené dovozy, ve kterých nefigurují výrobky původem z Kolumbie a Salvátoru.


title: Věc T-273/11: Žaloba podaná dne 30. května 2011 — Régie Networks a NRJ Global v. Komise

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/27

         Žaloba podaná dne 30. května 2011 — Régie Networks a NRJ Global v. Komise
   (Věc T-273/11)
   2011/C 226/55
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Régie Networks (Lyon, Francie) a NRJ Global (Paříž, Francie) (zástupci: B. Geneste a C. Vannini, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise K(2010) 6483 v konečném znění ze dne 29. září 2010 o režimu státních podpor C 4/09 (ex N 679/97) zavedeném Francií ve prospěch rozhlasového vysílání (Úř. věst. L 61, s. 22);

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z nerespektování překážky věci pravomocně rozsouzené, kterou Soudní dvůr založil svým rozsudkem ze dne 22. prosince 2008, C-333/07, neboť Komise nerespektovala relevantní odůvodnění a výrok rozsudku, když při přezkumu slučitelnosti předmětného režimu podpor nevzala v úvahu způsob jeho financování, na který ji upozornil Soudní dvůr.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení v souvislosti s odůvodněním napadeného rozhodnutí, neboť protiprávní způsob financování byl Komisí od předmětného režimu podpor uměle oddělen, zatímco ve svém rozhodnutí o zahájení kontradiktorního řízení ze dne 16. září 2009 měla Komise prohlásit, že protiprávnost poplatku má nutně a bezprostředně za následek protiprávnost uvedeného režimu podpor jako celku.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení pravidel Smlouvy týkajících se svobody poskytování služeb, neboť poplatek, kterým je tento režim podpor financován, je nepochybně protiprávní kvůli tomu, že pravidla územně definovaného základu tohoto poplatku jsou v rozporu se zásadou volného pohybu služeb. Žalobkyně tvrdí, že částečné navrácení nařízené v napadeném rozhodnutí nemůže v žádném případě změnit povahu předmětného režimu podpor a zpětně z něj učinit režim podpor, který by byl v souladu se Smlouvou.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nedostatku odůvodnění napadeného rozhodnutí, neboť Komise nevysvětlila, jak mohly podmínky uložené v rozhodnutí učinit režim slučitelným navzdory závěru o neslučitelnosti způsobu financování.

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality, neboť se Komise rozhodla prohlásit režim podpor za slučitelný při současném stanovení retroaktivních podmínek, místo aby prostě konstatovala jeho neslučitelnost, když přitom Francouzskou republiku zprostila povinnosti zajistit navrácení podpor od příjemců, čímž Komise podle žalobkyň porušila zásadu proporcionality.

               6)

               Šestý žalobní důvod vycházející ze zneužití řízení a z porušení článku 7 nařízení (ES) č. 659/1999, neboť Komise po skončení formálního vyšetřovacího řízení vydala podmíněné rozhodnutí, ačkoli měla nadále pochybnosti o slučitelnosti režimu podpor, a dokonce nabyla přesvědčení, že režim podpor je neslučitelný. Komise tak podle žalobkyň porušila ustanovení nařízení č. 569/1999, čímž se dopustila zneužití řízení.


title: Věc T-96/05: Žaloba podaná dne 16. února 2005 Monte di Massima s.a.s. di Pruneddu Leonardo & C. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/26

         Žaloba podaná dne 16. února 2005 Monte di Massima s.a.s. di Pruneddu Leonardo & C. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-96/05)
   (2005/C 115/49)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 16. února 2005 žaloba směřující proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) podaná Monte di Massima s.a.s. di Pruneddu Leonardo & C., zastoupenou Enniem Masuem a Paolou Alessandrou E. Pittalis, advokáty.
   J. M. HÖFFELE INTERNATIONALE HANDELSGESELLSCHAFT byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1)

               určil, že rozhodnutí odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu v Alicante ze dne 24. listopadu 2004 představuje porušení čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství;

               2)

               uložil účastníku řízení, který bude ve sporu neúspěšný, náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Žalobkyně.

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               Obrazová ochranná známka „Valle della Luna“ – přihláška č. 2.029.726 pro výrobky ve třídě 32 (vody, sirupy, piva a nealkoholické nápoje).

               Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení:

               J. M. HÖFFELE INTERNATIONALE HANDELSGESELLSCHAFT

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Německá slovní ochranná známka „VALLE DELLA LUNA“ pro výrobky ve třídě 33 (vína).

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí námitek.

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Vyhovění odvolání.

               Dovolávané žalobní důvody:

               Porušení čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-77/11: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 17. září 2013 — Rada Evropské unie v. Evropský parlament ( „Žaloba na neplatnost — Konečné přijetí souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2011 — Akt, kterým předseda Parlamentu prohlašuje, že rozpočet byl přijat s konečnou platností — Článek 314 odst. 9 SFEU — Stanovení ročního rozpočtu Unie Parlamentem a Radou — Článek 314 první pododstavec SFEU — Zásada institucionální rovnováhy — Zásada svěřených pravomocí — Povinnost loajální spolupráce — Dodržování podstatných formálních náležitostí“ )

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 17. září 2013 — Rada Evropské unie v. Evropský parlament
   (Věc C-77/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Konečné přijetí souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2011 - Akt, kterým předseda Parlamentu prohlašuje, že rozpočet byl přijat s konečnou platností - Článek 314 odst. 9 SFEU - Stanovení ročního rozpočtu Unie Parlamentem a Radou - Článek 314 první pododstavec SFEU - Zásada institucionální rovnováhy - Zásada svěřených pravomocí - Povinnost loajální spolupráce - Dodržování podstatných formálních náležitostí)
   2013/C 325/02
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rada Evropské unie (zástupci: C. Maganza a M. Vitsentzatos, zmocněnci)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: C. Pennera a R. Passos, jakož i D. Gauci a R. Crowe, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost — Akt předsedy Evropského parlamentu ze dne 14. prosince 2010, kterým se stanoví rozpočet Unie na rok 2011 — Volba právního základu — Neslučitelnost tohoto nestandardního a nelegislativního aktu s novým rozpočtovým řízením stanoveným SFEU — Nedodržení institucionální rovnováhy — Porušení zásady dělby pravomocí a povinnosti loajální spolupráce — Porušení podstatných formálních náležitostí — Dočasné zachování účinků rozpočtu

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 120, 16.4.2011.


title: Věc T-193/07: Žaloba podaná dne 5. června 2007 – Górażdże Cement v. Komise

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/36

         Žaloba podaná dne 5. června 2007 – Górażdże Cement v. Komise
   (Věc T-193/07)
   (2007/C 170/70)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Górażdże Cement S.A. (Chorula, Polsko) (zástupci: R. Forbes a P. Muñiz, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně uvádí pět důvodů, na jejichž základě by mělo být rozhodnutí Komise ze dne 26. března 2007, zamítající národní alokační plán (dále jen „NAP“) pro přidělení povolenek na emise skleníkových plynů, oznámený Polskem v souladu se směrnicí Evropského Parlamentu a Rady 2003/87/ES (1) (dále jen „směrnice“), prohlášeno za neplatné:

               a)

               Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 9 odst. 3 směrnice, neboť odmítavé rozhodnutí mohlo být přijato pouze do tří měsíců od oznámení NAP. Žalobkyně dále uvádí, že mohla legitimně očekávat, že jakékoliv odmítavé rozhodnutí by bylo přijato během tří měsíců, a že NAP by měl být po uplynutí této lhůty považován za schválený.

               b)

               Žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 9 odst. 3 a čl. 11 odst. 2 směrnice z toho důvodu, že omezuje druh změn, které může dotčený členský stát navrhnout, a zejména že brání změnám týkajícím se celkového množství povolenek. Podle žalobkyně však směrnice neomezuje svobodu členských států navrhovat změny.

               c)

               Podle názoru žalobkyně odnímá napadené rozhodnutí členským státům pravomoc, neboť v praxi vede k tomu, že Komise jednostranně rozhoduje o konečném obsahu NAP. Toto porušuje rozdělení pravomocí v článcích 9 a 11 směrnice, jakož i článek 10 ES zakotvující zásadu loajální spolupráce.

               d)

               Krom toho žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně použilo kritéria 2 a 3 v příloze III směrnice tím, že nezohlednilo nejreprezentativnější emisní hodnoty, což vedlo k nesprávnému posouzení skutkového stavu.

               e)

               Konečně žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí porušilo čl. 30 odst. 2 písm. i) a kritérium 1 v příloze III směrnice tím, že nezohlednilo zvláštní situaci Polska jakožto nového členského státu a uložilo přísnější povinnosti, než vyžaduje Kjótský protokol.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32, Zvl. vyd 15/07, s. 631).


title: Věc T-145/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. března 2017 – Kanyama v. Rada „Řízení o předběžných opatřeních — Omezující opatření — Demokratická republika Kongo — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/26

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. března 2017 – Kanyama v. Rada
   (Věc T-145/17 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Omezující opatření - Demokratická republika Kongo - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2017/C 178/38)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Célestin Kanyama (Gombe, Demokratická republika Kongo) (zástupci: O. Okito a A. Ouannès, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a směřující k odkladu vykonatelnosti nařízení Rady (EU) 2016/2230, ze dne 12. prosince 2016, kterým se provádí nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2016, L 336 I, s. 1).

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení rozhodnuto později.


title: Věc T-179/11: Žaloba podaná dne 18. března 2011 — Sport Eybl & Sports Experts v. OHIM — Seven (SEVEN SUMMITS)

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/27

         Žaloba podaná dne 18. března 2011 — Sport Eybl & Sports Experts v. OHIM — Seven (SEVEN SUMMITS)
   (Věc T-179/11)
   2011/C 152/48
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sport Eybl & Sports Experts GmbH (Wels, Rakousko) (zástupce: S. Fürst, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Seven SpA (Leinì, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. ledna 2011 ve věci R 364/2010-4;

               —

               určil celkovou částku nákladů řízení, které má nahradit žalovaný.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka v modré a červené barvě „SEVEN SUMMITS“, mimo jiné pro výrobky zařazené do třídy 18 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6307243.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka „Seven“ zapsaná jako ochranná známka Společenství pod č. 3489234 pro výrobky zařazené do třídy 16 a 18; obrazová ochranná známka „7Seven“ zapsaná jako ochranná známka Společenství pod č. 4783866 pro výrobky zařazené do třídy 16 a 18.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009, jelikož odvolací senát nesprávně určil, že existuje nebezpečí záměny.


title: Složení velkého senátu

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/4

      Složení velkého senátu
      (2010/C 288/06)
      Dne 14. září 2010 Tribunál rozhodl, že na dobu od 20. září 2010 do 31. srpna 2013 budou třinácti soudci, z nichž se skládá velký senát v souladu s čl. 10 odst. 1 jednacího řádu, předseda Tribunálu, sedm předsedů senátu těch senátů, které nejsou příslušné ve věci, a soudci rozšířeného senátu, kteří by rozhodovali v dotčené věci, kdyby tato věc byla přidělena senátu složenému z pěti soudců.


title: Věc T-523/12: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2012 — Rani Refreshments v. OHIM — Global-Invest Bartosz Turek (Sani)

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/23

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2012 — Rani Refreshments v. OHIM — Global-Invest Bartosz Turek (Sani)
   (Věc T-523/12)
   2013/C 32/36
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rani Refreshments FZCO (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupce: M. Chapple, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Global-Invest Bartosz Turek (Poczesna, Polsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 27. září 2012 ve věci R 236/2012-4;

               —

               uložil žalovanému zaplatit žalobkyni náhradu nákladu, které vznikly v souvislosti s její přihláškou a rozhodnutím.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „Sani“ v barvách zelená, jemně zelená, bílá a další, pro výrobky zařazené do tříd 29, 30 a 32 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9087479

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zapsaná obrazová ochranná známka Společenství „Rani“ (č. 25872744) v barvách zelená, bílá, černá a modrá pro výrobky zařazené do třídy 32; zapsaná obrazová ochranná známka Společenství „Rani“ (č. 4005211) v barvách modrá a bílá pro výrobky zařazené do třídy 29 a 32; zapsaná obrazová ochranná známka Společenství „RANI FLOAT“ (č. 2587293) v barvách modrá a bílá pro výrobky zařazené do třídy 32; zapsaná obrazová ochranná známka Společenství „Rani“ (č. 2587269) v barvách oranžová, žlutá, černá, bílá, červená, růžová, modrá a zelená pro výrobky zařazené do třídy 16, 21 a 32; a zapsaná obrazová ochranná známka Spojeného království „rani“ (č. 1239206) pro výrobky zařazené do třídy 32

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc C-447/09: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht — Německo) — Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach v. Deutsche Lufthansa AG ( Směrnice 2000/78/ES — Článek 2 odst. 5, čl. 4 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 — Zákaz diskriminace na základě věku — Piloti aerolinií — Kolektivní smlouva — Ustanovení o automatickém skončení pracovních smluv při dosažení věku 60 let )

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht — Německo) — Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach v. Deutsche Lufthansa AG
   (Věc C-447/09) (1)

   (Směrnice 2000/78/ES - Článek 2 odst. 5, čl. 4 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 - Zákaz diskriminace na základě věku - Piloti aerolinií - Kolektivní smlouva - Ustanovení o automatickém skončení pracovních smluv při dosažení věku 60 let)
   2011/C 319/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach

      Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesarbeitsgericht — Výklad čl. 2 odst. 5, čl. 4 odst. 1 a/nebo čl. 6 odst. 1 první věta směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16, Zvl. vyd. 05/04, s. 79) — Zákaz diskriminace na základě věku — Slučitelnost této právní úpravy s kolektivní smlouvou, která z důvodu zajištění bezpečnosti letového provozu stanoví, že pracovní smlouva pilota končí automaticky uplynutím měsíce, ve kterém dotyčný pilot dosáhne věku 60 let

      Výrok

   Článek 2 odst. 5 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že členské státy mohou prostřednictvím zmocňovacích pravidel sociálním partnerům umožnit přijmout opatření ve smyslu tohoto čl. 2 odst. 5 v oblastech uvedených v tomto ustanovení, na které se vztahují kolektivní smlouvy, za předpokladu, že tato pravidla jsou dostatečně přesná, aby zajistila, že uvedená opatření dodržují požadavky stanovené v uvedeném čl. 2 odst. 5. Takové opatření, o jaké se jedná v původním řízení, které stanoví věkovou hranici, od které piloti již nemohou vykonávat svou činnost, na 60 let, zatímco vnitrostátní a mezinárodní právní úprava stanoví tento věk na 65 let, není opatřením nutným pro veřejnou bezpečnost a pro ochranu zdraví ve smyslu téhož čl. 2 odst. 5.
   Článek 4 odst. 1 směrnice 2000/78 musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby takové ustanovení kolektivní smlouvy, o jaké se jedná v původním řízení, stanovilo věkovou hranici, od které se má za to, že piloti již nemají fyzickou zdatnost k výkonu svého povolání, na 60 let, zatímco vnitrostátní a mezinárodní právní úprava stanoví tento věk na 65 let.
   Článek 6 odst. 1 první pododstavec směrnice 2000/78 musí být vykládán v tom smyslu, že bezpečnost letového provozu nepředstavuje legitimní cíl ve smyslu tohoto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 30.1.2010.


title: Spojené věci T-428/07 a T-455/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. června 2010 — Centre d'étude et de valorisation des algues SA (CEVA) v. Evropská komise ( „Rozhodčí doložka — Smlouvy uzavřené v rámci zvláštního programu výzkumu, technologického rozvoje a demonstrace v oblasti „Kvalita života a řízení živých zdrojů (1998-2002)“ — Projekty Seahealth a Biopal — Oznámení o dluhu — Návrhy na zrušení — Rekvalifikace žalob — Přípustnost — Zásada kontradiktornosti a práva na obhajobu — Navrácení všech finančních příspěvků vyplacených Evropskou unií — Závažné finanční nesrovnalosti“ )

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. června 2010 — Centre d'étude et de valorisation des algues SA (CEVA) v. Evropská komise
   (Spojené věci T-428/07 a T-455/07) (1)

   (Rozhodčí doložka - Smlouvy uzavřené v rámci zvláštního programu výzkumu, technologického rozvoje a demonstrace v oblasti „Kvalita života a řízení živých zdrojů (1998-2002)“ - Projekty Seahealth a Biopal - Oznámení o dluhu - Návrhy na zrušení - Rekvalifikace žalob - Přípustnost - Zásada kontradiktornosti a práva na obhajobu - Navrácení všech finančních příspěvků vyplacených Evropskou unií - Závažné finanční nesrovnalosti)
   2010/C 209/47
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Centre d'étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Francie) (zástupce: J.-M. Peyrical, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně L. Escobar Guerrero a W. Roels, poté W. Roels, zmocněnci, ve spolupráci s E. Bouttierem, advokát)

      Předmět věci

   Návrh směřující ke zrušení ve věci T-428/07 oznámení o dluhu č. 3240908670 ze dne 20. září 2007, týkající se projektu Seahealth a ve věci T-455/07 oznámení o dluhu č. 3240909271 ze dne 4. října 2007 týkající se smlouvy Biopal, jakož i k uložení Komisi, aby tato oznámení o dluhu vrátila ve prospěch CEVA.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Každý účastník řízení ponese polovinu vlastních nákladů řízení a polovinu nákladů druhého účastníka řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


title: Věc C-378/14: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen v. Tomislaw Trapkowski „Řízení o předběžné otázce — Sociální zabezpečení — Nařízení (ES) č. 883/2004 — Článek 67 — Nařízení (ES) č. 987/2009 — Článek 60 odstavec 1 — Poskytování rodinných dávek v případě rozvodu — Pojem ‚dotyčná osoba‘ — Předpisy členského státu stanovující poskytování rodinných dávek rodiči, v jehož domácnosti dítě žije — Bydliště tohoto rodiče v jiném členském státě — Nepodání žádosti o přiznání rodinných dávek tímto rodičem — Případné právo druhého rodiče podat žádost o přiznání těchto dávek“

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen v. Tomislaw Trapkowski
   (Věc C-378/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Článek 67 - Nařízení (ES) č. 987/2009 - Článek 60 odstavec 1 - Poskytování rodinných dávek v případě rozvodu - Pojem ‚dotyčná osoba‘ - Předpisy členského státu stanovující poskytování rodinných dávek rodiči, v jehož domácnosti dítě žije - Bydliště tohoto rodiče v jiném členském státě - Nepodání žádosti o přiznání rodinných dávek tímto rodičem - Případné právo druhého rodiče podat žádost o přiznání těchto dávek“)
   (2015/C 414/11)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen

      Žalovaný: Tomislaw Trapkowski

      Výrok

               1)

               Článek 60 odst. 1 druhá věta nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, musí být vykládán v tom smyslu, že fikce uvedená v tomto ustanovení může vést k tomu, že nárok na rodinné dávky bude přiznán osobě, která nemá bydliště na území členského státu povinného k vyplacení těchto dávek, pokud jsou splněny všechny další podmínky pro poskytnutí uvedených dávek stanovené vnitrostátním právem, což přísluší určit předkládajícímu soudu.

               2)

               Článek 60 odst. 1 třetí věta nařízení č. 987/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že nestanoví, že rodiči dítěte, pro něž jsou rodinné dávky poskytovány, který má bydliště v členském státě povinném k vyplacení těchto dávek, musí být nárok na uvedené dávky přiznán z důvodu, že druhý rodič, který má bydliště v jiném členském státě, o rodinné dávky nepožádal.

      (1)  Úř. věst. C 395, 10.11.2014.


title: Věc C-297/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. března 2010 — Evropská komise v. Italská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 2006/12/ES — Články 4 a 5 — Nakládání s odpady — Plán pro nakládání s odpady — Přiměřená a jednotná síť zařízení na odstraňování odpadu — Nebezpečí pro lidské zdraví nebo životní prostředí — Vyšší moc — Narušování veřejného pořádku — Organizovaná trestná činnost )

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. března 2010 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-297/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 2006/12/ES - Články 4 a 5 - Nakládání s odpady - Plán pro nakládání s odpady - Přiměřená a jednotná síť zařízení na odstraňování odpadu - Nebezpečí pro lidské zdraví nebo životní prostředí - Vyšší moc - Narušování veřejného pořádku - Organizovaná trestná činnost“)
   2010/C 113/11
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Zadra, D. Recchia a J.-B. Laignelot, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnec, a G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: S. Ossowski, zmocněnec, a K. Bacon, barrister)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 4 a 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 o odpadech (Úř. věst. L 114, s. 9) — Region Campania

      Výrok

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala, pokud jde o region Kampánie, veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby odpady byly využívány nebo odstraňovány bez ohrožení lidského zdraví a bez poškození životního prostředí, zvláště pak tím, že nevybudovala přiměřenou a jednotnou síť zařízení na odstraňování odpadu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 4 a 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 o odpadech.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc C-264/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. května 2016 Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 29. února 2016 ve věci T-267/12, Deutsche Bahn AG a další v. Evropská komise

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/25

         Kasační opravný prostředek podaný dne 12. května 2016 Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 29. února 2016 ve věci T-267/12, Deutsche Bahn AG a další v. Evropská komise
   (Věc C-264/16 P)
   (2016/C 243/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd (zástupci: F. Montag, Rechtsanwalt, F. Hoseinian, advokát, M. Eisenbarth, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek (navrhovatelek)

   Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               Zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 29. února 2016 ve věci T-267/12, Deutsche Bahn AG a další v. Evropská komise,

               —

               zrušil čl. 1 odst. 2 písm. g), čl. 1 odst. 3 písm. a), čl. 1 odst. 3 písm. b) a čl. 1 odst. 4 písm. h) rozhodnutí Komise ze dne 28. března 2012 ve věci COMP/39.462 – Spediční služby (dále jen „rozhodnutí“) nebo podpůrně vrátil věc zpět Tribunálu,

               —

               zrušil nebo podpůrně snížil pokuty stanovené v čl. 2 odst. 2 písm. g), čl. 2 odst. 3 písm. a), čl. 2 odst. 3 písm. b) a čl. 2 odst. 4 písm. h) rozhodnutí nebo podpůrně vrátil věc zpět Tribunálu a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelky se dovolávají následujících důvodů kasačního opravného prostředku:

               1.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že dospěl k závěru, že Komise byla oprávněna vycházet ze žádosti společnosti Deutsche Post o poskytnutí ochrany, že zásada zákazu dvojího zastoupení nebyla porušena a že Komise nemusela zkoumat případné porušení uvedené zásady.

               2.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že vyložil článek 1 nařízení č. 141/62 (1) tak, že se nepoužije na jednání týkající se „systému předběžných prohlášení“.

               3.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že dospěl k závěru, že Komise neporušila článek 41 Listiny základních práv Evropské unie, zásadu řádné správy a povinnost uvést odůvodnění podle článku 296 Smlouvy o fungování Evropská unie (SFEU), když rozhodla, že společnost The Brink’s Company není (jakožto právní nástupce společnosti BAX Global Ltd. (UK)) spolu se společností Schenker China Ltd. společně a nerozdílně odpovědná za jednání týkající se „korekčního faktoru pro čínskou měnu“.

               4.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že zkreslil obsah rozhodnutí, překročil pravomoci, které mu přiznává článek 264 SFEU, a nezvážil všechny okolnosti při uplatnění zásady proporcionality, když dospěl k závěru, že Komise při výpočtu výše pokut neporušila článek 23 nařízení č. 1/2003 (2), zásadu proporcionality a zásadu, že trest musí odpovídat protiprávnímu jednání.

               5.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že potvrdil sazby pro snížení Komise podle sdělení o spolupráci z roku 2006 (3). Tribunál zkreslil obsah rozhodnutí a porušil práva žalobkyň na spravedlivý proces.

      (1)  EHS: Nařízení Rady č. 141, kterým se doprava vyjímá z působnosti nařízení č. 17 (Úř. věst. 1962, 124, s. 2751).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy. (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

      (3)  Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. C 298, s. 17).


title: Věc T-643/16: Žaloba podaná dne 11. září 2016 – Gamaa Islamya Egypte v. Rada

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/50

         Žaloba podaná dne 11. září 2016 – Gamaa Islamya Egypte v. Rada
   (Věc T-643/16)
   (2016/C 419/66)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gamaa Islamya Egypte (Egypt) (zástupce: L. Glock, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/1136 Rady ze dne 12. července 2016, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2015/2430 (Úř. věst. 2016, L 188, s. 21), a to v rozsahu, v němž se týká skupiny Gama’a al-Islamiyya Egypt;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/1127 ze dne 12. července 2016, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2015/2425 (Úř. věst. 2016, L 188, s. 1), a to v rozsahu, v němž se týká skupiny Gama’a al-Islamiyya Egypt;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně osm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení de čl. 1 odst. 5 společného postoje Rady ze dne 27. prosince 2001 o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (2001/931/SZBP; Úř. věst. 2001, L 344, s. 93; dále jen „společný postoj 2001/931“).

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 1 odst. 4 společného postoje 2001/931.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z nesprávností, kterých se Rada dopustila v souvislosti s věcnou správností skutečností vytýkaných žalobkyni.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada nesprávně posoudila povahu žalobkyně jako „teroristické skupiny“.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 1 odst. 6 společného postoje 2001/931.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu.

               8.

               Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že odůvodnění nebyla autentizována.


title: Věc T-482/10: Usnesení Tribunálu ze dne 11. dubna 2011 — Département du Gers v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Životní prostředí a ochrana lidského zdraví — Geneticky modifikované potraviny a krmiva — Neexistence osobního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/12

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. dubna 2011 — Département du Gers v. Komise
   (Věc T-482/10) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Životní prostředí a ochrana lidského zdraví - Geneticky modifikované potraviny a krmiva - Neexistence osobního dotčení - Nepřípustnost)
   2011/C 173/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Département du Gers (Francie) (zástupci: S. Mabile a J. P. Mignard, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a L. Pignataro, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2010/432/EU ze dne 28. července 2010 o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici 1507x59122 (DAS-Ø15Ø7-1xDAS-59122-7), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh, podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (Úř. věst. L 202, s. 11; Zvl. vyd. 13/32, s. 432).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Département du Gers ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               O návrhu Evropského parlamentu, Rady Evropské Unie, Région Centre, Région Picardie, Département de la Haute-Garonne, Région Bretagne, Région Poitou-Charentes, Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, Région Bourgogne, Région Midi-Pyrénées, Région Auvergne, Région Pays de la Loire, Région Rhône-Alpes, Département des Côtes d’Armor, Région Île de France a Région Nord-Pas-de-Calais na vstup do řízení jako vedlejší účastníci řízení není třeba rozhodnout.

      (1)  Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


title: Věc C-475/08: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 3. prosince 2009 — Evropská komise v. Belgické království ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/55/ES — Vnitřní trh se zemním plynem — Konečné určení provozovatelů soustavy — Rozhodnutí osvobozující nové větší plynárenské infrastruktury od použití některých ustanovení této směrnice — Povinnosti zveřejnění, konzultace a oznámení )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/14

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 3. prosince 2009 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-475/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/55/ES - Vnitřní trh se zemním plynem - Konečné určení provozovatelů soustavy - Rozhodnutí osvobozující nové větší plynárenské infrastruktury od použití některých ustanovení této směrnice - Povinnosti zveřejnění, konzultace a oznámení“)
   2010/C 24/22
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Patakia a B. Schima, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království (zástupci: C. Pochet, zmocněnec, J. Scalais a O. Vanhulst, advokáti)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí všech předpisů nezbytných k dosažení souladu s články 7, 11 a 18 ve spojení s čl. 25 odst. 2, jakož i čl. 22 odst. 3 písm. d) a e) a článkem 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (Úř. věst. L 176, s. 57; Zvl. vyd. 12/02, s. 230) ve stanovené lhůtě — Neurčení provozovatelů přenosných a distribučních soustav zkapalněného zemního plynu — Nezveřejnění rozhodnutí, kterým jsou z působnosti směrnice osvobozeny nové velké plynárenské infrastruktury — Nesplnění povinnosti konzultace s ostatními členskými státy nebo s dotčenými regulačními orgány v případě propojovacího vedení těchto infrastruktur

      Výrok

               1)

               Belgické království tím, že nepřistoupilo ke konečnému určení provozovatelů přepravní soustavy, skladovacích zařízení a zařízení pro zkapalněný zemní plyn stanovenému v článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES, a tím, že neprovedlo čl. 22 odst. 3 písm. d) a e) a čl. 22 odst. 4 této směrnice, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z uvedených ustanovení.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


title: Věc F-89/12: Žaloba podaná dne 21. srpna 2012 — ZZ v. Komise

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/33

      Žaloba podaná dne 21. srpna 2012 — ZZ v. Komise
      (Věc F-89/12)
      (2012/C 331/62)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: ZZ (zástupci: S. Rodrigues, A. Blot a A. Tymen, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Předmět a popis sporu

      Zrušení rozhodnutí Komise o nepřeřazení žalobkyně.

         Návrhová žádání žalobkyně

      Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

                  —

                  zrušil rozhodnutí, které přijal dne 10. května 2012 ředitel Ředitelství D Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, které bylo žalobkyni sděleno přípisem ze dne 11. května 2012 a kterým byla zamítnuta stížnost žalobkyně ze dne 25. ledna 2012;

                  —

                  v případě potřeby zrušil rozhodnutí ze dne 21. listopadu 2011, jímž byla zamítnuta žádost žalobkyně ze dne 29. června 2011;

                  —

                  nařídil žalované, aby přijala nápravná opatření nezbytná k obnovení stavu, kdy je vůči žalobkyni dodržena zásada vyrovnání služebního postupu;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-119/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Sibiu (Rumunsko) dne 6. března 2017 – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean v. OTP BAAK NYRT zastoupená OTPBANK SA zastoupená Sucursala Sibiu, OTP BAAK NYRT zastoupená OTPBANK SA

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Sibiu (Rumunsko) dne 6. března 2017 – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean v. OTP BAAK NYRT zastoupená OTPBANK SA zastoupená Sucursala Sibiu, OTP BAAK NYRT zastoupená OTPBANK SA
   (Věc C-119/17)
   (2017/C 178/08)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean

      Žalované: OTP BAAK NYRT zastoupená OTPBANK SA zastoupená Sucursala Sibiu, OTP BAAK NYRT zastoupená OTPBANK SA

      Předběžné otázky

               1)

               Lze čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1), ve spojení se zásadou in dubio pro consumer vyplývající z čl. 5 odst. 1 druhé věty této směrnice, jakož i s unijní judikaturou vykládat v tom smyslu, že ujednání smlouvy o bankovním úvěru:

                           —

                           na jejichž základě se příjemci úvěru poskytne peněžní částka vyjádřená v určité měně (cizí měně) a má povinnost vrátit tuto částku v téže měně (cizí měně), avšak z okolností, za nichž byla uzavřena a plněna smlouva, vyplývá, že úvěr byl ve skutečnosti poskytnut v úplně jiné měně a že účtovaná měna měla pouze virtuální funkci pro účely výpočtu;

                           —

                           na jejichž základě se riziko posilování vnější nebo vnitřní hodnoty účtované měny, která se použila virtuálně (cizí měna), přenáší v plném rozsahu na příjemce úvěru (spotřebitele), byť obdržel platbu v jiné měně, kterou reálně spotřeboval;

                           —

                           která transparentně neuvádějí, jak konkrétně funguje směnný mechanismus virtuálně použité účtované měny, aby spotřebitel mohl na základě jasných a srozumitelných kritérií posoudit finanční důsledky vyplývající z podepsání smlouvy;

                           —

                           která obsahují peněžní závazek spotřebitele zaplatit v rámci splátek úvěru částky, které vyplývají z rozdílu mezi splátkami vypočítanými v účtované měně, která byla příjemci úvěru poskytnuta virtuálně, a splátkami vypočítanými v měně platby, která byla reálně spotřebována;

                     mohou být zneužívající?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, jaká kritéria musí vnitrostátní soud uplatnit za účelem posouzení takového případného zneužívajícího charakteru s ohledem na skutečnosti popsané v první otázce?

               3)

               Lze na ujednání popsaná v první otázce nahlížet tak, že nespadají do hlavního předmětu smlouvy o úvěru?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29).


title: Věc F-72/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 1. března 2007 – Fardoom a Ashbrook v. Komise ( Úředníci — Náhrada výdajů — Výdaje při služební cestě — Odmítnutí podepsat cestovní příkazy požadovaný v rámci činnosti odborové organizace — Právní zájem na podání žaloby — Nepřípustnost )

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/54

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 1. března 2007 – Fardoom a Ashbrook v. Komise
   (Věc F-72/05) (1)

   („Úředníci - Náhrada výdajů - Výdaje při služební cestě - Odmítnutí podepsat cestovní příkazy požadovaný v rámci činnosti odborové organizace - Právní zájem na podání žaloby - Nepřípustnost“)
   (2007/C 82/114)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Mohammed Reza Fardoom (Roodt-sur-Syre, Lucembursko) a Michael Ashbrook (Strassen, Lucembursko) (zástupci: původně G. Bounéou a F. Frabetti, poté F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a V. Joris, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise nepodepsat cestovní příkazy požadované žalobci v rámci jejich činnosti v odborové organizaci
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 229, 17.9.2005, s. 37 (věc původně zapsaná u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-291/05, na Soud pro veřejnou službu Evropské unie převedena usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc C-534/12 P: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 5. prosince 2013 — Luigi Marcuccio v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Návrh na obnovu řízení — Usnesení Tribunálu Evropské unie prohlašující návrh za nepřípustný — Přidělení — Přeřazení z delegace v Luandě (Angola) do Bruselu (Belgie) — Rozhodnutí o zabalení a přestěhování osobních věcí žalobce v jeho nepřítomnosti — Důsledky pozdějšího rozsudku Tribunálu“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/22

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 5. prosince 2013 — Luigi Marcuccio v. Evropská komise
   (Věc C-534/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Návrh na obnovu řízení - Usnesení Tribunálu Evropské unie prohlašující návrh za nepřípustný - Přidělení - Přeřazení z delegace v Luandě (Angola) do Bruselu (Belgie) - Rozhodnutí o zabalení a přestěhování osobních věcí žalobce v jeho nepřítomnosti - Důsledky pozdějšího rozsudku Tribunálu)
   2014/C 52/38
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) ze dne 11. září 2012, Marcuccio v. Komise (T-241/03 REV), kterým Tribunál odmítl návrh na obnovu řízení týkající se usnesení Tribunálu ze dne 17. května 2006, Marcuccio v. Komise (T-241/03) — Porušení čl. 64 odst. 4 prvního pododstavce a čl. 127 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu — Porušení čl. 44 odst. 1 a 2 statutu Soudního dvora — Porušení článku 47 Listiny základních práv Evropské unie

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigimu Marcucciovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 71, 9.3.2013.


title: Věc T-210/12: Žaloba podaná dne 18. května 2012 — Viasat Broadcasting UK v. Komise

text:
               14.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/12

         Žaloba podaná dne 18. května 2012 — Viasat Broadcasting UK v. Komise
   (Věc T-210/12)
   2012/C 209/20
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Spojené království) (zástupci: S. Kalsmose-Hjelmborg a M. Honoré, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí Komise se dne 20. dubna 2011 ve věci státní podpory C 19/09, kterou Dánsko zamýšlí poskytnout na restrukturalizaci TV 2 Danmark A/S;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod, v jehož rámci v zásadě tvrdí, že se Evropská komise dopustila nesprávného právního posouzení, když při svém posouzení nezohlednila podporu poskytnutou TV 2 Danmark A/S prostřednictvím osmi regionálních vysílacích stanic TV 2.
   V tomto ohledu žalobkyně uvádí, že vysílání bezplatně poskytované TV 2 Danmark A/S regionálními vysílacími stanicemi, které jsou financovány z koncesionářských poplatků, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Nadto připomíná, že podle koncese na veřejnou službu udělenou TV 2 Danmark A/S ministerstvem kultury náleží TV 2 Danmark A/S příjmy z reklamy plynoucí z času vyhrazeného pro reklamu v rámci regionálního vysílání.
   Žalobkyně dále tvrdí, že žalovaná tím, že opominula státní podporu poskytnutou TV 2 Danmark A/S prostřednictvím regionálních vysílacích stanic, neposoudila finanční situaci TV 2 Danmark A/S ve světle veškerých jejích příjmů.
   V důsledku tohoto pochybení žalobkyně tvrdí, že se celkové hodnocení restrukturalizačního plánu provedené žalovanou zakládá na nesprávných předpokladech ohledně finanční situace TV 2 Danmark A/S. Žalobkyně proto tvrdí, žalovaná nebyla s to doložit, že podmínky stanovené v jejích vlastních pokynech (1) jsou splněny.
   V důsledku toho žalobkyně tvrdí, že žalovaná při posouzení podpory na záchranu a restrukturalizaci poskytnuté TV 2 Danmark A/S nedodržela kritéria, která sama Komise vymezila v pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a v důsledku toho ani kritéria podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.

      (1)  Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (Úř. věst. 2004 C 244, s. 2)


title: Věc T-210/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2011 — Verhuizingen Coppens v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh mezinárodních stěhovacích služeb v Belgii — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen — Rozdělení trhu — Manipulace nabídkových řízení — Jediné a pokračující protiprávní jednání — Důkazní břemeno“ )

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2011 — Verhuizingen Coppens v. Komise
   (Věc T-210/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh mezinárodních stěhovacích služeb v Belgii - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen - Rozdělení trhu - Manipulace nabídkových řízení - Jediné a pokračující protiprávní jednání - Důkazní břemeno)
   2011/C 226/50
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Verhuizingen Coppens NV (Bierbeek, Belgie) (zástupci: J. Stuyck a I. Buelens, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet a S. Noë, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 926 v konečném znění ze dne 11. března 2008 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.543 — Mezinárodní stěhovací služby) a podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 písm. i) a čl. 2 písm. k) rozhodnutí Komise K(2008) 926 v konečném znění ze dne 11. března 2008 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.543 — Mezinárodní stěhovací služby) se zrušuje.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 197, 2.8.2008.


title: Věc T-114/11: Žaloba podaná dne 25. února 2011 — Giordano v. Komise

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/23

         Žaloba podaná dne 25. února 2011 — Giordano v. Komise
   (Věc T-114/11)
   2011/C 139/43
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Jean-François Giordano (Sète, Francie) (zástupci: D. Rigeade a J. Jeanjean, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               konstatoval, že vydáním nařízení Komise Evropských společenství č. 530/2008 ze dne 12. června 2008 byla Jean-François GIORDANOVI způsobena škoda;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství, aby Jean-François GIORDANOVI zaplatila částku ve výši pěti set čtyřiceti dvou tisíc pěti set devadesáti čtyř eur (542 594 EUR) jako náhradu škody, včetně úroků ve výši stanovené právními předpisy a kapitalizace uvedených úroků;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1)

               První žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (1) a ze zjevně nesprávného posouzení v rozsahu, v němž pouhé vážné ohrožení zachování vodních zdrojů umožňuje Komisi přijmout nouzová opatření. Žalobce uvádí, že Komise neprokazuje, že během rybolovné sezóny tuňáka obecného v roce 2008 došlo k nadměrnému odlovu.

               2)

               Druhý žalobní důvod, vycházející z narušení výkonu a provozování profesní činnosti v rozporu s čl. 15 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie v rozsahu, v němž mělo nařízení č. 530/2008 za následek omezení činnosti žalobce.

               3)

               Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení zásady právní jistoty v rozsahu, v němž byl nařízením č. 530/2008 zakázán lov tuňáka obecného ode dne 16. června 2008, přestože ve Francii byl tento lov povolen až do dne 30. června 2008.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady legitimního očekávání, neboť žalobce oprávněně očekával, že vzhledem k tomu, že lov tuňáka obecného byl ve Francii původně povolen až do dne 30. června 2008, bude moci svou rybolovnou činnost provozovat až do dne 30. června 2008.

               5)

               Pátý žalobní důvod, vycházející z porušení vlastnického práva v rozsahu, v němž mělo nařízení č. 530/2008 pro žalobce za následek povinné ukončení rybolovu tuňáka obecného, přestože měl povolení k rybolovu udělené ministerstvem zemědělství a rybolovu na období od 1. dubna 2008 do 30. června 2008 — povolení, jež představuje nedílnou součást hospodářského zájmu žalobce. Žalobce uvádí, že:

                           —

                           utrpěl vážnou hospodářskou ztrátu spojenou se svou profesní činností, jelikož ulovený tuňák obecný je „majetek“ ve smyslu článku 1 prvního protokolu Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, a

                           —

                           se jedná o virtuální pohledávku, neboť žalobce v ní měl legitimní očekávání.

      (1)  Úř. věst. L 358, s. 59.


title: Věc T-338/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. června 2012 — Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe v. Komise ( „Životní prostředí — Nařízení (ES) č. 1367/2006 — Maximální limity reziduí pesticidů — Žádost o vnitřní přezkum — Odmítnutí — Individuálně určené opatření — Platnost — Aarhuská úmluva“ )

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. června 2012 — Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe v. Komise
   (Věc T-338/08) (1)

   (Životní prostředí - Nařízení (ES) č. 1367/2006 - Maximální limity reziduí pesticidů - Žádost o vnitřní přezkum - Odmítnutí - Individuálně určené opatření - Platnost - Aarhuská úmluva)
   2012/C 217/32
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Nizozemsko) a Pesticide Action Network Europe (Londýn, Spojené království) (zástupci: B. Kloostra a A. van den Biesen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně B. Burggraaf a S. Schønberg, poté B. Burggraaf a P. Oliver, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Polská republika (zástupci: původně M. Dowgielewicz, poté M. Szpunar, zmocněnci) a Rada Evropské unie (zástupci: K. Michoel a B. Driessen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 1. července 2008, kterými byly jako nepřípustné odmítnuty žádosti žalobkyň, aby Komise přezkoumala nařízení Komise (ES) č. 149/2008 ze dne 29. ledna 2008, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 vytvořením příloh II, III a IV, které stanoví maximální limity reziduí u produktů uvedených v příloze I uvedeného nařízení (Úř. věst. L 58, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise ze dne 1. července 2008, kterými byly jako nepřípustné odmítnuty žádosti Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe, aby Komise přezkoumala nařízení Komise (ES) č. 149/2008 ze dne 29. ledna 2008, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 vytvořením příloh II, III a IV, které stanoví maximální limity reziduí u produktů uvedených v příloze I uvedeného nařízení, se zrušují.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe.

               3)

               Polská republika a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc T-130/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2017 – Coesia v. EUIPO (Zobrazení dvou šikmých červených křivek) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující dvě šikmé červené křivky — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost posoudit rozlišovací způsobilost ochranné známky vzhledem k jejímu vnímání relevantní veřejností“

text:
               13.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2017 – Coesia v. EUIPO (Zobrazení dvou šikmých červených křivek)
   (Věc T-130/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující dvě šikmé červené křivky - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost posoudit rozlišovací způsobilost ochranné známky vzhledem k jejímu vnímání relevantní veřejností“)
   (2017/C 078/41)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Coesia SpA (Bologna, Itálie) (zástupce: S. Rizzo, zmocněnec)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. ledna 2016 (věc R 1933/2015-2), týkajícímu se přihlášky obrazového označení zobrazujícího dvě šikmé červené křivky

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 26. ledna 2016 (věc R 1933/2015-2) se zrušuje.

               2)

               EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 165, 10.5.2016.


title: Věc C-397/06: Žaloba podaná dne 22. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Estonská republika

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/26

         Žaloba podaná dne 22. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Estonská republika
   (Věc C-397/06)
   (2006/C 281/42)
   Jednací jazyk: estonština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren a H. Kundla)

      Žalovaná: Estonská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Estonská republika tím, že nesdělila všechna právní a správní ustanovení nezbytná k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES (1) ze dne 11. března 2002 (kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Estonské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 23. března 2005.

      (1)  Úř. věst. L 80, s. 29 (Zvl. vyd. 05/04, s. 219).


title: Věc T-566/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2012 — Ertmer v. OHIM — Caterpillar (erkat) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství erkat — Starší národní obrazové a slovní ochranné známky a obrazové a slovní ochranné známky Společenství CAT — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Poškození dobrého jména — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2012 — Ertmer v. OHIM — Caterpillar (erkat)
   (Věc T-566/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství erkat - Starší národní obrazové a slovní ochranné známky a obrazové a slovní ochranné známky Společenství CAT - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Poškození dobrého jména - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění)
   2012/C 319/12
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jutta Ertmer (Tastungen, Německo) (zástupci: A. von Mühlendahl a C. Eckhartt, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Caterpillar, Inc (Peoria, Illinois, Spojené státy) (zástupci: A. Renck, V. von Bomhard a E. Nicolás Gómez, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. září 2010 (věc R 270/2010-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Caterpillar, Inc. a J. Ertmer.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 7. září 2010 (věc R 270/2010-1) se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               OHIM a Caterpillar, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 19.2.2011.


title: Věc T-437/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2016 – Spojené království v. Komise „EZOZF, ‚záruční‘ sekce — EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Integrovaný administrativní a kontrolní systém — Snížení a vyloučení v případě nedodržení pravidel podmíněnosti — Paušální finanční oprava provedená Komisí v souladu s interními pokyny pro tuto oblast — Důkazní břemeno — Výklad přílohy II nařízení (ES) č. 73/2009“

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2016 – Spojené království v. Komise
   (Věc T-437/14) (1)

   („EZOZF, ‚záruční‘ sekce - EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Integrovaný administrativní a kontrolní systém - Snížení a vyloučení v případě nedodržení pravidel podmíněnosti - Paušální finanční oprava provedená Komisí v souladu s interními pokyny pro tuto oblast - Důkazní břemeno - Výklad přílohy II nařízení (ES) č. 73/2009“)
   (2016/C 410/14)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: M. Holt a J. Kraehling, zmocněnci, ve spolupráci s V. Wakefield, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Skelly a D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobce: Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman a B. Koopman, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení devíti řádků přílohy prováděcího rozhodnutí Komise 2014/191/EU ze dne 4. dubna 2014, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2014, L 104, s. 43), pokud jde o položku, obsaženou v příloze rozhodnutí, které se týká finančních oprav uplatněných na výdaje vynaložené Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska ve Skotsku v průběhu hospodářských let 2008, 2009 a 2010 ve výši 5 606 459,48 eura z důvodu jejich nesouladu s pravidly Evropské unie.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Nizozemské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 25.8.2014.


title: Věc C-337/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 14. července 2014 – Elvira Mandl, Helmut Mandl v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/42

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 14. července 2014 – Elvira Mandl, Helmut Mandl v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-337/14)
   2014/C 315/68
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Elvira Mandl, Helmut Mandl

      Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH

      Předběžné otázky

   Musí provozující letecký dopravce k tomu, aby se podle čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení (1) mohl zbavit povinnosti k náhradě, doložit a prokázat, že přijal všechna přiměřená opatření, aby zabránil očekávaným dopadům mimořádných okolností ve formě zrušení nebo významného zpoždění, nebo že neměl k dispozici žádná taková přiměřená opatření?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).


title: Věc T-154/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. října 2007 – Lo Giudice v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Psychické obtěžování — Žaloba na neplatnost — Povinnost pomoci — Povinnost uvést odůvodnění — Legitimní očekávání — Článek 24 Služebního řádu — Povinnost péče — Přípustnost — Žaloba na náhradu škody )

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/40

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. října 2007 – Lo Giudice v. Komise
   (Věc T-154/05) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Psychické obtěžování - Žaloba na neplatnost - Povinnost pomoci - Povinnost uvést odůvodnění - Legitimní očekávání - Článek 24 Služebního řádu - Povinnost péče - Přípustnost - Žaloba na náhradu škody“)
   (2007/C 297/82)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Carmela Lo Giudice (Grimbergen, Belgie) (zástupci: původně F. Frabetti a G. Bounéou, poté F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Kraemer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak návrh směřující ke zrušení rozhodnutí Komise, v němž dospěla k závěru o neexistenci psychického obtěžování, a jednak žaloba na náhradu škody směřující k náhradě údajně utrpěné nehmotné újmy.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 25.6.2005.