title: Věc C-382/15 P: Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. ledna 2016 – Skype Ultd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Sky plc, dříve British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/4

         Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. ledna 2016 – Skype Ultd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Sky plc, dříve British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd
   (Věc C-382/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 136/06)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Skype Ultd (zástupci: A. Carboni a M. Browne, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupci: P. Bullock, zmocněnec), Sky plc, dříve British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd (zástupci: D. Rose a J. Curry, solicitors)

      Výrok

               1)

               Není namístě rozhodnout o kasačním opravném prostředku.

               2)

               Společnosti Skype Ultd se ukládá náhrada nákladů tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 354, 26. 10. 2015.


title: Věc C-195/10: Žaloba podaná dne 21. dubna 2010 — Evropská komise v. Estonská republika

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/20

         Žaloba podaná dne 21. dubna 2010 — Evropská komise v. Estonská republika
   (Věc C-195/10)
   2010/C 179/33
   Jednací jazyk: estonština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Marghelis, E. Randvere)

      Žalovaná: Estonská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Estonská republika řádně neprovedla čl. 8 písm. a) bod iv a článek 10 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (1);

               —

               uložit Estonské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Ustanovení § 91 bodu 5 jäätmeseadus (zákon o odpadech) jednak nestanoví, že jistina bude držena po dobu požadovanou s ohledem na činnosti spojené s udržováním a následnou péčí o skládku, na které byl ukončen provoz v souladu s čl. 13 písm. d) a není rovněž stanoveno, že náklady na následnou péči po ukončení provozu skládky musí být zajištěny alespoň na dobu 30 let.

      (1)  Úř. věst. L 182, s. 1; Zvl. vyd. 15/04, s. 228.


title: Věc C-122/15: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 2. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – řízení zahájené C „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace na základě věku — Směrnice 2000/78/ES — Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Články 2, 3 a 6 — Rozdílné zacházení na základě věku — Vnitrostátní právní úprava, která v určitých případech stanoví vyšší zdanění příjmů ze starobních důchodů než příjmů ze závislé činnosti — Oblast působnosti směrnice 2000/78 — Pravomoc Evropské unie v oblasti přímých daní“

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 2. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – řízení zahájené C
   (Věc C-122/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace na základě věku - Směrnice 2000/78/ES - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Články 2, 3 a 6 - Rozdílné zacházení na základě věku - Vnitrostátní právní úprava, která v určitých případech stanoví vyšší zdanění příjmů ze starobních důchodů než příjmů ze závislé činnosti - Oblast působnosti směrnice 2000/78 - Pravomoc Evropské unie v oblasti přímých daní“)
   (2016/C 287/14)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastník původního řízení

   C

      Výrok

   Článek 3 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že taková vnitrostátní právní úprava, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, která se týká dodatečné daně z příjmů ze starobních důchodů, nespadá do oblasti věcné působnosti této směrnice, a tedy ani čl. 21 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 171 ze dne 26. května 2015.


title: Věc T-183/17: Žaloba podaná dne 21. března 2017 – Menta y Limón Decoración v. EUIPO – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Vyobrazení muže v regionálním kroji)

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/42

         Žaloba podaná dne 21. března 2017 – Menta y Limón Decoración v. EUIPO – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Vyobrazení muže v regionálním kroji)
   (Věc T-183/17)
   (2017/C 151/54)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Menta y Limón Decoración, SL (Argame, Španělsko) (zástupce: E. Estella Garbayo, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Santa Cruz de La Palma, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (Vyobrazení muže v regionálním kroji) – Ochranná známka Evropské unie č. 10 822 013

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. ledna 2017 ve věci R 510/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               potvrzení rozhodnutí ze dne 28. Ledna 2015 vydaného v prvním stupni zrušovacím oddělením EUIPO, který byl zcela zamítnut zápis ochranné známky Společenství č. 10 822 013 požadovaný magistrátem města Santa Cruz de La Palma;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i řízení před odvolacím senátem a řízení o prohlášení neplatnosti.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 53 odst. 2 písm. d) nařízení č 207/2009.


title: Věc C-502/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 3. prosince 2009 — Fleischerei Nier GmbH & Co. KG v. Finanzamt Detmold

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 3. prosince 2009 — Fleischerei Nier GmbH & Co. KG v. Finanzamt Detmold
   (Věc C-502/09)
   2010/C 63/37
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Fleischerei Nier GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Finanzamt Detmold

      Předběžné otázky

               1)

               Má být pojem „potraviny“ uvedený v první kategorii přílohy H šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (1) vykládán v tom smyslu, že pod něj spadají pouze potraviny „určené ke vzetí s sebou“, tak jak jsou například typicky prodávány v obchodech s potravinami, nebo pod něj spadají také pokrmy nebo jídla, které byly vařením, smažením, pečením nebo jiným způsobem připraveny k okamžité konzumaci?

               2)

               V případě, že „potravinami“ ve smyslu první kategorie přílohy H šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu jsou i pokrmy nebo jídla připravené k okamžité konzumaci:
               Má být proces přípravy pokrmů nebo jídel zohledněn jako prvek poskytování služby, když je třeba rozhodnout, zda má být jednotné plnění podniku poskytujícího služby „party service“ (dodání hotových pokrmů nebo jídel a jejich přeprava a případně poskytování příborů a nádobí či barových pultů, jakož i vyzvednutí předmětů poskytnutých k využití) posuzováno jako daňově zvýhodněné dodání potravin (první kategorie přílohy H této směrnice), nebo jako služba, která není daňově zvýhodněna (čl. 6 odst. 1 této směrnice)?

               3)

               V případě záporné odpovědi na druhou otázku:
               Je slučitelné s čl. 2 bodem 1 ve spojení s čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu, jestliže kritériem pro posouzení, zda se v případě jednotného plnění podniku poskytujícího služby „party service“ jedná o dodání zboží, nebo o poskytnutí služby svého druhu, je typicky pouze množství (jednoho a více) prvků poskytování služeb ve srovnání s množstvím prvků dodání zboží, nebo je třeba tyto prvky poskytování služeb posuzovat nezávisle na jejich množství, a pokud ano, na základě jakých kritérií?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23.


title: Věc C-139/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. března 2015 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 20. ledna 2015 ve věci T-109/12, Španělské království v. Komise

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. března 2015 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 20. ledna 2015 ve věci T-109/12, Španělské království v. Komise
   (Věc C-139/15 P)
   (2015/C 155/20)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: D. Recchia a S. Pardo Quintillán, zmocněnkyně)

      Další účastník řízení: Španělské království

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 20. ledna 2015 ve věci T-109/12, Španělsko v. Komise;

               —

               vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí a;

               —

               uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasační opravný prostředek předložený Komisí se týká rozsudku Tribunálu ze dne 20. ledna 2015 ve věci T-109/12. Tribunál tímto rozsudkem zrušil rozhodnutí Komise C(2011)9992 ze dne 22. prosince 2011, kterým se snižuje finanční podpora z Fondu soudržnosti přidělená blíže určeným projektům.
   Komise na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí dva důvody. Primárně má Komise za to, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že Komise musí přijmout rozhodnutí o finanční opravě ve lhůtě stanovené základním aktem platným ke dni, kdy se konalo slyšení mezi Komisí a členským státem. Podpůrně Komise tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že lhůta, která je Komisi uložena k přijetí rozhodnutí o finanční opravě, je kogentní a její nedodržení představuje porušení podstatné formální náležitosti, jež způsobuje neplatnost rozhodnutí přijatého jindy než v této lhůtě.


title: Věc T-26/17: Žaloba podaná dne 18. ledna 2017 – Jalkh v. Parlament

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/28

         Žaloba podaná dne 18. ledna 2017 – Jalkh v. Parlament
   (Věc T-26/17)
   (2017/C 070/37)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Jean François Jalkh (Gretz Armainvillers, Francie) (zástupce: J. P. Le Moigne, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 22. listopadu 2016, kterým se odebírá žalobci imunita a přijímá zpráva pana [X] č. A8-3019/2016,

               —

               uložil Evropskému parlamentu povinnost zaplatit J. Jalkhovi částku 8 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy,

               —

               uložil Evropskému parlamentu náhradu všech nákladů řízení,

               —

               uložil Evropskému parlamentu povinnost zaplatit J. Jalkhovi částku 5 000 eur jako náhradu nahraditelných nákladů.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce devět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 9 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství. Žalobce uvádí, že Parlament nesprávně použil pravidlo imunity poslanců francouzského parlamentu a úmyslně zaměnil články 8 a 9 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nezbytnosti použít článek 9 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství. Návrhy a názory, které byly vyjádřeny p. Le Penem na webové stránce Front National, patřily dle žalobce do rámce politických aktivit p. Le Pena a žalobce.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z údajného porušení samotného pojmu parlamentní imunity. Žalobce zastává názor, že Evropský parlament předstírá neznalost toho, že parlamentní imunita v demokracii znamená dvojí ochranu před soudní pravomocí: zbavení osobní odpovědnosti a nedotknutelnost.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že byla porušena ustálená rozhodovací praxe Výboru Evropského parlamentu pro právní záležitosti ve věci:

                           —

                           svobody vyjadřování

                           —

                              fumus persecutionis.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z nedodržení zásady Společenství právní jistoty a z narušení legitimního očekávání.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení nezávislosti poslance.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z porušení ustanovení jednacího řádu Evropského parlamentu o řízení, které může vést ke ztrátě mandátu poslance (čl. 3 nový odst. 4 druhý pododstavec tohoto jednacího řádu). Podle žalobce, ačkoliv francouzské právo stanoví za trestný čin, ze kterého je obviněný, dodatečný trest nezpůsobilosti vedoucí ke ztrátě mandátu, francouzská vláda neinformovala předsedu Evropského parlamentu, jak to vyžaduje úřední postup, a ani jeden z příslušných útvarů Parlamentu (předseda, právní výbor, plénum) nepožádal v této souvislosti francouzskou vládu o prohlášení. Opomenutí této podstatné formální náležitosti postačuje k tomu, aby byly zpráva a napadené rozhodnutí stiženy vadou.

               8.

               Osmý žalobní důvod vychází z porušení práva žalobce na obhajobu. Žalobce nebyl pozvaný na hlasování v rámci plenární zasedání týkajícího se žádosti o zbavení jeho imunity. Disponoval tak pouze 10 minutami k přednesení své obhajoby před výborem pro právní záležitosti v souvislosti se dvěma spisy, které se ho týkaly, a to po skončení jeho činností kolem 18. hodiny.

               9.

               Devátý žalobní důvod vychází z neexistence jakéhokoliv opodstatnění pro stíhání v rámci žádosti o zbavení imunity. Původní stížnost a stíhání žalobce ze strany francouzských orgánů jsou neopodstatněné. Podle žalobce zpráva přijatá Parlamentem je v tomto ohledu dvojnásobně nepravdivá. Zahájení soudního řízení proti žalobci, přestože sám ukončil údajné protiprávní jednání, jehož se nedopustil, a rozhodnutí zbavit ho parlamentní imunity, zjevně neměly nic společné se spravedlností, ale s vůlí očernit, poškodit a perzekuovat jeho samého a jeho hnutí.


title: Věc T-178/14 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. června 2014 – Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Vnitrostátní podpora výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů — Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v oblasti státních podpor — Návrh na odklad vykonatelnosti — Naléhavost — Fumus boni juris“

text:
               22.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/16

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. června 2014 – Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss v. Komise
   (Věc T-178/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Vnitrostátní podpora výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů - Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v oblasti státních podpor - Návrh na odklad vykonatelnosti - Naléhavost - Fumus boni juris“)
   2014/C 329/21
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss GmbH (Mülheim an der Ruhr, Německo) (zástupci: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na pozastavení právních účinků rozhodnutí, kterým Komise zahájila formální vyšetřovací řízení v oblasti státních podpor týkající se německého zákona o obnovitelných zdrojích energie

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               Rozhodnutí ze dne 7. dubna 2014, Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss v. Komise (T-178/14 R), se zrušuje.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-441/14: Žaloba podaná dne 16. června 2014 – Brugg Kabel a Kabelwerke Brugg v. Komise

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/36

         Žaloba podaná dne 16. června 2014 – Brugg Kabel a Kabelwerke Brugg v. Komise
   (Věc T-441/14)
   2014/C 303/45
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Brugg Kabel AG (Brugg, Švýcarsko), Kabelwerke Brugg AG Holding (Brugg) (zástupci: A. Rinne, A. Boos a M. Lichtenegger, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               na základě čl. 264 odst. 1 SFEU zrušil čl. 1 bod 2, čl. 2 písm. a) a – v rozsahu, v němž se týká žalobkyň – článek 3 rozhodnutí žalované ze dne 2. dubna 2014 ve věci AT.39610 – elektrické kabely;

               —

               podpůrně na základě článku 261 SFEU a článku 31 nařízení č. 1/2003 snížil podle uvážení Tribunálu výši pokuty, jež byla žalobkyním uložena v čl. 2 písm. b) rozhodnutí žalované ze dne 2. dubna 2014 ve věci AT.39610 – elektrické kabely;

               —

               v každém případě uložil na základě čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení práva obhajoby a práva na spravedlivý proces neumožněním nahlédnout do spisu a zasláním žádosti o informace a námitek v angličtině.

                           —

                           Žalobkyně v této souvislosti mimo jiné tvrdí, že žalovaná byla při nahlédnutí do spisu povinna zacházet se stanovisky ostatních adresátů ke sdělení námitek stejně jako s jinými písemnými dokumenty svědčícími ve prospěch.

                           —

                           Dále se uvádí, že v případech jednotného a pokračujícího resp. jediného a trvajícího protiprávního jednání je nahlédnutí do stanovisek ostatních účastníků řízení ke sdělení námitek, v rámci nahlédnutí do spisu, procesně právním protějškem přičitatelnosti protiprávních jednání ostatních účastníků řízení.

                           —

                           Kromě toho je tvrzeno, že žalobkyně jako podniky se sídlem v německy mluvícím kantonu Aargau (Švýcarsko) měly právo vést korespondenci s žalovanou německy, protože němčina je úředním, resp. dokonce pracovním jazykem žalované.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nepříslušnosti žalované pro protiprávní jednání ve třetích státech bez dopadu na EHP.

                           —

                           V této souvislosti se uvádí, že pouhé paušální tvrzení jednotného a pokračujícího resp. jediného a trvajícího protiprávního jednání není dostatečné, aby založilo příslušnost žalované pro protiprávní jednání ve třetích státech. Naopak, i v takovémto případě měla žalovaná povinnost podrobně přezkoumat projekty resp. chování mimo EHP na jejich bezprostřední, podstatné a předvídatelné dopady v EHP.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení presumpce neviny prostřednictvím posunu a nadměrnému rozšíření požadavků kladených na důkazy v rámci jednotného a pokračujícího resp. jediného a trvajícího protiprávního jednání.

                           —

                           Jednotnost protiprávního jednání, zejména pokud jde o pozemní a mořské kabely, neexistuje. Neexistuje totiž ani totožnost zboží a služeb, ani způsobu provedení a jen částečná totožnost zúčastněných podniků a fyzických osob. Kromě toho neexistuje komplementarita protiprávních jednání.

                           —

                           Žalovaná by zejména, pokud jde o začátek účasti, ale i pokud jde o její nepřetržité trvání, musela pro každý podnik jednotlivě předložit přesvědčivé a vzájemně souhlasné důkazy protiprávního jednání.

                           —

                           V případě jen částečně přímé účasti na jednotném a pokračujícím resp. jediném a trvajícím protiprávním jednání musí žalovaná konkrétně prokázat, že dotčený podnik chtěl přispět k dosažení veškerých společných cílů, a že o veškerém ostatním protiprávním jednání ostatních účastníků v rámci celkového plánu věděl, resp. že to mohl rozumně předpokládat. Vzhledem k tomu, že se žalované toto prokázat nepodařilo, resp. ne zcela, neměla v této souvislosti činit žalobkyně odpovědnými za celkové jednání, jež je v rozporu s hospodářskou soutěží.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti věc vyšetřit a uvést odůvodnění prostřednictvím nesprávného zjištění skutečností a zkreslením důkazů

                           —

                           Žalobkyně mají za to, že rozhodnutí vychází z řady předpokladů týkajících se skutkového stavu, pro které žalovaná nepředložila žádné přesvědčivé a vzájemně souhlasné důkazní prostředky. Žalovaná, zejména pokud jde o domnělý začátek účasti žalobkyň, zkresluje důkazní prostředky, činí spekulativní právní závěry a ponechává minimálně stejně logická alternativní vysvětlení bez povšimnutí.

                           —

                           Rozhodnutí je dále rozporuplné, protože ve výroku konstatuje jediné a trvající protiprávní jednání, odůvodňuje však jednotné a pokračující protiprávní jednání.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení hmotného práva prostřednictvím nesprávného použití článku 101 SFEU resp. článku 53 Dohody o EHP

                           —

                           Žalovaná porušila článek 101 SFEU resp. článek 53 Dohody o EHP tím, že žalobkyním prostřednictvím právního institutu jednotného a pokračujícího resp. jediného a trvajícího protiprávního jednání přičítá dohody jiných zúčastněných podniků, u nichž žalobkyně objektivně nebyly schopné se jich zúčastnit.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející ze zneužití diskreční pravomoci prostřednictvím chybného vyměření pokuty

                           —

                           Odchýlení se od základního pravidla uvedeného v bodě 13 Pokynů pro výpočet pokut při stanovení referenčního roku je svévolné, zejména proto, že není dostatečně odůvodněno.

                           —

                           Dále je rozporuplné a v rozporu se zákazem ne bis in idem vycházet při stanovení závažnosti protiprávního jednání v rámci stanovení základní výše pokuty z jednotného a pokračujícího resp. jediného a trvajícího protiprávního jednání, jehož závažnost se číselně vyjadřuje jednotně jako 15 % a přesto za účast na určitých částech této celkové kartelové dohody stanovit další přirážku ve výši 2 %. Žalovaná měla již u základní výše pokuty zohlednit skutečnost, že žalobkyně nebyly odpovědné za celou kartelovou dohodu.

                           —

                           Při klasifikaci žalobkyň jako vedlejších či okrajových účastníků měla žalovaná vycházet ze skutečné role žalobkyň na celkové kartelové dohodě a ne z náhodného a bezvýznamného počtu důkazních prostředků.

                           —

                           Uvádí se rovněž, že snížení pokuty o 5 % je příliš nízké a neodpovídá různé důležitosti organizátorů kartelové dohody a hlavních účastníků a jen velmi malé účasti žalobkyň.


title: Věc T-469/13: Žaloba podaná dne 30. srpna 2013 — Generics (UK) v. Komise

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/45

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2013 — Generics (UK) v. Komise
   (Věc T-469/13)
   2013/C 325/73
   Jednací jazyk: angličitna

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Generics (UK) Ltd (Potters Bar, Spojené království) (zástupci: I. Vandenborre a T. Goetz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               v plném rozsahu či částečně zrušil rozhodnutí Komise C(2013) 3803 final ze dne 19. června 2013 ve věci COMP/39.226, kterým bylo konstatováno, že se žalobkyně uzavřením dvou dohod o narovnání týkající se patentů dopustila jediného a pokrčujícího protiprávního jednání v rozporu s článkem 101 SFEU od 24. ledna 2002 do 1. listopadu 2003;

               —

               podpůrně zrušil či podstatně snížil výši uložené pokuty; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně devět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod spočívá v tom, že Komise nesprávně posoudila obsah, cíl a kontext dohod o narovnání:

                           —

                           Konstatování v rozhodnutí vychází z nesprávného a spekulativního výkladu dohod o narovnání a vysoce selektivního výběru z dobových dokumentů. V rozhodnutí jsou ignorovány či zkresleny důkazy, které jednoznačně prokazují, že dohody o narovnání nepřesáhly rámec platných patentů společnosti Lundbeck a byly uzavřeny v rámci skutečného patentového sporu.

               2)

               Druhý žalobní důvod spočívá v tom, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když ignorovala existenci platných patentů a dohody o narovnání přirovnala k dohodám o rozdělení trhu:

                           —

                           Konstatování v rozhodnutí, podle něhož mají dohody o narovnání za cíl omezit hospodářskou soutěž, ignoruje existenci platných patentů, které žalobkyně musela zohlednit. Rozhodnutí je nesprávné, pokud jde o konstatování, že patenty mají výlučnou působnost pouze v případě, že byla potvrzena v kontradiktorním řízení, že patentové spory jsou zásadní pro soutěžní proces a že žalobkyně měla povinnost podat žalobu či vyčerpat všechny ostatní prostředky před tím, než uzavřela dohody o narovnání.

               3)

               Třetí žalobní důvod spočívá v tom, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když konstatovala, že platby, které proběhly v rámci dohod o narovnání, byly „rozhodující“ pro účely konstatování o protiprávnosti z hlediska cíle dohod:

                           —

                           Pro konstatování Komise, podle něhož zahrnutí platby žalobkyni do dohod o narovnání postačovala k prokázání protiprávnosti z hlediska cíle dohod, není dán žádný právní ani skutkový základ. Komise neunesla důkazní břemeno.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod spočívá v tom, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když ignorovala relevantní faktické a právní okolnosti, za nichž byly dohody o narovnání uzavřeny:

                           —

                           Komise ignorovala skutečnosti podstatné pro posouzení dohod o narovnání včetně příslušné právní úpravy patentových sporů, dobových záznamů o patentovém sporu a rizik souvisejících se náhradou škody pro žalobkyni a vlastní zjištění týkajících se průměrné délky patentového sporu. Komise neunesla důkazní břemeno.

               5)

               Pátý žalobní důvod spočívá v tom, že se Komise dopustila nesprávného posouzení skutkového stavu, když konstatovala, že se na dohody o narovnání nevztahuje výjimka podle čl. 101 odst. 3 SFEU:

                           —

                           Komise neprovedla rozbor relevantních, spolehlivých a důvěryhodných argumentů a důkazů předložených žalobkyní, které prokazují, že dohody o narovnání žalobkyni umožnily zahájit činnost téměř 18 let před uplynutím doby platnosti klíčového patentu společnosti Lundbeck.

               6)

               Šestý žalobní důvod spočívá v tom, že rozhodnutí je v rozporu se zásadou proporcionality:

                           —

                           Rozhodnutí porušuje zásadu proporcionality, jelikož sankcionuje dohody o narovnání, které byly nejjednodušším řešením k dosažení legitimních cílů.

               7)

               Sedmý žalobní důvod spočívá v tom, že rozhodnutí je nedostatečně odůvodněno v rozporu s článkem 296 SFEU:

                           —

                           Rozhodnutí je nedostatečně odůvodněno v rozporu s článkem 296 SFEU, jelikož předpokládá existenci něčeho, co musí Komise prokázat.

               8)

               Osmý žalobní důvod spočívá v tom, že rozhodnutí porušuje zásadní procesní požadavky:

                           —

                           Rozhodnutí porušuje právo žalobkyně na obhajobu, jelikož přináší nová tvrzení a důkazy, aniž byla žalobkyni poskytnuta příležitost být vyslechnuta.

               9)

               Devátý žalobní důvod spočívá v tom, že Komise neprokázala, že se žalobkyně dopustila údajného protiprávního jednání úmyslně či z nedbalosti:

                           —

                           Sporné skutečnosti vyvolávají nové složité otázky, které byly v době uzavření dohod o narovnání bezprecedentní. Není dán základ pro konstatování, že skutečnosti, které Komise napadá jakožto protiprávní, byly spáchány porušením práva z nedbalosti nebo úmyslně.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 1. července 2004 ve věci C-331/03: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2000/53/ES — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/9

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 1. července 2004
   ve věci C-331/03: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2000/53/ES - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2004/C 217/16)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-331/03, Komise Evropských společenství (zmocněnci: M. Konstantinidis a F. Simonetti) proti Francouzské republice (zmocněnci: G. de Bergues a E. Puisais), jejímž předmětem je určení, že Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/53/ES ze dne 18. září 2000 o vozidlech s ukončenou životností (Úř. věst. L 269, s. 34) nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení J. N. Cunha Rodrigues, předseda senátu, F. Macken (zpravodaj) a K. Lenaerts, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, tajemník: R. Grass, vydal dne 1. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/53/ES ze dne 18. září 2000 o vozidlech s ukončenou životností ve stanovené lhůtě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9.2003


title: Věc C-597/14 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. července 2016 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví v. Xavier Grau Ferrer, Juan Cándido Rubio Ferrer, Alberto Rubio Ferrer „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 76 odst. 2 — Nařízení (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 50 odst. 1 třetí pododstavec — Obrazová ochranná známka — Námitky majitele starší ochranné známky — Důkaz o existenci, platnosti a rozsahu ochrany starší ochranné známky — Zohlednění opožděně předloženého důkazu odvolacím senátem — Zamítnutí námitek odvolacím senátem“

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. července 2016 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví v. Xavier Grau Ferrer, Juan Cándido Rubio Ferrer, Alberto Rubio Ferrer
   (Věc C-597/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 76 odst. 2 - Nařízení (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 50 odst. 1 třetí pododstavec - Obrazová ochranná známka - Námitky majitele starší ochranné známky - Důkaz o existenci, platnosti a rozsahu ochrany starší ochranné známky - Zohlednění opožděně předloženého důkazu odvolacím senátem - Zamítnutí námitek odvolacím senátem“)
   (2016/C 343/06)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: S. Palmero Cabezas a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Xavier Grau Ferrer, Juan Cándido Rubio Ferrer, Alberto Rubio Ferrer

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 89, 16. 3. 2015.


title: Věc F-52/05 RENV: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 2. října 2012 — Q v. Komise ( „Veřejná služba — Vrácení věci Tribunálu po zrušení — Povinnost poskytnout pomoc — Psychické obtěžování — Opatření dočasného přeložení — Náhrada morální újmy — Posudky o vývoji služebního postupu — Odůvodněné nepřítomnosti z důvodu nemoci — Nezohlednění“ )

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/28

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 2. října 2012 — Q v. Komise
   (Věc F-52/05 RENV)
   (Veřejná služba - Vrácení věci Tribunálu po zrušení - Povinnost poskytnout pomoc - Psychické obtěžování - Opatření dočasného přeložení - Náhrada morální újmy - Posudky o vývoji služebního postupu - Odůvodněné nepřítomnosti z důvodu nemoci - Nezohlednění)
   2013/C 38/51
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Q (Domsjö, Švédsko) (zástupci: S. Rodrigues a Y. Minatchy, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně D. Martin, B. Eggers a V. Joris, poté V. Joris a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Zrušení rozhodnutí Komise, kterým byla zamítnuta žádost o pomoc podaná žalobkyní podle článku 24 služebního řádu v souvislosti s psychickým obtěžováním, které údajně utrpěla, jakož i návrh na náhradu škody, a dále zrušení jejího posudku o vývoji služebního postupu za hodnotící období 2003 (původně T-252/05) — Věc T-80/09 P vrácená zpět po projednání kasačního opravného prostředku

      Výrok rozsudku

               1)

               Posudky o vývoji služebního postupu vyhotovené za období od 1. ledna do 31. října 2003 a od 1. listopadu do 31. prosince 2003 se zrušují.

               2)

               Evropské komisi se ukládá zaplatit Q částku ve výši 10 000 eur.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení zahájeného před Tribunálem Evropské unie a náklady dvou řízení zahájených před Soudem pro veřejnou službu a nahradí tři čtvrtiny nákladů dvou řízení zahájených před Soudem pro veřejnou službu, jež vynaložil Q.

               4)

               Q ponese vlastní náklady řízení před Tribunálem Evropské unie a jednu čtvrtinu nákladů dvou řízení zahájených před Soudem pro veřejnou službu.


title: Věc T-130/15: Žaloba podaná dne 19. března 2015 – Intesa Sanpaolo v. OHIM (WAVE TO PAY)

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/35

         Žaloba podaná dne 19. března 2015 – Intesa Sanpaolo v. OHIM (WAVE TO PAY)
   (Věc T-130/15)
   (2015/C 155/42)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Intesa Sanpaolo SpA (Turín, Itálie) (zástupci: P. Pozzi a F. Cecchi, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „WAVE TO PAY“ – Přihláška č. 12 258 141

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. ledna 2015, ve věci R 1864/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že byl porušen a nesprávně uplatněn čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení o ochranné známce Společenství;

               —

               určil, že byl porušen článek 75 nařízení o ochranné známce Společenství a že napadené rozhodnutí je rozporuplné, a v důsledku toho

                           —

                           napadené rozhodnutí zrušil;

                           —

                           uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou stejné jako ve věci T-129/15.


title: Věc T-125/06: Žaloba podaná dne  3. května 2006  – Centro Studi A. Manieri v. Rada

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/49

         Žaloba podaná dne 3. května 2006 – Centro Studi A. Manieri v. Rada
   (Věc T-125/06)
   (2006/C 131/90)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Centro Studi A. Manieri (Řím, Itálie) (zástupci: Carlo Forte, Mario Forte a Giannicola Forte)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí generálního tajemníka Rady Evropské unie ze dne 16. ledna 2006, kterým se upouští od výzvy k účasti v soutěži v omezeném řízení UCA-459/03 týkající se celkové správy jeslí a kterým se současně kladně vyhodnocuje návrh Úřadu pro infrastrukturu a logistiku (OIB) Evropské komise na správu těchto služeb,

               —

               určit ex aequo et bono škodu vzniklou žalobkyni,

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí generálního tajemníka žalované, kterým se upouští od výzvy k účasti v soutěži v omezeném řízení vyhlášené na podzim roku 2003 vyhlášením zakázky 2003/209- 187862 na celkovou správu jeslí. Důvodem tohoto rozhodnutí bylo zohlednění návrhu Úřadu pro infrastrukturu a logistiku (OIB) Komise na správu dotčených jeslí. Tento návrh byl posouzen jako mnohem výhodnější než návrh žalobkyně, zejména pokud jde o smluvní podmínky zaručené zaměstnancům, úspory z rozsahu a optimalizaci dostupných zdrojů.
   Na podporu svých návrhů žalobkyně uplatňuje:

               —

               Porušení zásad transparentnosti a rovného zacházení, jelikož napadený akt obsahující rozhodnutí obstarat službu, která byla předmětem řízení, z interních zdrojů byl přijat bez jakéhokoli uveřejnění nebo hospodářské soutěže.

               —

               Porušení čl. 86 odst. 1 ES, jelikož nelze připustit režim, který zavazuje členské státy neponechat v platnosti vnitrostátní systém umožňující zadávaní zakázek na veřejné služby bez výzvy k účasti v soutěži, ale který umožňuje takovým způsobem jednat orgánům Společenství.

               —

               Nesprávné uplatnění ustanovení dovolávaných jako právní základ napadeného rozhodnutí: část IV vyhlášení zakázky a článek 101 finančního nařízení, jelikož upuštění od výzvy k účasti v soutěži, kterého se dovolává Rada, nevede k opětovnému zahájení řízení.

               —

               Porušení povinnosti odůvodnění a nesprávné skutkové posouzení, pokud jde o správnost kritérií, na kterých se zakládá výběr návrhu OIB.

               —

               Porušení článků 43 a 49 ES. V tomto bodě se tvrdí, že OIB není útvarem Rady, která nad ním nemá žádnou kontrolní pravomoc. Z toho vyplývá, že se v tomto případě není možné dovolávat judikatury, podle které se uplatnění právní úpravy týkající se vyhlášení veřejných zakázek vyloučí pouze tehdy, pokud je kontrola, kterou nad podnikem, jemuž se zadává zakázka, vykonává veřejnoprávní subjekt, obdobná kontrole, kterou tento subjekt vykonává nad svými vlastními útvary, a pokud uvedený podnik vykonává podstatnou část své činnosti s tímto veřejnoprávním subjektem.


title: Věc C-459/13: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 17. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyššieho súdu – Slovensko) – Milica Široká v. Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky „Řízení o předběžné otázce — Ochrana veřejného zdraví — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví povinné očkování nezletilých dětí — Právo rodičů odmítnout takové očkování — Článek 168 SFEU — Listina základních práv Evropské unie — Články 33 a 35 — Provádění unijního práva — Absence — Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/29

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 17. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyššieho súdu – Slovensko) – Milica Široká v. Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky
   (Věc C-459/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ochrana veřejného zdraví - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví povinné očkování nezletilých dětí - Právo rodičů odmítnout takové očkování - Článek 168 SFEU - Listina základních práv Evropské unie - Články 33 a 35 - Provádění unijního práva - Absence - Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“)
   2014/C 315/46
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Najvyšší súd

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Milica Široká

      Žalovaný: Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie je zjevně nepříslušný k odpovědím na otázky položené ve věci C-459/13 Najvyšším súdom Slovenskej republiky (Slovensko) rozhodnutím ze dne 6. srpna 2013.

      (1)  Úř. věst. C 344, 23.11.2013.


title: Věc T-516/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. července 2014 Christodoulos Alexandrou proti rozsudku vydanému dne 14. května 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-140/12, Alexandrou v. Komise

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/57

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. července 2014 Christodoulos Alexandrou proti rozsudku vydanému dne 14. května 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-140/12, Alexandrou v. Komise
   (Věc T-516/14 P)
   2014/C 292/70
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Christodoulos Alexandrou (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: R. Duta, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               s výhradou všech právních a faktických důvodů a důkazních prostředků, které budou uplatněny a předloženy později, vyhověl předkládanému odvolání v této podobě a co do věcného základu jej prohlásil za důvodné;

               —

               na základě uvedených důvodů změnil či zrušil napadený rozsudek;

               —

               v případě potřeby vrátil věc Soudu pro veřejnou službu, aby rozhodl v souladu s rozsudkem, jež má být vydán;

               —

               uložil odpůrkyni náhradu veškerých nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel tři důvody kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku spočívá v tom, že Soud pro veřejnou službu odmítl posoudit argumenty žalobce vycházející z nařízení č. 1049/2001 (1) a konkrétně z jeho čl. 9 odst. 4.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku spočívá v nesprávném uplatnění rozsudku ze dne 29. června 2011, Angioi v. Komise, F-7/07, Sb. rozh. Soudu pro veřejnou službu, EU:F:2011:97, neboť jde o restriktivní, obsolentní rozsudek neuzpůsobený výběrovým řízením probíhajícím bez písemných podkladů.
               – subsidiárně, bude-li výše uvedený rozsudek posouzen jako použitelný, zastává navrhovatel názor, že jsou splněna kritéria vymezená v tomto rozsudku.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku spočívá v tom, že Soud pro veřejnou službu opomněl uplatnit čl. 44 odst. 2 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43).


title: Věc T-172/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 26. června 2008 – Expasa v. OHIM – Gallardo Blanco (H)

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/24

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 26. června 2008 – Expasa v. OHIM – Gallardo Blanco (H)
   (Věc T-172/06) (1)

   (2008/C 247/48)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc C-27/11: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 7. června 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofia-grad — Bulharsko) — Anton Vinkov v. Načalnik Administrativno-nakazatelna deynost ( „Řízení o předběžné otázce — Vnitrostátní právní úprava, která neuznává právo podat opravný prostředek k soudu proti rozhodnutím ukládajícím pokutu, jakož i odebrání bodů v rámci bodového hodnocení, na kterém je založen řidičský průkaz, za některá porušení pravidel silničního provozu — Čistě vnitrostátní situace — Nepřípustnost žádosti“ )

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/3

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 7. června 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofia-grad — Bulharsko) — Anton Vinkov v. Načalnik Administrativno-nakazatelna deynost
   (Věc C-27/11) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Vnitrostátní právní úprava, která neuznává právo podat opravný prostředek k soudu proti rozhodnutím ukládajícím pokutu, jakož i odebrání bodů v rámci bodového hodnocení, na kterém je založen řidičský průkaz, za některá porušení pravidel silničního provozu - Čistě vnitrostátní situace - Nepřípustnost žádosti)
   2012/C 217/05
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Anton Vinkov

      Žalovaný: Načalnik Administrativno-nakazatelna dejnost

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Administrativen sad Sofia-grad — Výklad čl. 82 odst. 1 druhého pododstavce písm. a) SFEU a čl. 91 prvního pododstavce písm. c) SFEU a rámcového rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut (Úř. věst. L 76, s. 16) — Výklad článků 47, 48 a 52 Listiny základních práv Evropské unie — Slučitelnost vnitrostátních právních předpisů, které vylučují právo na soudní přezkum rozhodnutí, kterými jsou ukládány pokuty za dopravní přestupky do výše 50 BGN, s unijním právem

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) rozhodnutím ze dne 27. prosince 2010 (věc C-27/11) je nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 145, 14.5.2011.


title: Věc C-332/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR v. Finanzamt Krefeld „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty — Směrnice 77/388/EHS — Článek 17 odst. 5 třetí pododstavec — Oblast působnosti — Odpočet daně zaplacené na vstupu — Zboží a služby použité jak pro zdanitelná plnění, tak i pro plnění osvobozená od daně (zboží a služby ke smíšenému využití) — Přiřazení zboží a služeb pořízených za účelem výstavby, užívání, zachování a údržby budovy sloužící zčásti k uskutečňování plnění, u nichž je daň odpočitatelná, a zčásti k uskutečňování plnění, u nichž daň odpočitatelná není — Změna vnitrostátní právní úpravy, která stanoví způsob výpočtu odpočitatelného podílu — Článek 20 — Oprava odpočtů — Právní jistota — Legitimní očekávání“

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR v. Finanzamt Krefeld
   (Věc C-332/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty - Směrnice 77/388/EHS - Článek 17 odst. 5 třetí pododstavec - Oblast působnosti - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Zboží a služby použité jak pro zdanitelná plnění, tak i pro plnění osvobozená od daně (zboží a služby ke smíšenému využití) - Přiřazení zboží a služeb pořízených za účelem výstavby, užívání, zachování a údržby budovy sloužící zčásti k uskutečňování plnění, u nichž je daň odpočitatelná, a zčásti k uskutečňování plnění, u nichž daň odpočitatelná není - Změna vnitrostátní právní úpravy, která stanoví způsob výpočtu odpočitatelného podílu - Článek 20 - Oprava odpočtů - Právní jistota - Legitimní očekávání“)
   (2016/C 296/09)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR

      Odpůrce: Finanzamt Krefeld

      Výrok

               1)

               Článek 17 odst. 5 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, kdy je budova užívána na výstupu k uskutečňování jak určitých plnění, u nichž je daň odpočitatelná, tak i dalších plnění, u nichž daň odpočitatelná není, nejsou členské státy povinny stanovit, že zboží a služby použité na vstupu k výstavbě, pořízení, zachování či údržbě této budovy se nejprve přiřadí k těmto různým plněním, a to v případě, kdy je takové přiřazení obtížně proveditelné, a poté se určí pouze nárok na odpočet z toho zboží a z těch služeb, které jsou použity zároveň na určitá plnění, u nichž je daň odpočitatelná, i na další plnění, u nichž daň odpočitatelná není, podle klíče založeného na obratu nebo – zaručí-li tato metoda přesnější určení odpočitatelného podílu – podle klíče založeného na ploše.

               2)

               Článek 20 šesté směrnice 77/388, ve znění směrnice 95/7, musí být vykládán v tom smyslu, že požaduje provedení opravy odpočtů daně z přidané hodnoty u zboží či služeb, na něž se vztahuje čl. 17 odst. 5 této směrnice, poté, co byl v průběhu posuzovaného opravného období přijat klíč k rozdělení této daně používaný pro výpočet těchto odpočtů, který se odchyluje od metody stanovování nároku na odpočet upravené touto směrnicí.

               3)

               Zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání, které jsou obecnými zásadami práva Evropské unie, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání příslušné vnitrostátní právní úpravě, která výslovně nestanoví opravu daně zaplacené na vstupu – ve smyslu článku 20 šesté směrnice, ve znění směrnice 95/7 – v návaznosti na změnu klíče k rozdělení daně z přidané hodnoty používaného pro výpočet určitých odpočtů, ani neobsahuje přechodná ustanovení, přestože rozdělení daně zaplacené na vstupu provedené osobou povinnou k dani podle klíče platného před touto změnou bylo soudem nejvyššího stupně obecně uznáno za adekvátní.

      (1)  Úř. věst. C 329, 22. 9. 2014.


title: Věc C-256/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 8. června 2006 – Theodor Jäger v. Finanzamt Kusel-Landstuhl

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 8. června 2006 – Theodor Jäger v. Finanzamt Kusel-Landstuhl
   (Věc C-256/06)
   (2006/C 224/35)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Theodor Jäger

      Žalovaný: Finanzamt Kusel-Landstuhl
   Předběžná otázka
   Je slučitelné s čl. 73b odst. 1 Smlouvy o založení Evropského společenství (nyní čl. 56 odst. 1 ES), že pro účely dědické daně

               a)

               je nutno zemědělský a lesní majetek nacházející se v jiném členském státě (zahraniční) ocenit obecnou hodnotou (tržní hodnotou), zatímco pro tuzemský zemědělský a lesní majetek platí zvláštní postup oceňování, jehož výsledky dosahují průměrně jen 10 % obecných hodnot, a

               b)

               nabytí tuzemského zemědělského a lesního majetku ve výši zvláštní nezdanitelné částky se nezapočítává a zbývající hodnota se započítá jen do výše 60 %,

         pokud to u dědice, který dědí majetek složený z tuzemského majetku a ze zahraničního zemědělského a lesního majetku, vede k tomu, že nabytí tuzemského majetku podléhá z důvodu lokalizace zemědělského a lesního majetku v zahraničí vyšší dědické dani, než jak by tomu bylo v případě, kdyby se zemědělský a lesní majetek nacházel rovněž v tuzemsku?


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 15. února 2005 ve věci T-229/02, Kurdistan Worker's Party (PKK) a Kurdistan National Congress (KNK) proti Radě Evropské unie (Žaloba na neplatnost — Zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu — Způsobilost k právním úkonům — Aktivní legitimace — Sdružení — Přípustnost)

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/34

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 15. února 2005
   ve věci T-229/02, Kurdistan Worker's Party (PKK) a Kurdistan National Congress (KNK) proti Radě Evropské unie (1)

   (Žaloba na neplatnost - Zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu - Způsobilost k právním úkonům - Aktivní legitimace - Sdružení - Přípustnost)
   (2005/C 143/65)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T- 229/02, Kurdistan Worker's Party (PKK) a Kurdistan National Congress (KNK), se sídlem v Bruselu, zastoupené M. Mullerem, E. Grievesem, advokáty a J. Pierce, advokátkou, proti Radě Evropské unie (zmocněnci: M. Vitsentzatos a M. Bishop) podporované Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska (zmocněnci: původně J. Collins, poté R. Caudwell, s adresou pro účely doručováni v Lucemburku) a Komisí Evropských společenství (zmocněnci: C. Brown a P. Kuijper, s adresou pro účely doručováni v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2002/334/ES ze dne 2. května 2002, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se ruší rozhodnutí 2001/927/ES (Úř. věst. L 116, s. 33), a rozhodnutí Rady 2002/460/ES ze dne 17. června 2002, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení č. 2580/2001 a kterým se ruší rozhodnutí 2002/334 (Úř. věst. L 160, s. 26), Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, N. J. Forwood a S. Papasavvas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 15. února 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Žalobci ponesou vlastní náklady řízení a náklady řízení Rady.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 233, 28.9.2002


title: Věc C-67/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. února 2009 Nuova Agricast Srl a Cofra srl proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 2. prosince 2008 ve věci T-362/05, Nuova Agricast Srl a další v. Komise

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. února 2009 Nuova Agricast Srl a Cofra srl proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 2. prosince 2008 ve věci T-362/05, Nuova Agricast Srl a další v. Komise
   (Věc C-67/09 P)
   2009/C 90/28
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Nuova Agricast Srl, Cofra srl (zástupce: M. A. Calabrese, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Hlavní návrhová žádání

               —

               zrušit napadený rozsudek, rovněž v rozsahu, v němž je v něm konstatováno, že dopis Komise ze dne 29. května 2000 neobsahuje žádnou lež a tedy zamítnout vzájemnou žalobu Komise i ve věci samé;

               —

               při rozhodnutí o otázkách zahrnutých v organizačních opatřeních ze dne 2. března 2006 prohlásit a určit, že Komise v důsledku svého chování, jak je popsáno v žalobách v prvním stupni, závažně a zjevně porušila právo Společenství, což způsobilo žalobkyním majetkové ztráty;

               —

               vrátit věc zpět Soudu prvního stupně, aby rozhodl o otázkách, které nebyly zahrnuty v organizačních opatřeních ze dne 2. března 2006; a

               —

               s ohledem na náklady

                           i)

                           uložil Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních nebo

                           ii)

                           rozhodl o nákladech řízení později

         nebo v případě, že Soudní dvůr bude mít za to, že není možné rozhodnout ve věci samé.

      Podpůrně

               —

               zrušit napadený rozsudek, rovněž v rozsahu, v němž je v něm konstatováno, že dopis Komise ze dne 29. května 2000 neobsahuje žádnou lež a tedy zamítnout vzájemnou žalobu Komise i ve věci samé;

               —

               vrátit věc zpět Soudu prvního stupně;.

               —

               rozhodnout o nákladech řízení později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod protiprávnosti: Soud se dopustil právního pochybení v rozsahu, v němž měl za to, že Komise byla oprávněna povolit režim, který je v rozporu se zásadami právní jistoty, ochrany legitimního očekávání a zákazu diskriminace mezi podniky účastnícími se téhož režimu podpory. V důsledku toho Soud prvního stupně porušil článek 87 ES a judikaturu Společenství, která stanoví, že řízení dle článku 88 ES nemůže nikdy představovat prostředek k tomu, aby se obešla nebo porušila pravidla a zásady práva Společenství a Komise nemůže povolit systémy, které porušují jiná pravidla nebo zásady práva Společenství.
   Navrhovatelky tvrdí, že Soud prvního stupně tím, že vyložil rozhodnutí z roku 1997 tak, jak to učinil v bodu 81 napadeného rozsudku, vyložil celý režim podpory povolený tímto rozhodnutím takovým způsobem, že se jeho výklad stal neslučitelný se zásadami právní jistoty, ochrany legitimního očekávání a zákazu diskriminace, protože takto vykládaný režim podpory, i když poskytoval pro podniky, které podaly poprvé žádost v rámci druhé výzvy k účasti v roce 1999, určité záruky ohledně toho, že budou také případně moci přeformulovat tyto žádosti v rámci následující výzvy, učinil pro ně tuto věc logicky nemožnou, protože po 31. prosinci 1999 nikdy k této výzvě k účasti nedošlo, byť i jen na základě omezení na pouhá přeformulování. Navrhovatelky tedy dospěly k závěru, že takto vykládaný, tento režim porušuje nejen zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání, ale rovněž zásadu zákazu diskriminace z důvodu, že pouze podniky účastnící se poprvé druhé výzvy k účasti v roce 1999 nemohly udělat to, co podniky účastnící se na dřívějších výzvách.

      Druhý důvod protiprávnosti: právní pochybení v rozsahu, v němž nebylo přezkoumáno, zda výklad rozhodnutí o povolení z roku 1997 nemůže být nahrazen jiným výkladem, který by dodržel výše uvedené právní zásady. V důsledku toho došlo k porušení judikatury, která stanoví povinnost soudu, aby provedl takové přezkoumání a nahrazení.
   Soud tím, že vyložil režim povolený rozhodnutím z roku 1997 obecně a abstraktně, nepřezkoumal, zda může být výklad rozhodnutí o povolení z roku 1997 nahrazen nějakým jiným výkladem, které by dodržel výše uvedené zásady a dopustil se tak právního pochybení, protože porušil judikaturu, podle které když znění sekundárního práva Společenství připouští více než jeden výklad, je třeba upřednostnit výklad, při kterém je ustanovení slučitelné se Smlouvou o ES před výkladem, které vede k jeho neslučitelnosti se Smlouvou.

      Třetí důvod protiprávnosti: Napadený rozsudek obsahuje v rozsahu, v němž je vyloučeno, že by dopis ze dne 29. května 2000 obsahoval lež (body 50 a 51), chybný výklad tohoto dopisu a zkreslení skutečností a musí být zrušen. Navrhovatelky rovněž usilují o zamítnutí vzájemné žaloby Komise ve věci samé, která směřuje k tomu, aby se ze znění žalob vyškrtlo navrhovatelkami vznesené obvinění, podle kterého Komise při vyhotovení dopisu ze dne 29. května 2000 uvedla ideologicky motivovanou lež tím, že dala na srozuměnou, že italské orgány při setkání dne 16. května 2000 ani nezmínily existenci podniku patřícího do kategorie třetí výzvy k účasti.


title: Věc T-157/06: Žaloba podaná dne 9. června 2006 – Italská republika v. Komise Evropských společenství

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/24

         Žaloba podaná dne 9. června 2006 – Italská republika v. Komise Evropských společenství
   (Věc T-157/06)
   (2006/C 190/44)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit přípis Evropské komise č. 2984 ze dne 31. března 2006, jehož předmětem je program POR Sicílie – žádost o platbu č. 2005 0601 – vyžadující „splnění podmínek formulovaných v dopise komisaře Barniera ze dne 29. července 2003 týkajících se uznatelnosti záloh vyplacených v rámci režimů podpor“, jakož i všechny související a předcházející akty;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou obdobné jako žalobní důvody a argumenty ve věci T-345/04, Italská republika v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Věc C-224/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/26

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-224/06) (1)

   (2006/C 331/56)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 165, 15.7.2006.


title: Věc C-75/09: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Itálie) — Agra Srl v. Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria ( „Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Celní kodex Společenství — Článek 221 odst. 3 a 4 — Vymáhání celního dluhu po propuštění zboží — Promlčení — Trestný čin“ )

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/11

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Itálie) — Agra Srl v. Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria
   (Věc C-75/09) (1)

   (Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Celní kodex Společenství - Článek 221 odst. 3 a 4 - Vymáhání celního dluhu po propuštění zboží - Promlčení - Trestný čin)
   2010/C 221/17
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Agra Srl

      Žalovaná: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Výklad čl. 221 odst. 3 a 4 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1) — Vybrání celního dluhu — Překročení lhůty ke sdělení výše cla, které má být vybráno v případě dluhu vyplývajícího z činnosti, která je předmětem trestního řízení u soudu — Vnitrostátní právní úprava, která upravuje stavení běhu uvedené lhůty až do doby, kdy rozhodnutí vydané v návaznosti na trestní řízení v důsledku činnosti, na základě níž celní dluh vznikl, nabude právní moci

      Výrok

   Článek 221 odst. 3 a 4 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 ze dne 16. listopadu 2000, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které v případě, kdy k neuhrazení cla dojde v důsledku trestného činu, promlčecí lhůta začíná běžet ode dne, kdy rozhodnutí nebo rozsudek vydané v trestním řízení nabudou právní moci.

      (1)  Úř. věst. C 102, 1.5.2009.


title: Věc C-225/06 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 11. září 2007 – Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Ferrero Deutschland GmbH (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Podobnost mezi dvěma ochrannými známkami — Nebezpečí záměny — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek FERRÓ — Námitky majitele národní ochranné známky FERRERO — Částečné zamítnutí přihlášky)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/24

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 11. září 2007 – Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Ferrero Deutschland GmbH
   (Věc C-225/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Podobnost mezi dvěma ochrannými známkami - Nebezpečí záměny - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek „FERRÓ“ - Námitky majitele národní ochranné známky FERRERO - Částečné zamítnutí přihlášky)
   (2007/C 315/42)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE (zástupce: A. Tsavdaridis, dikigoros)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Novais Gonçalves, zmocněnec), Ferrero Deutschland GmbH, právní nástupkyně Ferrero GmbH (zástupce: M. Schaeffer, advokát)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 15. března 2006, Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE v. OHIM (T-35/04), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost podanou účastnicí řízení podávající návrh na zapsání ochranné známky „FERRÓ“ pro výrobky třídy 29, 30 a 42 proti rozhodnutí R 460/2002-1 prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 1. prosince 2003, kterým byla zamítnuta žaloba proti rozhodnutí námitkového oddělení částečně zamítajícímu zapsání uvedené ochranné známky v rámci námitky podané majitelem slovní ochranné známky „FERRERO“ pro výrobky tříd 5, 29, 30, 32 a 33.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc F-23/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 2. května 2007 – Giraudy v. Komise (Úředníci — Žaloba — Žaloba na náhradu škody — Vyšetřování Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) — Opětovné zařazení — Nařízení (ES) č. 1073/1999 — Rozhodnutí 1999/396/ES, ESUO, Euratom — Pochybení — Újma — Nemoc z povolání — Zohlednění dávek stanovených článkem 73 Služebního řádu)

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/25

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 2. května 2007 – Giraudy v. Komise
   (Věc F-23/05) (1)

   (Úředníci - Žaloba - Žaloba na náhradu škody - Vyšetřování Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) - Opětovné zařazení - Nařízení (ES) č. 1073/1999 - Rozhodnutí 1999/396/ES, ESUO, Euratom - Pochybení - Újma - Nemoc z povolání - Zohlednění dávek stanovených článkem 73 Služebního řádu)
   (2007/C 129/42)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Jen-Louis Giraudy (Paříž, Francie) (zástupce: D. Voillemot, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Curral a G. Berscheid, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí Komise, které odmítá uznat odpovědnost jejích služeb a újmu údajně utrpěnou žalobcem v souvislosti s vyšetřováním vedeným OLAF u zastoupení Komise ve Francii, a jednak návrh na náhradu škody.
   Výrok rozsudku

               1)

               Komisi Evropských společenství se ukládá zaplatit J-L. Giraudymu částku ve výši 15 000 eur jako náhradu škody za nemajetkovou újmu, kterou utrpěl na základě útoku na jeho pověst a čest.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení vynaložených J-L. Giraudym.

               4)

               Jean-Louis Giraudy ponese třetinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 9.7.2005, s. 29 (věc původně zapsaná u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-169/05 a postoupena Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc T-376/04 R: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. července 2005 – Polyelectrolyte Producers Group v. Rada a Komise („Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí Rady, kterým se zaujímá postoj Společenství — Rozhodnutí Smíšeného výboru EHP — Námitka nepřípustnosti — Napadnutelný akt — Aktivní legitimace — Nepřípustnost“)

text:
               15.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 257/11

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. července 2005 – Polyelectrolyte Producers Group v. Rada a Komise
   (Věc T-376/04 R) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí Rady, kterým se zaujímá postoj Společenství - Rozhodnutí Smíšeného výboru EHP - Námitka nepřípustnosti - Napadnutelný akt - Aktivní legitimace - Nepřípustnost“)
   (2005/C 257/22)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Polyelectrolyte Producers Group (Brusel, Belgie) (zástupci: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalované: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix a B. Hoff-Nielsen, jako zmocněnci) a Komise Evropských společenství (zástupci: J. Forman a M. Wilderspin, jako zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení aktů žalovaných, kterými se Norskému království povoluje používat přísnější koncentrační limity akrylamidu, nežli jsou limity použitelné v Evropském společenství, a které jsou uvedené v rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 59/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se mění příloha II (Technická nařízení, standardy, zkoušky a certifikace) k Dohodě o EHP (Úř. věst. L 277, s. 30), jakož i zrušení postoje Společenství týkajícího se tohoto rozhodnutí
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobce ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Komisí a Radou.

      (1)  Úř. věst. C 284 z 20.11.2004.


title: Věc C-207/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Panevėžio Apygardos Teismas (Litva) dne 20. května 2008 – Trestní řízení proti Edgaru Babanovi

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Panevėžio Apygardos Teismas (Litva) dne 20. května 2008 – Trestní řízení proti Edgaru Babanovi
   (Věc C-207/08)
   (2008/C 209/31)
   Jednací jazyk: litevština
   Předkládající soud
   Panevėžio Apygardos Teismas
   Účastník původního řízení
   Edgar Babanov
   Předběžné otázky

               1.

               Je článek 265 litevského trestního zákona v rozsahu, v jakém bezpodmínečně trestá pěstování jakéhokoli druhu konopí, bez výjimky, nehledě na množství aktivní látky v něm obsažené, v rozporu s právními předpisy Evropské unie, a pokud ano, konkrétně s jakými?

               2.

               Pokud je tento článek v rozporu s těmito předpisy, může litevský soud vydat rozhodnutí podle vnitrostátního práva (článek 265 trestního zákona), pokud obsah aktivní látky v pěstovaném konopí nepřesahuje 0,2 %?


title: Věc C-89/11 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. listopadu 2012 — E.ON Energie AG v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí Komise, kterým se stanoví pokuta za porušení pečeti — Důkazní břemeno — Zkreslení důkazů — Povinnost uvést odůvodnění — Výše pokuty — Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci — Zásada proporcionality“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. listopadu 2012 — E.ON Energie AG v. Evropská komise
   (Věc C-89/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí Komise, kterým se stanoví pokuta za porušení pečeti - Důkazní břemeno - Zkreslení důkazů - Povinnost uvést odůvodnění - Výše pokuty - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci - Zásada proporcionality)
   2013/C 26/06
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: E.ON Energie AG (zástupci: A. Röhling, F. Dietrich a R. Pfromm, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, V. Bottka a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 15. prosince 2010 ve věci T-141/08, E.ON Energie v. Komise, kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost proti rozhodnutí Komise C(2008) 377 final ze dne 30. ledna 2008 o uložení pokuty na základě čl. 23 odst. 1 písm. e) nařízení Rady (ES) č. 1/2003 za porušení pečeti — Porušení takových obecných právních zásad, jako je zásada presumpce neviny, zásada „in dubio pro reo“ a zásada proporcionality, a pravidel týkajících se důkazního břemene a provádění důkazů — Porušení povinnosti uvést odůvodnění

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti E.ON Energie AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 152, 21.5.2011.


title: Věc T-348/16 OP: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA „Rozhodčí doložka — Odpor — Odklad vykonatelnosti rozsudku pro zmeškání — Mezitimní rozsudek“

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA
   (Věc T-348/16 OP) (1)

   („Rozhodčí doložka - Odpor - Odklad vykonatelnosti rozsudku pro zmeškání - Mezitimní rozsudek“)
   (2017/C 300/35)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce v původním řízení: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Soluň, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná v původním řízení: Výkonná agentura Evropské rády pro výzkum (ERCEA) (zástupci: M. Pesquera Alonso a F. Sgritta, zmocněnci, ve spolupráci s E. Kourakisem advokátem)

      Předmět věci

   Odpor proti rozsudku ze dne 6. dubna 2017, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA (T-348/16, nezveřejněný, EU:T:2017:268).

      Výrok

   Vykonatelnost rozsudku ze dne 6. dubna 2017, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA (T 348/16), se odkládá do rozhodnutí o odporu podaného Výkonnou agenturou Evropské rády pro výzkum (ERCEA).

      (1)  Úř. věst. C 296, 16.8.2016.


               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/1

         2010/C 37/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 24, 30.1.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 11, 16.1.2010

      Úř. věst. C 312, 19.12.2009

      Úř. věst. C 297, 5.12.2009

      Úř. věst. C 282, 21.11.2009

      Úř. věst. C 267, 7.11.2009

      Úř. věst. C 256, 24.10.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-103/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris dne  22. února 2006  – Philippe Derouin v. Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris – Région parisienne (Urssaf)

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris dne 22. února 2006 – Philippe Derouin v. Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris – Région parisienne (Urssaf)
   (Věc C-103/06)
   (2006/C 108/07)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris.
   Datum podání: 22. února 2006
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Philippe Derouin.

      Žalovaná: Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris – Région parisienne (Urssaf).
   Předběžná otázka
   Je nutno nařízení č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 (1) vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby taková úmluva, jako je francouzsko-britská daňová úmluva ze dne 22. května 1968, stanovila, že příjmy dosažené ve Spojeném království zaměstnanými osobami, které mají bydliště ve Francii a jsou v tomto státě pojištěny v rámci systému sociálního zabezpečení, jsou vyloučeny z vyměřovacího základu pro obecný sociální příspěvek (C. S. G.) a příspěvek na úhradu sociálního dluhu (C.R.D.S.), které jsou vybírány ve Francii?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35)


title: Věc T-106/08 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 18. dubna 2008 – CPEM v. Komise ( Předběžné opatření — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nový návrh — Nové skutečnosti — Neexistence — Nepřípustnost — Článek 109 jednacího řádu Soudu )

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/18

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 18. dubna 2008 – CPEM v. Komise
   (Věc T-106/08 R)
   („Předběžné opatření - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nový návrh - Nové skutečnosti - Neexistence - Nepřípustnost - Článek 109 jednacího řádu Soudu“)
   (2008/C 158/29)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marseille, Francie) (zástupce: C. Bonnefoi, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Flynn a A. Streiblyté, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad vykonatelnosti oznámení o dluhu č. 3240912189 ze dne 17. prosince 2007, vydaného Komisí při provádění jejího rozhodnutí K(2007) 4645 ze dne 4. října 2007, kterým se odnímá finanční podpora Evropského sociálního fondu (ESF) poskytnutá CPEM rozhodnutím Komise K(1999) 2645 ze dne 17. srpna 1999.
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-413/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Litva) dne 10. července 2017 – UAB „Roche Lietuva“ v. VšĮ Kauno Dainavos poliklinika

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Litva) dne 10. července 2017 – UAB „Roche Lietuva“ v. VšĮ Kauno Dainavos poliklinika

   (Věc C-413/17)
   (2017/C 309/39)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos Aukščiausiojo Teismo

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: UAB „Roche Lietuva“

      Odpůrkyně: VšĮ Kauno Dainavos poliklinika

      Předběžná otázka

   Mají být ustanovení článků 2 a 23 a přílohy VI směrnice 2004/18 (1) (ať už společně, nebo odděleně, ale bez omezení na tato ustanovení) vykládána a chápána v tom smyslu, že v případě, kdy veřejný zadavatel – zdravotnické zařízení – hodlá získat dodávky (zdravotnická diagnostická zařízení a materiály) nebo zvláštní práva k těmto dodávkám prostřednictvím postupu zadávání veřejných zakázek, aby mohl sám provádět testy, je v rámci svého volného uvážení oprávněn stanovit v technické specifikaci pouze takové požadavky na tyto dodávky, které namísto odděleného popisu jednotlivých provozních (technických) vlastností tohoto zařízení nebo materiálů a vlastností související s jejich používáním (funkčních vlastností) vymezují kvalitativní parametry testů, které mají být provedeny, a provoz zkušební laboratoře, jejichž obsah musí být odděleně popsán ve specifikacích dotčeného zadávacího řízení veřejných zakázek?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. 2004, L 134, s. 114).


title: Věc C-48/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Irsko

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/31

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-48/08) (1)

   (2009/C 69/64)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Věc T-595/14: Usnesení Tribunálu ze dne 15. září 2015 – Othman v. Rada

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/59

         Usnesení Tribunálu ze dne 15. září 2015 – Othman v. Rada
   (Věc T-595/14) (1)

   (2015/C 381/77)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13. 10. 2014.


title: Věc T-124/05: Žaloba podaná dne 2. března 2005 Davidem Tasem proti Komisi Evropských společenství

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/30

         Žaloba podaná dne 2. března 2005 Davidem Tasem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-124/05)
   (2005/C 132/55)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla dne 2. března 2005 předložena žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Davidem Tasem, s bydlištěm v Bruselu, zastoupeným Sébastienem Orlandim, Xavierem Martinem, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí komise pro výběrové řízení EPSO/A/4/03 nepřipustit žalobce ke zkouškám v rámci výběrového řízení,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, který je držitelem vysokoškolského diplomu „M. SC in Business Administration“ podal přihlášku do výběrového řízení EPSO/A/4/03 pro vytvoření rezervy pro přijímání zástupců rady platové třídy A8 v oblasti auditu. Nesouhlasí s rozhodnutím komise pro výběrové řízení o svém vyloučení z výběrového řízení z důvodu, že jeho vysokoškolský diplom nesplňuje podmínky oznámení o výběrovém řízení.
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje porušení podmínek pro přijetí stanovených v oznámení o výběrovém řízení, jakož i zjevnou chybu v posouzení. Žalobce rovněž uplatňuje, že alespoň dva další kandidáti, kteří byly připuštěni ke zkouškám v rámci výběrového řízení, byli držiteli téhož diplomu uděleného stejnou fakultou stejné vysoké školy a na tomto základě uplatňuje porušení zásady rovnosti zacházení.


title: Věc C-441/06: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. října 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika (Státní podpory — Povinnost navrácení podpory — Povinnost spolupráce)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/20

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. října 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-441/06) (1)

   (Státní podpory - Povinnost navrácení podpory - Povinnost spolupráce)
   (2007/C 315/33)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: C. Giolito, zmocněnec)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a S. Ramet, zmocněnci)
   Předmět
   Nesplnění povinnosti státem – Neprovedení rozhodnutí 2005/709/ES ve stanovené lhůtě: Rozhodnutí Komise ze dne 2. srpna 2004 o státní podpoře poskytnuté Francií ve prospěch France Télécom (Úř. věst. 2005, L 269, s. 30) – Porušení článků 2 a 3 uvedeného rozhodnutí, jakož i článku 10 ES a čl. 249 čtvrtého pododstavce ES – Povinnost navrácení podpory prohlášené za protiprávní – Neexistence dopadu praktických obtíží týkajících se výpočtu přesné částky podpory, která má být navrácena, a existence žaloby podané proti rozhodnutí Komise, kterým byla podpora prohlášena za protiprávní, na uvedenou povinnost
   Výrok

               1)

               Francouzská republika tím, že ve stanovené lhůtě neprovedla rozhodnutí Komise 2005/709/ES ze dne 2. srpna 2004 o státní podpoře poskytnuté Francií ve prospěch France Télécom, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2 a 3 uvedeného rozhodnutí, z čl. 249 čtvrtého pododstavce ES, jakož i z článku 10 ES.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 310, 16.12.2006.


title: Věc T-365/08: Žaloba podaná dne 28. srpna 2008 – Hidalgo v. OHIM – Bodegas Hidalgo – La Gitana (HIDALGO)

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/48

         Žaloba podaná dne 28. srpna 2008 – Hidalgo v. OHIM – Bodegas Hidalgo – La Gitana (HIDALGO)
   (Věc T-365/08)
   (2008/C 272/93)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Emilio Hidalgo, SA (Jerez de la Frontera, Španělsko) (zástupce: M. Esteve Sanz, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bodegas Hidalgo – La Gitana, SA (Sanlucar de Barrameda, Cádiz, Španělsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ve věci R 1329/2007-4 ze dne 11. června 2008, oznámené žalobkyni dne 18. června 2008;

               —

               uložit žalovanému, popřípadě vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení před Soudem a náhradu nákladů řízení před odvolacím senátem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „HIDALGO“ (přihláška č. 4 032 108) pro výrobky a služby zařazené do třídy 33 „alkoholické nápoje (s výjimkou piva)“.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Bodegas Hidalgo – La Gitana, SA.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: španělská slovní ochranná známka „HIDALGO“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 33 („Vína obecně a zvláště ta, která mají označení původu Jerez a Manzanilla“).

      Rozhodnutí námitkového oddělení: přijetí námitek a zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení článku 73 a čl. 61 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství a práva žalobkyně na obhajobu tím, že v napadeném rozhodnutí vycházel z dokumentu, ke kterému se žalobkyně nemohla vyjádřit.
   Žalobkyně rovněž namítá porušení:

               —

               čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení o ochranné známce Společenství v rozsahu, ve kterém se v dotčeném rozhodnutí má za to, že vína jsou shodná s jinými alkoholickými nápoji zahrnutými ve třídě 33, která nejsou víny;

               —

               čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 směrnice ES/89/104, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, a porušení zásady koexistence a ekvivalence mezi národními ochrannými známkami a ochrannými známkami Společenství.


title: Věc F-92/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 16. června 2011 — Dricot-Daniele a další v. Komise ( „Veřejná služba — Roční úprava odměn a důchodů úředníků a dalších zaměstnanců — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/54

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 16. června 2011 — Dricot-Daniele a další v. Komise
   (Věc F-92/10) (1)

   (Veřejná služba - Roční úprava odměn a důchodů úředníků a dalších zaměstnanců - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2011/C 252/119
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Luigia Dricot-Daniele (Overijse, Belgie) a další (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení opravených výplatních pásek žalobců za období od července do prosince 2009 a výplatních pásek vydaných od 1. ledna 2010 v rámci každoroční úpravy odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců na základě nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009

      Výrok usnesení

               1)

               O žalobě ve věci F-92/10, Dricot-Daniele a další v. Komise, není třeba rozhodnout.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.11, s. 40.


title: Věc C-661/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Astellas Pharma Inc. v. Polpharma SA Pharmaceutical Works

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Astellas Pharma Inc. v. Polpharma SA Pharmaceutical Works
   (Věc C-661/13) (1)

   2014/C 261/40
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 129, 28.4.2014.


title: Věc C-236/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. května 2017 Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (Čína), Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 28. února 2017 ve věci T-162/14, Canadian Solar Emea GmbH a další v. Rada

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. května 2017 Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (Čína), Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 28. února 2017 ve věci T-162/14, Canadian Solar Emea GmbH a další v. Rada
   (Věc C-236/17 P)
   (2017/C 239/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (Čína), Inc. (zástupci: J. Bourgeois, advokát, S. De Knop, advocaat, M. Meulenbelt, advocaat, A. Willems, advokát)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-162/14;

               —

               vyhověl žalobě a zrušil napadené nařízení v rozsahu, v němž se týká navrhovatelek;

               —

               uložil žalované v prvním stupni náhradu nákladů vynaložených navrhovatelkami v řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku a rozhodl, že žalovaná v prvním stupni ponese vlastní náklady vynaložené v obou těchto řízeních;

               —

               rozhodl, že všichni další účastníci řízení o kasačním opravném prostředku ponesou vlastní náklady řízení;

         Podpůrně

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-162/14;

               —

               vrátil věc Tribunálu;

               —

               rozhodl, že o nákladech řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku bude rozhodnuto v konečném rozhodnutí Tribunálu;

               —

               rozhodl, že všichni další účastníci řízení o kasačním opravném prostředku ponesou vlastní náklady řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, pokud požadoval, aby navrhovatelky prokázaly zájem na uplatnění prvního a druhého žalobního důvodu; v každém případě Tribunál pochybil při právní kvalifikaci skutkového stavu, pokud jde o otázku, zda navrhovatelky mají tento zájem.

               2.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, pokud požadoval, aby navrhovatelky prokázaly zájem na uplatnění třetího žalobního důvodu: Tribunál pochybil při výkladu čl. 2 odst. 7 písm. a) nařízení 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“) (1).

               3.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že se na předmětné antidumpingové šetření uplatní nařízení 1168/2012 (2); Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že napadené nařízení není stiženo pochybením spočívajícím v tom, že Komise nerozhodla o žádosti navrhovatelek o přiznání statusu podniku působícího v tržním hospodářství.

               4.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když umožnil orgánům stanovit antidumpingové clo ve výši kompenzující újmu způsobenou jinými faktory než dumpingovým dovozem; Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nesprávně obrátil důkazní břemeno.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 2009, L 343, s. 51). Článek 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byl nahrazen totožným čl. 2 odst. 7 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1168/2012 ze dne 12. prosince 2012, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (Úř. věst. 2012, L 344, s. 1).